Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 24.11.2017 року, ордера ПТ №057885 на надання правової допомоги від 02.03.2018 року (а.с. 23, 24), звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку нерухомого майна, яке складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 69,1 кв.м, в тому числі житлової площі 37,2 кв.м, і господарських будівель та споруд: літньої кухні - літ. Б, сараю - літ. В, що розташоване за адресою: [ADDRESS] й до дня смерті належало [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що після смерті батька позивача - [PERSON] він є спадкоємцем за законом спадкового майна, що складається з 1/3 частки житлового будинку і господарських будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуючої обов'язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори [PERSON], яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, оскільки не подано нотаріусу документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Спірне домоволодіння станом на 01.07.1990 року відносилося до суспільної групи господарств - колгоспний двір, голова двору є [PERSON], членами двору: [PERSON], [PERSON]. За життя спадкодавець [PERSON] не оформив своє право на 1/3 частку спірного житлового будинку, але володів, управляв і користувався нею до самої смерті, що дає підстави вважати, що його власником 1/3 частки спірного нерухомого майна. На даний час позивач не має можливості прийняти спадщину за законом. Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 51-54). Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та участі його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 46). Відповідач - Більська сільська рада Котелевського району Полтавської області про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 02.06.2003 року Більською сільською радою Котелевського району Полтавської області (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на 1/3 частку житлового будинку і господарських будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу України (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем за законом спадкового майна є [PERSON], що підтверджується спадковою справою №244/2004 на майно померлого [INFO] [PERSON], інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.03.2018 року (а.с. 17, 41-43). Згідно матеріалів спадкової справи заповіти від імені спадкодавця не посвідчувалися (а.с. 12). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 12.10.2017 року №901, домоволодіння в [ADDRESS], згідно погосподарської книги №1, особовий рахунок №81 на 01.07.1990 року відноситься до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року є [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], голова двору - [PERSON], [INFO] (а.с. 20). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 12.10.2017 року №900, земельна ділянка загальною площею 0,66 га за адресою: [ADDRESS], на якій знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, відноситься до земель комунальної власності Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області (а.с. 21). Відповідно до довідки приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 30.10.2017 року №11099, у відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» реєстрація права власності на житловий будинок станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] не проводилася (а.с. 16). Згідно з ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно з ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням належності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом ЦК УРСР 1963 року, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, виникнення права власності на житлові будинки у сільському населеному пункті не залежало від державної реєстрації цього права. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved