Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Представник ПАТ «Державний Ощадний банк України» (далі - Банк, Позивач, Кредитор) в особі Начальника філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - Позичальник, Боржник, Відповідач), про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 22.06.2016 року, банк свої зобов`язання виконав надавши позичальнику кредит в сумі 30000 грн, проте відповідач починаючи з вересня 2016 р. став порушувати умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 46 790,64 грн. Ухвалою суду від 20.11.2018 р. у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від представника відповідача [PERSON] . надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідачем не заперечувався факт укладення кредитного договору від 22.06.2016 р., але у зв`язку з тим, що позов недостатньо обґрунтований та позивач просить стягнути сплату пені разом зі сплатою тіла кредиту, що є неприпустимим, останній просив у задоволенні позову відмовити. Дослідивши подані сторонами у справі докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.06.2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. За заявою клієнта банком встановлений кредит в сумі 30 000,00 грн. з фіксованою процентною ставкою 28 % річних та процентною ставкою за овердрафтом 40% річних. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 20.09.2018р. виникла заборгованість на загальну суму 46 790,64 грн., яка складається з: - основна заборгованість (прострочена) - 27736,53 грн.; - проценти за користування кредитом (строкові) - 10171,38 грн.; - пеня за прострочену заборгованість - 7270,99 грн.; - комісія за розрахунково-касове обслуговування - 10,00 грн.; - сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 314,82 грн.; - сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту - 582,47 грн.; - 3% річних на суму простроченого кредиту - 185,58 грн.; - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 185,58 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість на користь позивача в розмірі 46 790,64 грн., яка складається з: - основна заборгованість (прострочена) - 27736,53 грн.; - проценти за користування кредитом (строкові) - 10171,38 грн.; - пеня за прострочену заборгованість - 7270,99 грн.; - комісія за розрахунково-касове обслуговування - 10,00 грн.; - сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 314,82 грн.; - сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту - 582,47 грн.; - 3% річних на суму простроченого кредиту - 185,58 грн.; - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 185,58 грн., а заперечення відповідача не підлягають врахуванню оскільки не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, будь-яких доказів, які б вказували на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суду також надані відповідачем не були, про їх існування не заявлено. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Outcome: approved