Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 06.05.2019 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 26.01.2016 року в м. Києві за участю автомобіля «КІА», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , на момент вчинення ДТП між власником транспортного засобу «КІА», д.н.з. [NUMBER] , та ПрАТ «Київський страховий дім» було укладено Договір обов`язково страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.08.2015 року № АЕ-3666924. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 30.03.2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. 27.01.2016 року відповідач повідомив страхову компанія про ДТП. 28.01.2016 року власник автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про повідомлення ДТП. 15.02.2016 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] здійснено оцінку транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] , за результатами якого складено звіт №4730 про оцінку транспортого засобу, згідно якого, розмір відновлювального ремонту пошкодженого зазначеного транспортного засобу становить 32 808,33 грн. 27.04.2016 року, [PERSON] , звернувся до страховика про виплату страхового відшкодування у розмірі 14 000,00 грн. 29.04.2016 року страховик видав наказ про виплату страхового відшкодування у розмірі 14 000,00 грн., та 06.05.2016 року платіжним дорученням № 12093 кошти були перераховані на рахунок власника транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] . Як зазначив позивач після виконання основного зобов`язання страховик нгабув право регресної вимоги про стягнення страхового відшкодування із відповідача з огляду на те, що ним було прушено п 8 договору страхування щодо неможливості керування забезпечувальним автомобілем особою, водійський стаж якої не перевищує трьох років. Зазначивши при цьому, що при укладанні договору № АЕ-3666924 було застосовано коригуючий коефіціент. 09 серпня 2018 року, між ПрАТ «Київський страховий дім» та ТОВ «ФК «Груп Фактор» було укладено Договір про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» набуло право вимоги на отримання відшкодування шкоди, в порядку регресу по вказаній вище ДТП. За таких обставин, позивач звернувся з позовом до [PERSON] , як особи винної у вчиненні ДТП, та просить стягнути на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 7 000,00 грн., 94 грн. - 3 проценти річних, 327,83 грн. - втрати від інфляції та судового збору. Ухвалою суду від 03.07.2019 року відкрито провадження в справі, ухвалою від 25.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с.46-47, 51-52). У судове засідання представник позивача не з`явився, однак направив до суду заяву в якій просив розглядати за його відсутності на підставі наявних доказів у справі, поз просив задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15.08. 2015 року, між ТзДВ «Київський страховий дім» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс №АЕ/3666924 , строк дії якого з 15.08.2015 року по 14.08.2016 року включно. Об`єктом страхування відповідно до даного договору є транспортний засіб - автомобіль «КІА», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.8). Судом встановлено, що на підставі постанови Святошинськогоо районного суду міста Києва від 30.03.2016 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 9). 27.01.2016 року [PERSON] , повідомив страховика про ДТП (а.с. 10). 28.01.2016 року [PERSON] , повідомив страховика про ДТП (а.с. 11). 15.02.2016 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] здійснено оцінку транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] , за результатами якого складено звіт №4730 про оцінку транспортого засобу, згідно якого, розмір відновлювального ремонту пошкодженого зазначеного транспортного засобу становить 32 808,33 грн. (а.с. 13-18). 27.04.2016 року, [PERSON] , звернувся до страховика про виплату страхового відшкодування у розмірі 14000,00 грн. (а.с. 23). 29.04.2016 року страховик видав наказ про виплату страхового відшкодування у розмірі 14000,00 грн. (а.с.24), та 06.05.2016 року платіжним дорученням № 12093 кошти були перераховані на рахунок власника транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 26). Як вбачається з водійського посвідчення відповідача № [NUMBER] від 21.12.2013 року водійський стаж на момент ДТП (21.01.2016) відповідача [PERSON] , не перевищує трьох років, (становить 2 роки 1 місяць та 5 днів). Як вбачається з Поліс №АЕ/3666924 від 15.08.2015 року до керування транспортним засобом не допущені особи з водійським стажом менше трьох років (а.с.8). 09 серпня 2018 року, між ПрАТ «Київський страховий дім» та ТОВ «ФК «Груп Фактор» було укладено Договір про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» набуло право вимоги на отримання відшкодування шкоди, в порядку регресу по вказаній вище ДТП (а.с. 27-28, 29). За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю чи майну третьої особи. Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до п. 9.1 та 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова, сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 38-1-1 ст. 381 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до вимог Інструкції про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 01.09.2011 р. № 279/2011, передбачено, вимоги до заповнення бланків полісів, зокрема, в розділі «8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» бланку полісу зазначаються істотні умови, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір`страхової премії при укладанні договору ОСЦПВВНТЗ. До таких умов відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обов`язковому технічному контролю (ОТК) (якщо «так», то вказується дата наступного ОТК), допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років. Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1. розділу II до Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що затверджене Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27.10.2011 № 673, передбачено, що при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов`язаний застосовувати коригуючі коефіцієнти відповідно до схеми застосування коригуючих коефіцієнтів при укладанні договорів обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наведеної в додатку до цього Положення. Відповідно до Схеми застосування коригуючих коефіцієнтів при укладанні договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наведеної в додатку до цього Положення, Страховик при укладенні договору застосовує в тому числі тип коригуючого коефіцієнту «водійський стаж осіб, відповідальність яких застрахована за договором». Вказане вище свідчить, що при укладенні договору, яке оформлено у вигляді полісу № АЕ - 3666924 застосовано коригуючий коефіцієнт, який використовується до осіб, які мають водійський стаж більше трьох років. З урахуванням того, що відповідач не мав стажу більше трьох років під час використання забезпеченого транспортного засобу, застосуванню підлягало більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування. Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом наведених правових норм після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги яке страхувальник (особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що викладені у позовній заяві фактичні обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і стягнення із відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 7000,00 грн., 94 грн.- 3 проценти річних, 327,83 грн. - втрати від інфляції. Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1921,00 грн., відповідно до статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved