Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Представник заявника звернулася до суду з вищевказаною заявою посилаючись на наступні обставини просить встановити юридичний факт. [PERSON] є власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП№027095 від 28.09.2004 року ( далі - Державний акт) - копія Державного акту додається ( додаток №1). Державний акт виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2-903 від 27.05.2004 р., та підтверджує, що заявник є власником земельної ділянки, загальною площею 3,400 га. Місце розташування земельної ділянки - Менжинська сільська рада. Цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0104125024269. Дану земельну ділянку заявник успадкувала від [PERSON], за родинними стосунками - батько. На Державному акті на звороті зазначено кадастровий номер земельної ділянки 1222983900-01-006-0327, який належить іншій земельній ділянці згідно публічної кадастрової карти України. На дану земельну ділянку заявником було виготовлено технічну документацію землеустрою щодо встановлення ( відновлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), а саме дана земельна ділянка має кадастровий номер - 1222983900-01-007-1544. Звернувшись до Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області з метою наявності за заявником земельної ділянки на підставі Державного акту серії ДП №027095 від 28.09.2004 року загальним розміром 3,400 га., на території Менжинської сільської ради, з кадастровим номером - 1222983900-01-007-1544, було надано відповідь. З огляду вищевикладеного вбачається, що земельна ділянка, яка належала батьку заявника на підставі Державного акту серії І-ДП№054704 від 28.08.2002 року, виданого Нікопольською райдержадміністрацією Дніпропетровської області та земельна ділянка на яку заявник після оформлення спадщини отримала Державний акт є одна і та сама земельна ділянка, однак при оформленні спадщини та виготовленні технічної документації на дану земельну ділянку як виявляється присвоєно 2 різні кадастрові номери. Станом на сьогодні земельна ділянка заявника згідно публічної кадастрової карти України містить наступний кадастровий номер - 1222983900-01-007-1544. Оскільки дана земельна ділянка за цільовим призначенням - призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва., заявник має намір здати її в оренду. Заявником, збирав відповідний пакет документів для оформлення іншого речового права - права оренди в органах юстиції. Звернувшись до Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області, заявником було отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, за №НВ-1200675952013 від 18.09.2013 року., на заяву ЗВ-1200746992013 від 18.09.2013 р.. Даний витяг необхідний для пред'явлення до органів юстиції, в особі - Реєстраційна служба Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Реєстраційною службою Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області було надано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №14508178 від 17.07.2014 року, так як дана земельна ділянка містить різні кадастрові номери. Отже, перешкодою для реєстрації іншого речового права в органах юстиції стало наявність 2 (двох) кадастрових номерів за однією земельною ділянкою, що згідно норм закону не припустимо. Документ, який посвідчує право власності на земельну ділянку за заявником, як власником земельної ділянки є Державний акт. Оскільки в Державному акті в свій час була допущена помилка, вирішити її можливо було б шляхом отримання повторно дублікату, видача Державних актів про право власності на землю з 01.01.2013 року чи то внесення змін до раніше виданих Державних актів на право власності на землю не передбачена. Дане питання можливо вирішити лише в судовому порядку. Метою встановлення даного юридичного факту є подальша реєстрація іншого речового права - права оренди в органах юстиції. Просить суд, встановити юридичний факт, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії ДП №027095 від 28.09.2004 р. виданому на ім'я [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею - 3,400 га., місце розташування - Менжинська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №0104125024269, помилково вказано кадастровий номер - 1222983900-01-006-0327, встановити юридичний факт, що земельній ділянці належить кадастровий номер - 1222983900-01-007-1544. Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутність і не заперечує проти винесення рішення у її відсутність. Представник заінтересованої особи в особі Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просить слухати справу без представника Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції . Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує заявник, подавши до суду заяву та просить заяву задовольнити. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає у судовому порядку встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 258 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»визначені підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються справи у яких згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; Відповідно до ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Отже, судом встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю ДП № 027095 від 28.09.2004 р. та Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1200675952013 від 18.09.2013 р. допущені розбіжності у кадастровому номері, а саме помилково вказаний кадастровий номер 1222983900-01-006-0327 замість вірного кадастрового номеру 1222983900-01-007-1544. На підставі викладеного і

Outcome: approved