Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 серпня 2001 року між [PERSON] та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої записаний відповідач. Шлюбні стосунки між ними припинені, неповнолітній син проживає разом із [PERSON] та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в добровільному порядку не надає, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 14 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 14 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 18 березня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №574. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 лютого 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис №89, вбачається, що [PERSON], народилась [INFO], в графі «батько» зазначено - [PERSON], «мати» - [PERSON]. Згідно довідки з місця мешкання від 19.06.2014 року, виданої головою КСН «Азовстальський», позивачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Статтями 182, 200 СК України встановлено, що при визначені розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших аліментних зобов'язань, непрацездатних утриманців та інші обставини, які мають суттєве значення по справі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, має працездатний вік, регулярний дохід та не має непрацездатних членів сім'ї чи родичів, яких він зобов'язаний утримувати, тому,

Outcome: approved