Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 03 квітня 2007 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 600 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у звязку з чим, станом на 31 березня 2016 року, виникла заборгованість в сумі 3896,85 дол. США, яка складається із заборгованості за кредитом 944,68 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом 1860,14 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом 888,30 дол. США, а також заборгованість по штрафам 19,07 дол. США (фіксована складова), та 184,66 дол. США (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором кредиту в сумі 3896,85 дол. США та судові витрати за сплачений судовий збір 1532,52 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду (слухання) справи повідомлений у встановленому законодавством порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 03 квітня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається з анкети-заяви, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил). На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 600 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.5.3 Умов та Правил розмір кредитного ліміту було збільшено до 944,68 дол. США. Відповідно до п. 6.5. Умов та Правил позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісію відповідно до умов договору. З заяви на видачу кредитних коштів вбачається, що позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами у розмірі 7% від заборгованості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 31 березня 2016 року відповідач порушив умови кредитного договору, останній платіж зробив 26 березня 2008 року і має прострочену заборгованість за кредитом 944,68 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом 1860,14 дол. США. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами, не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вище вказаних сум є обґрунтованою. Разом з тим, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісії та пенею задоволенню не підлягає, оскільки\~ комісія та пеня мають різну правову природу та не можуть поєднуватись. Крім того, згідно до п. 6.5. Умов та Правил, банк стягує комісію за обслуговування відповідно до умов, передбачених договором. З наданої позивачем заяви про надання кредиту, вбачається, що стягнення банком комісії за кредитне обслуговування не передбачено. При цьому, договір не регулює порядок нарахування пені. Посилання представника позивача на п.5.5.1 «Правил користування платіжною карткою», відповідно до якої за несвоєчасне виконання боргових зобовязань, держатель картки сплачує додаткову комісію, розмір якої визначається тарифами, суд вважає необґрунтованим. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами. Разом з цим, представником позивача не надано доказів щодо розміру додаткової комісії (тарифи), яку має сплатити відповідач за порушення зобовязання. Враховуючи, що згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях, у звязку з чим, суд вважає, що вимога про стягнення заборгованості за комісією (пенею) в сумі не знайшла своє підтвердження, у звязку з чим, в задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктом 8.6. Умов та Правил, умовами кредитування передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів, по будь-якому з грошових зобовязань, сплатити банку штраф 500 грн. + 5 % від заборгованості. \~ \~ \~ Враховуючи, що [PERSON]М, порушив встановлені строки платежів, з нього, відповідно до п. 8.6. умов договору, має бути стягнений штраф: 500 грн. (фіксована частина) та з врахуванням відмови в задоволені вимоги про стягнення комісії (пені), - 3612, 58 грн. (процентна складова): ((944,68 дол. США + 1860,14 дол. США) х 5% /100 %\~ = 140,24 дол. США х 25,76 грн. (курс НБУ на 20 вересня 2016 року)). За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, з відповідача на користь банку мають бути стягнуті судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1164 грн. 72 коп. (1532,52 грн. х 76 % / 100 % ). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial