Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради звернувся з позовною заявою до [PERSON] про зобов'язання особи привести демонтаж самовільно встановленого металевого гаражу, в якій просить зобов'язати відповідачку, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], демонтувати за власний рахунок самовільно встановлений металевий гараж за адресою: [ADDRESS]; встановити наступний порядок і спосіб виконання рішення суду, а саме: зобов'язати відповідачку, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] демонтувати за власний рахунок самовільно встановлений металевий гараж за адресою: [ADDRESS]; у разі невиконання відповідачкою рішення суду в добровільному порядку застосувати вимоги ч.2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на знесення самовільно встановленого металевого гаражу за адресою: [ADDRESS], за рахунок відповідачки, а також стягнути з відповідачки судові витрати у розмірі 243,60 гривні. В обґрунтування позову представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради посилається на те, що відповідачка самовільно без дозвільних документів, встановила металевий гараж на прибудинкової території будинку [ADDRESS] вісті Одесі. Також, важливий той факт, що встановлення металевого гаражу відбулося на території де проходять комунікації трубопроводу холодної води. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу у відсутності представника МРА та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення на адресу її реєстрації копій судових ухвал та повісток, про що свідчать розписки про отримання судових ухвал та повісток. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги МРА ОМР підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що згідно довідки (витягу з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) №3178/1 від 07.10.2014 року [PERSON] проживає та зареєстрована в [ADDRESS]. Особовий рахунок відкритий на [PERSON], разом з нею за цією адресою зареєстрований: [PERSON] - син. Як вбачається з акту від 07.10.2014 року комісія у складі: начальника дільниці №2 КП ЖКС «Хмельницький», майстрів склали акт в тому, що за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON], яка самовільно, без правовстановлювальних документів встановила металевий гараж на території де проходять підземні комунікації. З цих підстав суд робить висновок про те, що [PERSON] встановила металевий гараж у дворі будинку [ADDRESS] м. Одесі. З розпорядження про демонтаж самовільно встановленого металевого гаражу за адресою: [ADDRESS] вбачається, що розглянувши документи надані КП ЖКС «Хмельницький» встановлено, що [PERSON], яка проживає у [ADDRESS] самочинно встановила металевий гараж во дворі будинку [ADDRESS] в м. Одесі. Зобов'язано [PERSON], демонтувати самочинно встановлений металевий гараж во дворі будинку [ADDRESS] в м. Одесі у термін до 30.11.2014 року. У разі невиконання п.1 цього розпорядження, відділу благоустрою, обліку та розподілу житла Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради направити інформацію до відділу правового забезпечення Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради для подальшого звернення до суду з позовом про демонтаж встановленого гаражу. Згідно до акту від 01.12.2014 року, головний спеціаліст відділу благоустрою обліку та розподілу житла Малиновської районної адміністрації, головний спеціаліст відділу благоустрою та розподілу житла Малиновської районної адміністрації та головний спеціаліст відділу благоустрою, обліку та розподілу житла МРА, склали акт про те, що розпорядження №445/01-06 від 24.10.2014 року «По демонтаж самовільно встановленого металевого гаражу за адресою: [ADDRESS]» гр. [PERSON] не виконане. Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом. Згідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Також, відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України «Про планування і забудову територій». Статтею 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури. Згідно з ч. 2 ст. 376 особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Водночас, відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи містобудування» передбачено, що до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на їх території належить право затвердження місцевих правил забудови окремих частин населених пунктів або окремих розділів місцевих правил забудови, вносити зміни в зазначені документи за поданням спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури відповідно до законодавства. Пунктом 7 ст. 376 ЦК України, передбачено, що у випадку істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, за свій рахунок, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Відповідно до ст. 83 ЗК України, землі, що належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю, в комунальній власності знаходяться всі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Стаття 116 ЗК України передбачає, що рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної (комунальної) власності в користування, є виключним правом органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. З цих підстав суд вважає можливим задовольнити позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] про зобов'язання особи привести демонтаж самовільно встановленого металевого гаражу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійки підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача - МРА ОМР. На підставі викладеного та

Outcome: approved