Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Представник заявника, - [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження сина заявника, [PERSON] [INFO], у АР Крим м. Сімферополь, матірю - [PERSON] А.Л.16.10.1979 року народження. В обґрунтування вимог представник заявника в заяві зазначив, що 16.09.2017 року [PERSON],[INFO] зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO], у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції. Під час перебування у шлюбі, у м. Сімферополь АР Крим, заявник 16.09.2017 року народила сина, [PERSON] та отримала медичне свідоцтво про народження російського зразку, який виданий на території АР Крим, що непідконтрольна Україні, та не визнається жодним державним органом України. Заявник звернулась до Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Х\\о з документами для державної реєстрації народження дитини, але отримала відмову, оскільки документи, що предявлені нею до органів ДРАЦС, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, в зв'язку із чим заявник змушена звертатись до суду із цією заявою. Учасники судового розгляду в судове засідання не зявились. Представник заявника, що діє на підставі договору про надання правової допомоги, - [PERSON], надав суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, тому суд розглянув справу в порядку, передбаченому ст.257-1 ЦПК Україні, негайно. Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до правил п. 7 ч. 1, ч.2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є громадянкою України. Із копії медичного свідоцтва про народження серії 35 №025774 виданого 18.09.2017 року Сімферопольським клінічним пологовим будинком № 2, вбачається, що 16.09.2017 року [PERSON] народила сина. Відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» за № 1207 від 15.04.2014р. Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у звязку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною\~ і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Стаття 1 вказаного Закону визначає, що тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 2 цього Закону визначений статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії РФ і встановлений особливий правовий режим на цій території з визначенням особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Вказаним Законом тимчасово окупованої територією України також визначено сухопутну територію АР Крим. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованої території. Отже, суд аналізуючи вищевикладене надійшов до висновку, що є правові підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного і

Outcome: approved