Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 01 квітня 2002 року позивач здійснював постачання електричної енергії до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який проживає за вказаною адресою, є побутовим споживачем електроенергії. На ім`я відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . 05 вересня 2017 року, при проведенні перевірки за вищевказаною адресою виявлено порушення п.п. 42, 48 Правил користування електроенергією для населення, а саме у вигляді самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку, відкритою електропроводкою, яку представник енергопостачальної організації не міг бачити при контрольному огляді. Підключення розетки споживача з ввідної коробки (встановленої до приладу обліку), минаючи прилад обліку. При включенні навантаження споживача в дану розетку, прилад обліку не працює, імпульси відсутні. При виключенні запобіжників струм в розетці присутній. Споживач з власним порушенням погодився, та зазначив, що розетку поза лічильником встановив нещодавно. Зазначений акт був розглянутий на комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією для населення за участю відповідача, за результатами розгляду відбулось нарахування суми збитків у період з 06 березня 2017 року по 05 вересня 2017 року у розмірі 8\~706,73 грн. У добровільному порядку відповідач не сплатив вартість не облікованої електроенергії, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом. У зв`язку з тим, що на теперішній час зазначені збитки не погашені, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму збитків в наслідок порушення Правил користування\~електричною енергією для населення у розмірі 8\~706,73 грн., а також судовий збір у розмірі 2 102 грн. 22 жовтня 2020 року позивач надав відзив на позив, в якому зазначив, що дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , що стосується порушення правил користування електричною енергією то відповідач не погоджується з позовом, та вказує, що є інвалідом та за станом здоров`я не може допустити зловживання. 05 вересня 2017 року позивачем проводилась перевірка користування електроенергією, в результаті якої представники позивача стверджували про порушення ним Правил. Однак, позивач одразу зробив заяву, що не порушував Правил користування електричною енергією і навіть не міг це зробити за станом здоров`я, оскільки є особою з інвалідністю та багато років не має можливості обслуговувати себе в побуті, наполягав на присутності свідків та під психологічним тиском підписав акт, маючи намір розповісти про такі дії на комісії позивача, але захворів і не мав можливості надати правдиву інформацію відносно вказаної перевірки. Під час розгляду акта на комісії відповідач не був присутній, копію акту не отримав. Також позивач, надав заяву про застосування строку позовної давності. У зв`язку з викладеним просив відмовити в задоволення позову. 28 жовтня 2020 року позивач надав суду відповідь на відзив, в якій заперечив щодо порушення строків позовної давності. В судове засідання представник позивача не з`явився, 23 листопада 2020 року, через канцелярію суду, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, повістку-повідомлення про виклик до суду отримав 08 січня 2021 року, правом на надання заперечення не скористався. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, встановив наступне. 05 вересня 2017 року представниками ТОВ «ЛЕО» у складі Лисичанської РЕС за участю споживача [PERSON] в присутності [PERSON] , зареєстрація за адресою: [ADDRESS] складено акт про порушення № 0002049, згідно якого встановлено, що споживач за вказаною адресою порушив п.п. 42, 48 ПКЕЕН, а саме здійснив самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку, відкритою електропроводкою, яку представник енергопостачальної організації міг бачити при контрольному огляді приладу обліку електроенергії. Зі змісту акта вбачається, що порушення полягало в підключенні розетки споживача з ввідної коробки (встановленої до приладу обліку), минаючи прилад обліку. При включенні навантаження споживача в дану розетку, прилад обліку не працює, імпульси відсутні. При виключенні запобіжників струм в розетці присутній. В Акті міститься підпис відповідача, щодо ознайомлення з датою проведення засідання комісії з розгляду складеного акта, призначене на 27 вересня 2017 року. В примітці до акту [PERSON] з власним порушенням погодився, та зазначив, що розетку поза лічильником встановив нещодавно(а.с. 4) До Акту про порушення позивачем додана схема підключення електроустановки, в додаткових відомостях зазначено, що здійснювалась фотозйомка фотоапаратом COOLPIX82900. Згідно акту про усунення порушень «Правил користування електричною енергією для населення» № 0002049 для усунення порушень, встановлених актом про порушення № 0002049 від 05 вересня 2017 року, порушення демонтоване, частина електропроводу підключення з розеткою опломбовано в пакет під пломбу (а.с. 6). Засіданням комісії по розгляду акту № 0002049 від 05 вересня 2017 року про порушення Правил користування\~електричною енергією для населення було складено протокол від 27 вересня 2017 року № 160, згідно якого вартість не облікованої електричної енергії склала 8\~706,73 грн., що також підтверджується розрахунком обсягу та вартості не облікованої електричної енергії за актом про порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення» від 05 вересня 2017 року № 0002049 (а.с. 7-8). Засідання комісії відбулось за відсутності відповідача. З копії загальної картки встановлено, що особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки ТОВ «ЛЕО» встановлено, що побутовому споживачу [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER] ), зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] контрольний огляд засобу обліку протягом шести місяців, що передували даті складання акту про порушення не проводилось (а.с. 11). Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 26\~Закону України\~«Про електроенергетику» (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правилами користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 9 Правил користування\~електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ\~від 26\~липня 1999\~року №\~1357 (далі ПКЕЕН) (в редакції, яка була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин), споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків передбачених цими Правилами. У квартирах або інших об`єктах споживача, розташованих за однією адресою, встановлюється один прилад обліку незалежно від кількості господарських будівель. За наявності декількох наймачів (власників) квартири прилад обліку встановлюється для кожного з них. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН (в редакції, яка була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) споживач електричної енергії зобов`язаний узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Відповідно до п. 48 ПКЕЕН (в редакції, яка була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно із п. 53 ПКЕЕН (в редакції, яка була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі\~причетності побутового\~споживача до\~порушення цих\~Правил у\~протоколі зазначаються: відомості щодо\~обсягу та\~вартості необлікованої\~електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 62 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність, на підставі відповідного договору з учасником ринку, у тому числі за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до п. 2 «Правил користування електроенергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 (в редакції, яка була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі ПКЕЕН) побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником. Тобто правовідносини постачальника електроенергії та споживача оформлюються договором про користування електричною енергією. Суд зазначає,\~що обов`язки\~передбачені п.\~42\~ПКЕЕН та\~відповідальність передбачену\~п.\~48\~ПКЕЕН несе\~побутовий споживач. Станом на час розгляду справи у суду відсутні будь-які докази укладення договору щодо споживання електричної енергії за вищевказаною адресою саме із відповідачем [PERSON] . Надані позивачем докази щодо того на кого відкритий особовий рахунок побутового споживача електричної енергії № 721430072 суперечать один одному, з позову, довідки (а.с. 11), акту про усунення порушенннь (а.с. 6), протоколу засідання комісії, вбачається що побутовим споживачем є [PERSON] , разом з тим, в акті про порушення № 0002049, розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії № 0002049 (а.с. 8), загальній картці (а.с. 9) вбачається, що побутовим споживачем є [PERSON] . Позивачем не надано копію договору про користування електричною енергією укладеного з відповідачем. Доказів того, що [PERSON] будь-коли просив відкрити особовий рахунок щодо споживання електроенергії за вищевказаною адресою саме на своє ім`я до суду також надано не було. У наданому відзиві відповідач визнав лише сам факт проживання за вказаною адресою. За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено того, що саме відповідач [PERSON] має відповідати за споживання електричної енергії без приладів обліку за вищевказаною адресою та що саме стосовно відповідача слід було складати акт про порушення і відповідний протокол. Щодо решти доводів сторін слід відзначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності суд зазначає наступне. Виходячи з вимог ст.\~261\~ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 22 травня 2018 у справі № 369/6892/15-ц). У зв`язку з тим, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» є недоведеними, підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

Outcome: dismissed