Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Представник позивача Гребенюк О.С., який діє на підставі довіреності №367-К-Н-О від 31.01.2019 року (а.с. 57), звернувся до суду з позовом, який надіслав до суду поштою 29.07.2020 року, до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.08.2010 року в сумі 17276,42 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 17276,42 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсоткам; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсоткам; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 74, 75). Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду (а.с. 64). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 73, 76), про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2. Статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (а.с. 60, 61). Матеріалами справи встановлено, що 10.08.2010 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , уклали кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі - анкета - заява) (а.с. 26). На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію анкети-заяви; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 27); витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 (а.с. 28-51); копію «Про затвердження Умов та правил надання банківських послуг для ПриватБанка і всіх дочірніх банків» (а.с. 52); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 10.08.2010 року станом на 31.08.2015 року (а.с. 6-8); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 10.08.2010 року станом на 30.09.2019 року (а.с. 9-14); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 10.08.2010 року станом на 19.05.2020 року, відповідно до якого заборгованість відповідача, що визначена позивачем до стягнення, перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 17276,42 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 17276,42 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсоткам; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсоткам; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії (а.с. 15, 16); виписку відносно [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , за договором № б/н станом на 25.05.2020 року (а.с. 17-23); довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [NUMBER] оформленої на [PERSON] (а.с. 24); довідку про кредитні картки (а.с. 25). Анкета - заява від 10.08.2010 року не містить даних про обрану платіжну картку, розмір кредитного ліміту та його зміну, про строк дії договору, строк кредитування, строк повернення кредиту (користування ним), права і обов`язки сторін, у ній також відсутні умови договору про встановлення розміру й порядку одержання відсотків, та відповідальності сторін за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). Пам`ятка клієнта не надана позивачем. Не надано доказів щодо повноважень представника банку Сахно Л.М. на момент укладення кредитного договору від імені ПАТ КБ «ПриватБанк», у тому числі його підписувати. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, що наданий позивачем, визначені пільговий період користування коштами, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, в тому числі: пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено строк дії договору (12 місяців з моменту підписання з пролонгацією), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг розуміла [PERSON] та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету від 10.08.2010 року, а також, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд вважає, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування, оскільки не містять підпису відповідача. При укладенні договору позивач не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин), про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Суд вважає, що з наявних у справі доказів неможливо встановити домовленості про обрану платіжну картку, розмір кредитного ліміту та його зміну, про строк дії договору, строк кредитування, строк повернення кредиту (користування ним), права і обов`язки сторін, на яких умовах отримано кредитні кошти та яким чином здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів), за порушення строків виконання договірних зобов`язань. У позові та наданих до суду документів термін і поняття - поточне й прострочене тіло кредиту не вказано і не розкрито. Суд позбавлений можливості визначити відмінності між термінами і поняттями: поточне тіло кредиту і прострочене тіло кредиту. Крім того, в розрахунку заборгованості за договором №б/н від 10.08.2010 року станом на 19.05.2020 року, вказується, що заборгованість по поточному тілу кредиту становить 0,00 грн., заборгованість про простроченому тілу кредиту - 17276,42 грн. У наданій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписці за договором №б/н станом на 25.05.2020 року у прострочене тіло кредиту включені суми фактично отриманих коштів відповідачем, відсотки за користування кредитним лімітом за ставкою 3,6% в місяць (а згідно розрахунку станом на 19.05.2020 року процентна ставка в місяць становить - 7,2% з 01.10.2019 року по 19.05.2020 року), страховий платіж за договором «Страхування кредитного ліміту», пеня. Однак, такі дії позивача не ґрунтуються на вимогах закону та умовах укладеного між сторонами договору, як про це зазначає в позові представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тому, при таких обставинах юридичної невизначеності та включенням безпідставно позивачем вищевказаних нарахувань у суму простроченого тіла кредиту (без наведення відповідних обґрунтувань у позовній заяві), суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позову. Суд, дослідивши у судовому засіданні виписку відносно [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , за договором №б/н станом на 25.05.2020 року, встановив, що відповідач фактично отримала за період з 11.12.2017 року по 27.08.2018 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти в розмірі 14731,57 грн. (станом на 01.12.2017 року відповідач не мав боргу перед відповідачем (а.с. 19)), та повернула борг позивачу в розмірі 31305,49 грн., тобто відповідач погасив свою заборгованість по основній сумі боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішення даної справи, суд враховує правову позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року справа №342/180/177, у постанові від 12.02.2020 року справа №365/159/19, у постанові від 23.07.2020 року справа №378/305/18. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно відмовити. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволенню не підлягають у повному обсязі, а відповідач не заявив про понесення ним судових витрат по справі, розподіл судових витрат не проводиться.

Outcome: dismissed