Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення\~ аліментів на утримання\~ дитини [PERSON] , [INFO] .. \~\~\~\~\~\~\~\~ В обгрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, після розірвання шлюбу сина залишено на проживання та виховання з позивачем. У позовній заяві представник позивача також вказав на те, що дитина [PERSON] є інвалідом дитинства і\~ потребує постійного лікування, а також відповідно до хвороби дитини, постійно потребує: медичної реабілітації ( відновлювальна терапія, профілактичні заходи, санітарно курортне лікування, психіатрична допомога, медичне спостереження), психологічно- педагогічної реабілітації ( колективна форма навчання у тому числі інтерговане та інклюзивне навчання), фізичної реабілітації ( лікувальний масаж, лікувальна фізкультура ), фізкультурно-спортивної реабілітації ( навчання навичкам занять з фізичної культури ), протезний вибір ( ортопедичне взуття).\~ Також\~ у позовній заяві вказано, що\~ відповідач\~ є працездатною,\~ молодою людиною і відповідно як батько зобов`язаний утримувати свою дитину. Добровільно матеріальну допомогу відповідач на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] не надає, ні на утримання сина, ні на його лікування, дитина знаходиться повністю на матеріальному утриманні матері. Представник позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подання нею позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо подавши заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримала, просила задоволити (а.с 47). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3 ст. 287 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Так 25 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, а [INFO] у них народився син [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 9). 29 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] розірвано, а місце проживання неповнолітнього сина визнано за матір`ю що підтверджується копією рішення Івано-Франківського міського суду у справі № 0907/2-1318/2011 від 29 жовтня 2012 року (а.с.10-11) та рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області у справі № 0907/2-424/2012 р. від 11 січня 2013 року (а.с.12-14).\~ Згідно посвідчення серія [NUMBER] неповнолітній син [PERSON] [INFO] є інвалідом з дитинства (а.с. 15-16). Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №102 від 05.03.2019 року [PERSON] [INFO] потребує медичної реабілітації ( відновлювальна терапія, профілактичні заходи, санітарно курортне лікування, психіатрична допомога, медичне спостереження), психологічно- педагогічної реабілітації ( колективна форма навчання у тому числі інтерговане та інклюзивне навчання), фізичної реабілітації ( лікувальний масаж, лікувальна фізкультура ), фізкультурно-спортивної реабілітації ( навчання навичкам занять з фізичної культури ), протезний вибір (ортопедичне взуття) (а.с. 17-19). Згідно копій товарних чеків які надані позивачем вона понесла матеріальні витрати на лікування сина (а.с.25-27), копій проїзних квитків (а.с.29-33) загальна сума витрат становить 13901, 77 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот одна гривня 77 копійок). Потреба в лікування сина позивачем також підтверджується копією виписки Спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» відділення дитячої офтальмології та мікрохірургії ока № 421 (а.с.28) Згідно розрахунку витрат пов`язаних з реабілітацією який надала позивач складуть 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ст.76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів з врахуванням положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд при визначенні розміру аліментів зазначає, що при визначенні розміру аліментів він керується нормами Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» щодо визначення прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, оскільки відповідно до ч.3ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком\~ від 6 до 18 років становить : з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; При визначенні розміру аліментів суд враховує підтвердження рівня матеріального становища відповідача, а також те, що інших утриманців у нього не має. Щодо розміру його до ходів суду не надано жожних належних та допустимих доказів, а також не має відомостей щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, або будь який інших обставин які б створювали істотні перешкоди для працевлаштування відповідача задля забезпечення дитини товарами першої необхідності, відповідного лікування своєї дитини, ака згідно відомостей які подала позивач потребує постійного лікування, щоб створити усі необхідні умови для всебічного розвитку своєї дитини. Також суд бере до уваги, те що неповнолітній син який перебуває на утриманні матері для покращення стану його здоров`я потрібно пройти курс реабілітації. Так, ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На думку суду стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2500, 00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень, 00 копійок) щомісячно до досягнення дитиною повноліття буде справедливими та достатнім на час постановлення рішення саме для забезпечення прав неповнолітньої дитини в даній справі,\~ а відтак позов підлягає до часткового задоволення. Щодо заявленої вимоги позивача стосовно стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина, суд вважає вказаний позивачем розмір додаткових витрат на утримання дитини є обґрунтований та справедливий, а тому підлягає до задоволення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем у позовній заяві було заявлено дві позовні вимоги, одну позовну вимогу задоволено частково, друга підлягає до задоволення в повному обсязі. Відтак з відповідача слід стягнути 1371,20 грн.(одна тисяча триста сімдесят одна гривня, 20 копійок) судового збору на користь держави. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial