Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочинів та визнання договору неукладеним. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,3581 га (кадастровий номер 6524184000:02:015:0005) цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами села Нововоскресенське на території Нововоронцовської селищної ради Бериславського району Херсонської області. Між позивачем та відповідачем 12 лютого 2014 року укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №106 від 12.02.2014 року, за умовами якого відповідач зобов`язувався здійснювати догляд за земельною ділянкою та у разі смерті позивача здійснити комплекс заходів та обрядових дій з поховання. Указані умови договору є несправедливими та призводять до істотного дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін, тому фактично договір є недійсним. Також договір є недійсним в силу закону (нікчемним), оскільки укладений сторонами під час дії заборони на відчуження земельних ділянок в частині передачі прав на відчуження земельних ділянок на майбутнє. Тому, з урахуванням накладеної нотаріусом заборони на відчуження земельної ділянки при реєстрації спадкового договору, представник позивача просив для відновлення порушених прав позивача застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. Разом з тим, представник позивача зазначав, що відповідач 23.12.2020 року зареєстрував договір оренди спірної земельної ділянки терміном до 24.12.2030 року, де сторонами договору значаться позивач та відповідач. Оскільки вказаний договір зареєстрований без згоди та підпису позивача, представник позивача просив визнати неукладеним договір оренди земельної ділянки від 23.12.2020 року. Також, зважаючи, що земельна ділянка перебуває у фактичному користуванні відповідача, просив усунути позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання [PERSON] припинити її використання. Щодо судових витрат, просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу. У підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №106 від 12.02.2014 року, за умовами якого відповідач зобов`язувався здійснювати догляд за земельною ділянкою площею 5,3581 га кадастровий номер 6524184000:02:015:0005 та у разі смерті позивача здійснити комплекс заходів та обрядових дій з поховання. Після смерті [PERSON] земельна ділянка щодо якої здійснюється догляд переходить у власність [PERSON] . Також, здійснено заборону на відчуження земельної ділянки при реєстрації спадкового договору. За договором оренди землі від 23.12.2020 року, ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали договір, предметом якого є земельна ділянка площею 5,3581 га кадастровий номер 6524184000:02:015:0005, який зареєстрований 23.12.2020 року строком 10 (десять) років. За ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову є виявом принципів диспозитивності і змагальності. Тому, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також зважаючи на наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, суд вимоги представника позивача задовольняє. Щодо питання про розподіл судових витрат, які підтверджені виключно квитанцією про сплату судового збору, суд керувався ч.1 ст.141 ЦПК України, за якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та ч.1 ст. 142 ЦПК України, за якою у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд повертає позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову за квитанцією №0.0.2102005616.1 від 23.04.2021 року та стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Outcome: approved