Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в інтересах позивача [PERSON] до суду з позовною заявою та просив визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті 01 вересня 1998 року [PERSON] право власності на житловий будинок (загальна площа 58,80 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами по вул. Кавказька, 3 в с. Кавказ Переяслав-Хмельницького району Київської області та право на земельну частку (пай) площею 2,25 в умовних кадастрових гектарах КСП агрофірми «Маяк» Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок був виданий після смерті спадкодавця та через відсутність правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай). Ухвалою від 17.12.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання 11.01.2019 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність за наявними у справі матеріалами, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в\~ підготовче засідання 11.01.2019 не зявився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ч.3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу з ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, без участі сторін на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 01 вересня 1998 року [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на: житловий будинок (загальна площа 58,80 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами по вул. Кавказька, 3 в с. Кавказ Переяслав-Хмельницького району Київської області; земельну частку (пай) площею 2,25 в умовних кадастрових гектарах КСП агрофірми «Маяк» Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 14.11.1997, посвідченого секретарем виконавчого комітету Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області і зареєстрованого в реєстрі за № 68, та прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР шляхом вступу в шестимісячний термін у володіння спадковим майном. Інших спадкоємцем ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обовязкову частку, не має. 12 вересня 2018 року нотаріус районної державної нотаріальної контори своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну частку (пай) через те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок був виданий після смерті спадкодавця та через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеним житловим будинком з 1939 року позивач підтверджує довідкою Стовпязького старостинського округу Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка свідчить про те, що відповідно до погосподарської книги № 9 на 1996-2000 роки Стовпязької сільської ради народних депутатів, особовий рахунок № 597 на житловий будинок по вул. Кавказька, 3 в с. Стовпяги (теперішня назва с. Кавказ) Переяслав-Хмельницького району київської області числиться за [PERSON]; копією технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду [PERSON] по вул. Кавказька, 3 станом на 11.03.2004, копією експлікації до плану будинку та копією характеристики будівель та споруд; рішенням виконавчого комітету Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 19 від 10.02.2004 «Про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на імя померлого [PERSON]»; копією свідоцтва про право власності Серії САА № 540919 від 17.03.2004; копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3199766 від 29.03.2004; копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 3200331 від 29.03.2004; звітом про незалежну оцінку нерухомого майна житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Кавказька, 3 в с. Кавказ Переяслав-Хмельницького району Київської області. Крім цього, на підтвердження права спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) площею 2,25 в умовних кадастрових гектарах КСП агрофірми «Маяк» Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області позивач надав копію Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії РН № 374298 від 05.09.2000; довідку Відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 180/114-18 від 13.09.2018, яка свідчить, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05.09.2000 за № 7 зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії РН № 374298 на імя [PERSON], члена КСП агрофірма «Маяк», Стовпязька сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, площею 2,25 умовних кадастрових гектара, на підставі розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації за № 272 від 17.05.2000; звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки земельної частки (паю) розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах на території Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Право позивача на спадкування підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] [PERSON] І-БК № 086234, виданого 01.09.1998 Стовпязькою сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області; ксерокопією заповіту від 14.11.1997, посвідченого секретарем виконавчого комітету Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області і зареєстрованого в реєстрі за № 68; копією Витягу про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі № 53263003 від 12.09.2018; копією паспорта; матеріалами спадкової справи № 290 за 2018 рік відносно померлого [PERSON] Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріали спадкової справи є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Згідно ч.3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, отже до даних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року). До правовідносин,\~що виникли\~між сторонами\~суд застосовує\~норми Розділу\~VII «Спадкове право» ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В розумінні положень ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Відповідно до\~п.17Розділ\~X\~«Перехідні положення»\~Земельного кодексу\~України №\~2768-III\~від 25.10.2001,\~сертифікати на\~право на\~земельну частку\~(пай),\~отримані громадянами,\~вважаються правовстановлюючими\~документами при\~реалізації ними\~права вимоги\~на відведення\~земельної частки\~(паю)\~в натурі\~(на\~місцевості)\~відповідно до\~законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що незважаючи на те, що сертифікат на земельну частку (пай) та правовстановлюючий документ на житловий будинок 1939 року побудови видано після смерті спадкодавця [PERSON] у 2000 та 2004 роках відповідно, все це не позбавляє його спадкоємців прав на таке майно та оформлення його за собою у відповідності до вимог діючого законодавства. Встановивши, що спадкове майно, яке є предметом даного позову, на момент смерті належало спадкодавцю на праві власності; позивач прийняв спадщину за законом після смерті свого батька; інших спадкоємців-претендентів на спадщину немає; визнання позову відповідачем - органом територіальної громади не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved