Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Представник позивача-адвокат Школьний В.А. вимоги обґрунтовує тим, що з 27.08.2010 [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.06.2012. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.01.2011 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500,00 грн., щомісячно до досягнення повноліття. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.03.2019 збільшено розмір аліментів до 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 21.07.2018 між позивачем та [PERSON] укладено шлюб. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Наразі позивач проходить військову службу в В/Ч [NUMBER] та аліменти на утримання доньки [PERSON] сплачує у добровільному порядку із свого грошового забезпечення. Враховуючи, що у позивача змінився сімейний стан та збільшився перелік осіб котрі перебувають на йому утриманні, а тому раніше встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.03.2019р. у справі №592/17236/18 розмір аліментів є непосильним для позивача, фактично становить платника в скрутне матеріальне становище, тому просить суд зменшити раніше розмір аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідачки адвокат Луніка Т.Я. надав відзив в якому зазначає, що на час зміни розміру аліментів позивач вже був одружений з [PERSON] , а народження дитини не змінило його сімейного стану. Позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення свого майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Позивач взагалі не посилається як на підставу своїх вимог на погіршення свого матеріального стану. З матеріалів справи взагалі не вбачається, що позивач змінив місце роботи чи його заробітна плата зменшилась. Натомість відповідно до довідок про доходи майновий стан позивача збільшився. Так позивач почав отримувати більш високу заробітну плату 13612 (вересень 2021) в порівнянні з 12122 (березень 2019). Просить відмовити у задоволенні позову, і розглядати справу без його участі, а також стягнути з позивачки судові витрати в сумі 3\~500 грн. на правничу допомогу . З наданої відповіді на відзив убачається, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи також, що дружина позивача перебуває у декретній відпустці, і позивач повинен її матеріально підтримувати. Що ж стосується заявленого розміру гонорару адвоката, то він є явно завищеним і необгрунтованим і не може бути стягнутим з позивачки на користь відповідача. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27.08.2010 [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.06.2012 (а.с. 13). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із матір`ю. (а.с.15). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.01.2011 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500,00 грн., щомісячно до досягнення повноліття, а рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.03.2019 збільшено розмір аліментів до 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.14). 21.07.2018 між позивачем та [PERSON] укладено шлюб. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 16, 17). Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Згідно з ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як убачається з довідки № 12/845від 16.08.2021 [PERSON] є військовослужбовцем по теперішній час (а.с. 18). Представник позивача посилається на те, що визначений розмір аліментів у розмірі ј частини доходу є непосильним для позивача, фактично становить платника в скрутне матеріальне становище. З довідок про доходи [PERSON] убачається, що його дохід у 2021 році збільшився по відношенню до 2019, 2020 років (а.с.19-20). Жодних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища суду надано не було, не надано доказів, які б характеризували майновий стан позивача, що дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує допомогу та якій розмір тощо. Згідно ч.2 ст.182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення. Народження другої дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, а дохід позивача збільшився. Крім того, представник позивача посилається на те, що [PERSON] перебуває у декретній відпустці, проте належних доказів на підтвердження даної обставини не надає. З урахуваннями вищевикладеного, враховуючи надані сторонами докази та конкретні обставини справи, на даний час у суду підстав для задоволення позову немає. У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що справа є малозначною, типовою, суд вважає обгрунтованими витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., яку необхідно стягнути з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved