Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Представник позивача Ведющенко В.В. в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельна ділянка площею 4,30 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. У квітні 2021 року позивачем було випадково, серед хозяйних речей, знайдено заповіт спадкодавця [PERSON] , яким останній заповів усе належне йому майно [PERSON] .Про наявність заповіту до квітня 2021 року позивачу не було відомо. 27.04.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Української Н.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дядька [PERSON] , яка винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.04.2021 року, у зв`язку з пропуском [PERSON] шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає обставину щодо необізнаності про наявність заповіту поважною причиною пропуску строку, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подано до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, а справу розглядати у відсутність позивача та його представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на адресу суду від останнього надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності Новоукраїнської міської ради, за наявними матеріалами. Приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Українська Н.М. в судове засідання не з`явилася, подала заяву суду, відповідно до якої просила розглянути справу у її відсутності, надала копію спадкової справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , факт смерті якого підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку, яка належна на праві приватної власності покійному [PERSON] , площею 4,30 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Відповідно до заповіту, від 27 липня 2007 року зареєстрованим в реєстрі за № 2455, посвідченим Хомутенком О.В. , державним нотарісом Новоукраїнської державної нотаріальної контори, [PERSON] заповів [PERSON] усі права та обов`язки та усе належне спадкодавцю на праві власності майно (а.с.7). 27 квітня 2021 року, спадкоємець звернувся до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Української Н.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дядька [PERSON] , яка винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.04.2021 року, у зв`язку з пропуском [PERSON] шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини (а.с.8). Як вбачається з копії спадкової справи №73/2021 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , 27.04.2021 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, що також вбачається із інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.22-31). Судом встановлено, що позивач [PERSON] не звернувся у строк, встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки не був обізнаний про існування заповіту. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року№ 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. при розгляді справи №681/203/17-ц. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 р. у справі №6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Оглянувши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, суд визнає поважними причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому, приходить до висновку про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті останнього терміном один місяць. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує те, що [PERSON] про наявність заповіту, позивач дізнався лише 27.04.2021 року, приймаючи до уваги, що позивач був необізнаним про наявність заповіту, заповіт на момент ухвалення рішення є чинним, суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений ним з поважних причин, що є підставою для визначення йому додаткового строку на вчинення вказаних дій, а також враховуючи зміст волевиявлення спадкодавця, сформульоване у складеним ним за життя заповіту, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що оскільки необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, позов підлягає до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved