Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до Скадовського районного суду Херсонської області із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 24 квітня 1989 року позивач перебував у шлюбі з [PERSON] . Шлюб був зареєстрований Корабельним районним у місці Херсоні відділом реєстрації актів цивільного стану, актова запис про шлюб № 322 від 24.04.1989. Вони жили в м. Херсоні в належній позивачу трьохкімнатній кооперативній квартирі. В зв`язку з хворобою дружини за рекомендацією лікарів вони вирішили переїхати на постійне місце проживання до смт. Лазурне Скадовського району. Дружина позивача знайшла житловий будинок в [ADDRESS] і вони вирішили його купити. [PERSON] продав свою кооперативну квартиру в Херсоні, після чого дружина оформила 15.11.1991 року в селищній раді договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] на своє ім`я, оскільки позивач в той час ще працював в м. Херсоні. В цьому будинку вони стали проживати разом з їх сином та матір`ю\~ позивача. В подальшому дружина надала позивачу розписку, якою засвідчила, що житловий будинок в смт. Лазурне дійсно був придбаний за особисті гроші [PERSON] і тому вона не має до нього відношення. На підставі рішення виконкому Лазурненської селищної ради від 22.02.1992 року № 18 земельна ділянка площею 0,15 га по [ADDRESS] була передана у власність [PERSON] для буді-вництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташованих по [ADDRESS] , та виданий державний акт на право приватної власності на землю серія ІУ-ХС № 024018 також на ім`я дружини. 25 листопада 2008 року за спільною заявою\~ [PERSON] та [PERSON] шлюб був розірваний. Позивач залишився проживати в смт. Лазурне, а [PERSON] проживала в м.Скадовськ. [INFO] [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняла її сестра [PERSON] ,\~ тому позивач вирішив оформити своє право власності на житловий будинок. Оскільки житловий будинок був придбаний під час шлюбу, але за особисті гроші позивача, цей будинок, відповідно до ст. 24 Кодексу про шлюб та сім`ю, ст. 57 СК України, належить йому на праві особистої власності. Враховуючи викладене просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташо¬ваний по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,15 га., розташовану по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на підставі виданого державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ХС № 024018' на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 16.06.2020 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання. Позивач та його представник в підготовчому судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який\~ був зареєстрований Корабельним районним у місці Херсоні відділом реєстрації актів цивільного стану, актова запис про шлюб № 322 від 24.04.1989. 25.11.2008 шлюб між [PERSON] та [PERSON] \~ було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 5). [PERSON] була власницею житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами\~ за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 15.11.1991 (а.с.8). Згідно розписки від 16.08.2017 [PERSON] відмовилась від належної їй частини будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , придбаного у шлюбі на користь бувшого чоловіка [PERSON] , оскільки він був придбаний за його особисті гроші. Земельна ділянка,\~ розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХС №024018. 05.11.2019 померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 375. Згідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені зако¬ном, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до висновку ВС, яке міститься в рішення № 364/515/19 від 26.12.2019, з аналізу норм ч. 1 ст. 120 ЗК України випливає існування принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відсутні інші шляхи оформлення права власності на житловий будинок та земельну ділянку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує поведінку сторони\~ під час розгляду справи. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд у відповідному рішенні про повернення 50 відсотків сплаченого судового збору. Враховуючи поведінку відповідачки та відсутність її вини у виникненні спору, суд вважає за необхідне стягнути 50% судового збору з позивача в сумі 420,40 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved