Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Сліпенький Р.С. звернувся до суду 19.05.2021 з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.12.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №607. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що з сторони 25.12.1999 уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №607, проте сімейне та шлюбне життя між сторонами не склалося, в зв`язку з чим подружні стосунки між сторонами припинені у грудні 2018 року. Сторони єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Як на причину розпаду сім`ї представник позивача вказує на втрату між сторонами взаємопорозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, байдужість до життя та проблеми кожного, що призвело до втрати почуттів любові та взаємоповаги. Мають повнолітніх дітей [PERSON] , 2001 року народження, та [PERSON] , 2002 року народження, які проживають окремо від батьків. Позивач вважає, що сім`я з відповідачкою розпалася остаточно, збереження сім`ї та примирення між ними неможливе. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши через канцелярію суду заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю, пред`явлені вимоги підтримав. Відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, відзив на позовну заяву не подала. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , між [PERSON] та[PERSON] 25.12.1999 укладено шлюб,\~який зареєстрованийвідділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~виконкому Дзержинської\~районної ради\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області,\~актовий запис\~№607 (а.с. 8). У період шлюбу у сторін народилися спільні діти [PERSON] , 2001 року народження, та [PERSON] , 2002 року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , відповідно (а.с. 9, 10). Судовим розглядом\~встановлено,\~щошлюбні стосунки між сторонами припинено з грудня 2018 року у зв`язку втратою між\~сторонами взаємопорозуміння,\~наявність різних\~характерів та\~поглядів на\~сімейне життя,\~байдужість до\~життя та\~проблеми кожного,\~що призвело\~до втрати\~почуттів любові\~та взаємоповаги.Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо. Спору про поділ майна немає. Відповідно до\~ст.\~24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст. 110 СК України. Як передбачено ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не\~застосовує положення\~ст. 111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідачка позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу не просить змінювати прізвище на дошлюбне, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 25.12.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №607, розірвати. Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до\~початку розгляду\~справи по\~суті відповідач\~визнав позов,\~суд вважає\~за необхідне\~повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого ним при поданні позову, що складає 454,00 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача решту судових витрат, понесених ним при подачі позову (а.с. 1), що складає 454,00 грн.

Outcome: approved