Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Представник позивача Гребенюк О.С. у лютому 2020 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказуючи на те, що між позивачем та відповідачем 11.12.2015 року був укладений договір про надання банківських послуг № б/н на суму 10000 грн., яку відповідач отримав у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. За умовами цього договору власник картрахунку, тобто відповідач, надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку та зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, яким визнається короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на рахунку в розмірі ліміту кредитування. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. За умовами договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. Однак відповідач у порушення умов кредитного договору зобов`язання за вказаним договором не виконав, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 44083,40 грн., яка станом на 08.12.2019 року складається з наступного: 31649,10 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2279,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 7279,47 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф, 2075,40 грн. - штраф (процентна складова), яку АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача. Крім того, АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. Ухвалою від 13.02.2020 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином,відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток, а також копії позовної заяви з додатками, на адресу місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку (а.с.46, 50,51). Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03 04 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З вищенаведених обставин вбачається, що суд належним чином повідомляв відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань, чим надавав можливість приймати участь у змагальному процесі, із реалізацію всіх прав учасника процесу, передбачених цивільним процесуальним законодавством. У судове засідання відповідач повторно не з`явився з невідомих суду причин, відзиву на позовну заяву не надійшло. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, згідно договору № б/н від 11.12.2015 року, який укладено між АТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] , позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] виразив свою згоду на те, що підписана ним анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с.11,12-30). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім того, Умовами та Правилами надання банківських послуг визначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і позичальник, підписуючи їх, дає свою згоду на право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна картка клієнта та фінансовий телефон клієнта, який проходить верифікацію з підтвердженням відповідно до Умов Договору. Згідно п.2.1.1.3.1 Договору погашення кредиту та процентів здійснюється клієнтом у порядку визначеному сторонами та відображеному у цьому пункті. Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Договору при порушені позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Таким чином знайшло своє підтвердження, що між учасниками справи склалися цивільно-правові відносини, які регулюються ст. ст. 1054, 1048 ЦК України, а саме те, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з розрахунком, складеним АТ КБ «Приватбанк», розмір заборгованості [PERSON] за даним договором перед позивачем станом на 08.12.2019 р. складає 44083,40 грн., яка складається з наступного: 31649,10 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2279,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 7279,47 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф, 2075,40 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.7-10). Отже, позивач порушив права та інтереси позивача, відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка регламентує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права та інтереси позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved