Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації діючи в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у відношенні їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також стягувати з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно розпорядження голови Ізмаїльської районної державної адміністрації № 425/А - 2013 від 23.10.2013 року [PERSON], [INFO] за заявою матері влаштовано до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини строком на шість місяців. За весь час перебування [PERSON], [INFO] в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини батьки жодного разу не відвідували дитину, не цікавились її станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, тобто самоусунулися від виховання та утримання дитини. Строк перебування дитини в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини вже закінчився, проте батьки не виявили бажання забрати доньку в сім`ю. В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор Ізмаїльської міжрайонної прокуратури позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Згідно довідки наданої Болградським РС ГУДМС України в Одеській області від 25.10.2014 року [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки наданої управлінням державної міграційної служби України в Тернопільській області від 12.09.2014 року за № 12833, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та 29.05.2013 року знятий з реєстрації місця проживання по рішенню суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті Одеські вісті за № 122(4687) від 06.11.2014 року, про причини не явки суд не повідомили заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за їх відсутності на адресу суду не направляли, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.03.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 68, [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 23.10.2013 року за № 425/А-2013 за заявою [PERSON] від 09 жовтня 2013 року про влаштування її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини на шість місяців у зв'язку із тяжким матеріальним становищем, яке склалося в родині, малолітню [PERSON], влаштовано до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини, на повне державне забезпечення. Згідно акту про результати відвідування та піклування дитини від 18.08.2014 року за № 02/26-10, наданого Ізмаїльським спеціалізованим будинком дитини, малолітню [PERSON], [INFO], яка перебуває на повному державному забезпеченні в будинку дитини з 06.11.2013 року по теперішній час, батьки не відвідували, не цікавились станом здоров'я, моральним, фізичним, духовним розвитком дитини. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], 1982 року народження у відношенні [PERSON], [INFO], за час перебування [PERSON], [INFO] в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини, батьки жодного разу не відвідували дитину, не цікавились її станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком. Строк перебування дитини в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини закінчився, проте батьки не виявили бажання забрати дитину в сім`ю. За таких обставин, суд вважає, що відповідачі дійсно не виконують свої обов'язки, не здійснюють за нею належний догляд та контроль, не піклуються про її духовний та фізичний розвиток, не цікавляться її здоров'ям, не проявляє до неї батьківську увагу та турботу. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації діючої в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Outcome: approved