Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 24.12.2019 звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області в інтересах [PERSON] зі збільшеним у подальшому позовом до Бобрицької сільської ради Черкаської області про часткове скасування та скасування рішень органу місцевого самоврядування. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] від жителів с. Бобриця Канівського р-ну стало відомо, що поряд з її земельною ділянкою, кадастровий номер 71220820000:01:001:0432, буде побудована автозаправна станція. Пізніше на сайті Бобрицької ОТГ було розміщено «Інвестиційну пропозицію автозаправної станції», згідно якої будівництво АЗС планується на земельній ділянці площею 2 га, кадастровий номер 7122082000:01:001:0457. Згодом, позивачу стало відомо, що п.1.14 рішенням Бобрицької сільської ради № 10-11 від 01.11.2019 надано дозвіл виконавчому комітету Бобрицької сільської ради на розробку технічної документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 25,3617 га, кадастровий номер: 7122082000:01:001:0457, яка розташована в адміністративних межах Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області на дві земельні ділянки площею 23,3617 га та 2,0000 га. Відстань між земельною ділянкою [PERSON] та земельної ділянки, на якій планується будівництво АЗС, становить 300 метрів. Цільове призначення земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер 71220820000:01:001:0432, якою володіє [PERSON] є індивідуальне садівництво. На вказаній земельній ділянці позивач займається вирощуванням плодових, ягідних і горіхоплідних культур для одержання плодів та бджільництвом. Будівництво АЗС та безпосередня діяльність АЗС поряд із земельною ділянкою позивача, спричинить значний шкідливий вплив на рослини і дерева, що на ній ростуть. Вважає, що п. 1.4 рішення Бобрицької сільської ради № 10-11 від 01.11.2019 порушує права та законні інтереси позивача та є таким, що підлягає скасуванню. В подальшому відповідачем, в особі голови сільської ради, не дотримано вимог земельного законодавства та 01.10.2020 підписано технічне завдання на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, тобто відповідач почав виконувати оскаржуване рішення. Після виготовлення технічної документації землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок відповідач продовжив порушувати закон і вказану вище технічну документацію погоджено рішенням №23-6 від 15.10.2020 «Про погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок». Дана технічна документація була внесена в Національну кадастрову систему та виконано поділ спірної земельної ділянки. Вважає, що органами влади та місцевого самоврядування вчиняються дії шляхом прийняття рішень, що спрямовані на поділ земельних ділянок і фактично виконано поділ. Просить суд скасувати пункт 1.4. рішення Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області № 10-11 від 01.11.2019 про надання виконавчому комітету Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області дозволу на розробку технічної документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 25,3617 га, кадастровий номер: 7122082000:01:001:0457, яка розташована в адміністративних межах Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області (Грищинецький старостинський округ, за межами населеного пункту) на дві земельні ділянки площею 23,3617 га та 2,0000 га. Визнати рішення Бобрицької сільської ради № 23-6 від 15.10.2020 «Про погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок» як таке, що суперечить вимогам ч.1 ст. 161 Земельного Кодексу України скасувавши його. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. У ході розгляду справи було проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою судді від 24.12.2019 відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.01.2020. 20.01.2020 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов (а.с.30-32 т.1), відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити. 27.01.2020 представником позивача адвокатом Бовшиком Ю.М. до суду подано відповідь на позов (а.с.44-46 т.1). Ухвалами суду від 20.01.2020, 03.02.2020 та 27.02.2020 за клопотаннями позивача та її представника підготовче засідання у справі було відкладено. 07.04.2020 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та провадження у справі закрито, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства (а.с.74-77 т.1). Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23.06.2020 ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2020 скасовано, справу повернуто для продовження розгляду, після чого ухвалою суду від 07.07.2020 дану справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на 18.08.2020. Ухвалою суду від 16.11.2020 забезпечено позов, шляхом заборони відповідачу приймати рішення та/або здійснювати дії спрямовані на розпорядження земельною ділянкою, і щодо новоутворених земельних ділянок з кадастровими номерами: №7122082000:01:001:0677, №7122082000:01:001:0676, що утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером №7122082000:01:001:0457 площею 25,3617 га, які знаходяться за межами населених пунктів Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області, та вчинення інших дій (а.с.171-175 т.1). Ухвалою суду від 16.03.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 днів. Ухвалою суду від 12.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 18.05.2021. У подальшому судовий розгляд справи неодноразово було відкладено за клопотанням представника позивача, у зв`язку з зайнятістю останнього у інших справах. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Бовшик М.Ю., який діє на підставі ордеру серії ЧК №1001854 від 23.12.2019 (а.с.19 т.1) збільшені позовні вимоги підтримав повністю, вважає, що діями відповідача щодо прийняття рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації про поділ земельної ділянки та наступного рішення про погодження технічної документації щодо поділу земельної ділянки порушено права позивача, просив позов задовольнити. Представник відповідача - Бобрицької сільської ради Черкаської області - Хорошун О.В., яка діє на підставі ордеру серії ЧК №111248 від 15.01.2020 (а.с.33) у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, пояснила, що позивач [PERSON] не є суміжним землекористувачем по відношенню до спірної земельної ділянки, на якій, зокрема, відповідно до інвестиційної пропозиції пропонувалося побудова АЗС. Крім того, дана інвестиційна пропозиція залишилася не реалізованою та є неактуальною, а тому права позивача ніяким чином не порушено спірним рішенням відповідача. У позові просила відмовити повністю. Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до наступного. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується та набувається і реалізується громадянами виключно до закону. Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Аналогічна норма міститься у статті 155 ЗК України, відповідно до якої в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Виходячи з положень ст.152 ЗК України та роз`яснень, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України). Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер 7122082000:01:001:0432, площею 0,12 га, цільовим призначенням якої є індивідуальне садівництво та яка розміщена на території Грищинецької сільської ради Канівського району Черкаської області, що підтверджується Інформаційною довідкою Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 18.12.2019 (а.с.16 т.1). Відповідно до наданої позивачем та її представником Інвестиційної пропозиції автозаправної станції Бобрицької ОТГ Канівського району Черкаської області вбачається, що Бобрицька громада запропонувала інвесторам долучитися до побудови автозаправної станції на ділянці площею 2 га, розташованої на трасі Р19 Київ-Канів на в`їзді в с. Грищинці. Щодо земельної ділянки додатково зазначено, що її власником є Грищинецький старостинський округ, форма власності: комунальна, кадастровий номер: 7122082000:01:001:0457, цільове призначення: пасовища (а.с.9-14 т.1). Рішенням Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області №10-11 від 01.11.2019, надано дозвіл виконавчому комітету Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки площею 25,3617 га, кадастровий номер: 7122082000:01:001:0457, що розташована в адміністративних межах Бобрицької сільської ради (Грищинецький старостинський округ, за межами населеного пункту) на дві земельні ділянки, а саме: одна земельна ділянка площею 23,3617; одна земельна ділянка площею 2,0000 га (п.1.4 рішення ) (а.с.15 т.1). На підставі вище вказаного спірного рішення ТОВ «Центр землеустрою та кадастру» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок загальною площею 25.3617 га, 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за адресою: Бобрицька сільська рада, Канівський район, Черкаська область. З технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок загальною площею 25.3617 га, розміщених за адресою: Бобрицька сільська рада, Канівський район, Черкаська область, кадастровий номер земельної ділянки: 7122082000:01:001:0457 вбачається, що дана земельна ділянка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення. Цільове призначення якої є 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам). В результаті поділу земельної ділянки сформовано дві земельні ділянки площею: 2,0000 га ; 23,3617 га (а.с.209-239 т.1). З акту прийому-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу вбачається, що по межі поділу земельної ділянки за кадастровим номером 7122082000:01:001:0457, площею 25.3617 га, в натурі (на місцевості) встановлено межові знаки (дерев`яний стовп) у кількості 10 шт. Власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки розміром 2,0000 га, вбачається, що суміжними землевласниками (землекористувачами) даної земельної ділянки є: від А до Б землі державної власності, кадастровий номер відсутній; від Б до В землі державної власності (дорога), кадастровий номер відсутній; від В до А землі комунальної власності, кадастровий номер відсутній (а.с.216 т.1). Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки розміром 23,3617 га вбачається, що суміжними землевласниками (землекористувачами) даної земельної ділянки є: від А до Б землі державної власності (дорога), кадастровий номер відсутній; від Б до В землі приватної власності, кадастровий номер 7122082000:01:001:0422; від В до Г землі державної власності (дорога), кадастровий номер відсутній; від Г до Д землі комунальної власності, кадастровий номер 7122082000:01:001:0427; від Д до Е землі державної власності, кадастровий номер 7122082000:01:001:0465; від Е до Ж землі державної власності, кадастровий номер 7122082000:01:001:0432; від Ж до З землі державної власності, кадастровий номер інформація відсутня; від З до А землі комунальної власності, кадастровий номер інформація відсутня (а.с.217,218 т.1). Так, підставою для звернення представника позивача до суду з даним позовом стало захист порушених прав [PERSON] як власника земельної ділянки 0,12 га, кадастровий номер 7122082000:01:001:0432, цільовим призначенням якої є індивідуальне садівництво. Оскільки, на його думку надання дозволу виконавчому комітету Бобрицької сільської ради на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки площею 25,3617 га на дві земельні ділянки, порушує права позивача. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 4 червня 2019 року у справі №916/3156/17 (№12-304гс18). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів, є обов`язковою передумовою звернення особи до суду за захистом своїх прав; при цьому обов`язком позивача, відповідно до ст. 81 ЦПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів. Так, гарантоване статтею 55 Конституції України конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.10.2020 у справі №910/12787/17. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. У судовому засіданні встановлено та не заперечувалося представником відповідача, що дійсно на сайті Бобрицької сільської ради Черкаської області у 2019 році було розміщено інвестиційну пропозицію будівництва АЗС, але дана пропозиція залишилася не реалізованою та є неактуальною, оскільки пропозицій від інвесторів на втілення даної пропозиції не надходило. Крім того, як зазначалося вище будівництво АЗС на території Бобрицької сільської ради пропонувалося на земельній ділянці розміром 2 га, а рішення органу місцевого самоврядування від 01.11.2019 №10-11 в оскаржуваній частині стосується поділу земельної ділянки площею 25,3617 га, що розташована в адміністративних межах Бобрицької сільської ради. До того ж, як вбачається з тексту самого оскаржуваного рішення підставою для його винесення стала реалізація права жителів Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області на безоплатну передачу їм земельних ділянок із комунальної власності, на підставі заяв щодо передачі у приватну власність земельних ділянок орієнтовними площами 1,5000 га кожна. З витребуваної на виконання ухвали суду технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок загальною площею 25,3617 га вбачається, що позивач [PERSON] не є суміжним землевласником (користувачем) сформованої земельної ділянки розміром 2,000 га, (на якій на думку представника позивача [PERSON] планується будівництво АЗС) та яка перебуває у комунальній власності та цільовим призначенням яких є 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам). Для наміру будівництва АЗС цільове призначення земельної ділянки мало б бути змінене, але позивачем не надано суду доказів на вчинення відповідних дій. Враховуючи вище викладене, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що звертаючись до суду з позовом представником позивача [PERSON] не доведено належними і допустимими доказами порушення прийнятим рішенням Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області №10-11 від 01.11.2019 (пунктом 1.4) прав, свобод та інтересів позивача [PERSON] . Таким чином, рішення Бобрицької сільської ради №10-11 від 01.11.2019 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок» в оскаржуваній частині (пункт 1.4) є законним та не підлягає скасуванню, а тому позов у цій частині не підлягає до задоволення. Щодо заявленої позовної вимоги в частині скасування рішення Бобрицької сільської ради Черкаської області № 23-6 від 15.10.2020 «Про погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок», суд зазначає наступне. Так, рішенням Бобрицької сільської ради №23-6 від 15.10.2020, зокрема, погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 25.3617 га, кадастровий номер 7122082000:01:001:0457 (16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)), яка розташована за адресою: Бобрицька сільська рада Канівський район Черкаська область (за межами населеного пункту с. Грищинці) на дві земельні ділянки площею: одна - 23,3617; та одна - 2,0000 га (п.1.1 рішення ) (а.с.167,168 т.1). Відповідно до ч.1 ст. 161 ЗК України рішення органів місцевого самоврядування вступає в силу з моменту його прийняття. Оскарження зазначених рішень у суді призупиняє їх виконання. Дане оскаржуване рішення є наслідком виконання попереднього рішення органу місцевого самоврядування, а саме: рішення Бобрицької сільської ради Черкаської області від 01.11.2019 №10-11 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок», та у зв`язку з частковим його оскарженням не мало б мати місце. Але, оскільки суд прийшов до висновку, що права позивача не порушено рішенням Бобрицької сільської ради Черкаської області від 01.11.2019 №10-11, як власника земельної ділянки 0,12 га, кадастровий номер 7122082000:01:001:0432, позовна вимога в частині скасування рішення Бобрицької сільської ради Черкаської області № 23-6 від 15.10.2020 є похідною та не підлягає до задоволення. Крім того, даним рішенням органу місцевого самоврядування також погоджено технічні документації із землеустрою щодо поділу інших земельних ділянок, зокрема, розміром 1,9770 га, 2,9260 га та 3,2747 га (пункти 2,3,4), а тому не може бути скасоване повністю, як про це заявлено представником позивача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення у повному обсязі, у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню. Відповідно ч.ч.9,10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, що накладені ухвалою суду від 16.11.2020 у виді заборони відповідачу приймати рішення та/або здійснювати дії спрямовані на розпорядження щодо новоутворених земельних ділянок з кадастровими номерами: №7122082000:01:001:0677, №7122082000:01:001:0676, що утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером №7122082000:01:001:0457 площею 25,3617 га, які знаходяться за межами населених пунктів Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області, та вчинення інших дій.

Outcome: dismissed