Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства „Перший Український міжнародний банк 20.07.2015 року звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що між Закритим акціонерним товариством Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Перший Український міжнародний банк та [PERSON] 17.10.2007 року укладено кредитний договір № 5757544, згідно умов якого позивач зобовязувався надати відповідачу кредит на суму 120 000,00 дол. США, строком до 17.10.2022 року зі сплатою 11,50 % річних, а відповідач в свою чергу зобовязувався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі. Позивач стверджує, що відповідач своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредиту не виконував належним чином, допусти порушення графіку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право на дострокове повернення кредиту разом з відсотками, що станом на 01.07.2015 року становить 75046,71 дол. США, з яких 70 705,54 дол. США - заборгованість за кредитом та 4 341,17 дол. США - відсотки за користування кредитом. Позивач, 26.02.2015 року направив відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, яка вважається отриманою відповідачем 05.03.2015 року, проте відповідач вимогу не виконав та не погасив прострочену заборгованість. На підставі наведеного позивач вважає позовні вимоги підставними та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позовній заяві, просить такі задовольнити. Представник відповідача в судове засідання зявився, позовні вимоги заперечив, вважає, що розмір заборгованості відповідача є значно меншим від вказаного у позові, надав виконаний ним розрахунок заборгованості, на підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити. Зясувавши повно та всебічно обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Перший Український міжнародний банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5757544 на суму 120 000,00 дол. США, строком до 17.10.2022 року зі сплатою 11,50 % річних. Згідно п. 1.1, 1.2. кредитного договору, банк зобовязується надати позичальнику кредит у розмірі 120 000,00 дол. США (сто двадцять тисяч доларів США) на умовах договору а позичальник зобовязується використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит на умовах та в строки визначені договором. Кредит видається на наступні цілі: в сумі 503 473,67 (пятсот три тисячі чотириста сімдесят три гривні 67 коп.) на рефінансування (погашення) заборгованості позичальника за попереднім кредитним договором, виконання зобовязань за яким забезпечено іпотекою, в сумі 19 905, 84 дол. США (девятнадцять тисяч девятсот пять дол. США 84 центи) на споживчі потреби на розсуд позичальника. Відповідно до п. 1.3, 1.4. договору, процентна ставка за користування кредитом становить 11,50 % річних, кредит надається строком до 17.10.2022 року. Протягом цього строку позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами в порядку та строки визначені договором. Згідно ст. 2.3.2 надання кредиту відбувається шляхом перерахування суми кредиту на картковий рахунок позичальника № 262537532, відкритий банком у валюті кредиту. Позивач виконав свої обовязки за кредитним договором, відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором кошти. Відповідно до 3.2.1 договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у Додатку №1, який підписується сторонами та є невідємною частиною цього Договору. Відповідач свої зобовязання за договором не виконував належним чином, останнє погашення заборгованості відбулося 16.12.2014 року, у звязку з чим відповідачу 26.02.2015 року надсилалася вимога про дострокове погашення кредиту та процентів за користування кредитом, проте поштове відправлення було повернено за закінченням терміну зберігання, а відповідач не здійснив погашення заборгованості за договором. Відповідно до п.3.5.7, 3.5.8 кредитного договору у випадку невиконання позичальником зобовязання перед банком за договором, банк набуває право вимагати дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом з розрахованими процентами, а позичальник зобовязаний виконати таку вимогу банку. Згідно ч.10 ст. 11 Закону «України про захист прав споживачів», якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Вимога про дострокове повернення кредиту скеровувалася відповідачу за вих. № 286 від 26.02.2015 року та вважається отриманою відповідачем 05.03.2015 року, передбачений законом шістдесятиденний термін на її виконання закінчився 05.05.2015 року. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 01.07.2015 року становить 75 046,71 дол. США, з яких з яких: 70 705,54 дол.США заборгованість за сумою кредиту, 4 341,17 дол. США заборгованість за непогашеними відсотками. Представник відповідач, заперечечуючи наданий банком розрахунок заборгованості, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів на спростування такого. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У звязку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення кредиту, банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору, використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши йому письмову вимогу від 26.02.2015 року про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів протягом 60 календарних днів з дати одержання цієї вимоги. Проте вимоги позивача про дострокове повернення кредиту залишається невиконаною, а відповідач не вчинив жодних дій спрямованих на погашення заборгованості за кредитом. Таким чином вимоги позивача про дострокове повернення кредиту та стягнення заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved