Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] 29 листопада 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] «Вересень» про визнання договорів оренди земельної ділянки розірваними та повернення земельних ділянок. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 3,74 га, кадастровий номер 5322480800:02:000:0150 та земельної ділянки загальною площею 3,72 га, кадастровий номер 5322480800:02:000:0151, які розташовані на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. 01 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] «Вересень» укладені договір оренди № 200 земельної ділянки площею 3,74 га та договір оренди № 201 земельної ділянки площею 3,72 га. Обидві сторони на час укладення правочинів мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно п. 36 даних договорів передбачено розірвання договору в односторонньому порядку, без обумовлення такого розірвання настанням будь-яких подій та умов. У зв'язку з бажанням самостійно обробляти земельну ділянку [PERSON] звернулася до відповідача з листом від 03 жовтня 2017 року, який отриманий [PERSON] «Вересень» 12 жовтня 2017 року, з питання розірвання договорів та повернення земельних ділянок, але відповіді не отримала, земельні ділянки їй не повернуто, що свідчить про небажання відповідача виконати вимоги добровільно. Просила визнати розірваним в односторонньому порядку договір № 200 оренди земельної ділянки, розташованої на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:02:000:0150 загальною площею 3,74 га та договір № 201 оренди земельної ділянки, розташованої на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району, кадастровий номер 5322480800:02:000:0151 загальною площею 3,72 га, укладені 01.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] «Вересень» та зареєстровані у Кременчуцькому районному центрі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», запис №041056700240 від 06 травня 2010 року та № 041056700241 від 06 травня 2010 року та зобов'язати відповідача повернути їй дані земельні ділянки. Від представника позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] «Вересень» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, причини неявки не повідомили. В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] «Вересень» позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити посилаючись, що позивач невірно розтлумачив зміст п. 36 договору оренди земельної ділянки. Вважають, що даний пункт договору не відповідає нормам цивільного законодавства та п. 39 Типового договору оренди землі, оскільки в ньому не вказаний перелік подій чи фактів з настанням яких стає можливим розірвання договору в односторонньому порядку. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що 01 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] «Вересень» укладені договір № 200 оренди земельної ділянки, розташованої на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:02:000:0150, загальною площею 3,74 га та договір № 201 оренди земельної ділянки, розташованої на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:02:000:0151, загальною площею 3,72 га. Сторони, на час укладення правочину, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договори укладені в письмовій формі, підписані сторонами та зареєстровані у Кременчуцькому районному центрі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», запис №041056700240 від 06 травня 2010 року та запис № 041056700241 від 06 травня 2010 року. Пунктом 36 вказаних договорів передбачено, що розірвання договору в односторонньому порядку допускається. Даний пункт договору містився в тексті договорів на момент його підписання, а отже сторони на час укладення цього договору погоджувалися на таку умову щодо одностороннього розірвання будь-якою стороною договору. Даний пункт, виходячи з змісту та логіки інших пунктів договору від 01 вересня 2008 року, не пов'язаний, не суперечить та не спростовує їх. Так, п.п. 34, 35 договору передбачені підстави його припинення, а п.36 передбачено розірвання договору без обумовлення права на його застосування настанням будь-яких подій чи взаємозвязку з п.34 та п.35 договору. Таким чином, є мотивованим та обґрунтованим волевиявлення [PERSON], спрямоване у вигляді листа [PERSON] «Вересень» від 03 жовтня 2017 року про розірвання договорів оренди в односторонньому порядку з вимогою про повернення їй земельних ділянок. Частинами 1,3 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» у редакції від 04.06.2008 p., яка була чинною на час укладення спірного договору оренди, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, тому їх задовольняє. Так як позов задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1280 грн., що підтверджується документально.

Outcome: approved