Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Представники Олександрійської міської ради, як органу опіки та піклування та Комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» звернувся з позовом до [PERSON] в якому просять позбавити її батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] являється матір»ю [PERSON], [INFO]. Після народження доньки [PERSON], відповідача разом з дитиною перевели до міської дитячої лікарні. У зв»язку з тим, що умови для проживання не були створені, представники служби у справах дітей запропонували [PERSON] влаштувати дитину до Комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу». [PERSON] погодилась на вказану пропозицію та написала відповідну заяву. На підставі рішення органу опіки та піклування № 975 від 10.12.2015 року [PERSON] була направлена до Комунального закладу «Будинок дитини» і мати перестала проявляти турботу по відношенню до неї. З відповідачем неодноразово проводились бесіди з питань належного виконання батьківських обов»язків, але це позитивних наслідків не дало. Так з грудня 2015 року відповідач не відвідує дитину, не цікавиться її розвитком, здоров»ям та умовами утримання. . Представник Олександрійської міської ради в судове засідання не з»явився, надіслав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» в судове засідання не з»явився, надіслав заяви з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явилась. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що матір»ю [PERSON], [INFO] являється [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). На підставі заяви відповідача та рішення Олександрійської міської ради від 10.12.2015 року № 975 [PERSON] влаштована до Будинку дитини м.Кіровограда, в якому перебуває і на даний час (а.с.15). Відповідно характеристики з місця проживання [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, не працює , має двох дітей, які знаходяться в державних установах. Згідно актів складених працівниками Комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» , за час перебування дитини у закладі , мати жодного разу не відвідала доньку, не цікавиться станом її здоров»я та розвитком, участі в утриманні та вихованні не приймає Відповідно висновку Олександрійської міської ради, як органу опіки та піклування [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с.3) Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] протягом тривалого часу не виконує батьківських обов'язків, станом здоров'я та розвитком дитини не займається та не цікавиться, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог у силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи зазначені норми закону, а також те, що відповідач не працює та не має постійного заробітку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн шомісячно. Відповідно вимог ст.. 88 ЦПК України, судові витрати у справі суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: partial