Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 20 грудня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 21484,93 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості мало здійснюватись відповідачем з 1 по 25 число кожного місяця шляхом надання Банку грошових коштів (щомісячного платежу). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ «КБ Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним і банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. Однак відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, своєчасно грошові кошти у погашення заборгованості не сплачував, у зв'язку з чим заборгованість за договором станом на 14 жовтня 2014 року становить 25182,90 гривень, з яких 18991,69 гривень заборгованість за кредитом, 2191,96 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 759,66 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 3239,59 гривень залишок по несплаченим штрафам, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Просить стягнути з відповідача вказану суму, а також судові витрати у розмірі 251,83 гривень. Представник позивача [PERSON], діюча за довіреністю, у судове засідання не прибула, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. 20 грудня 2013 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» в особі представника правління [PERSON], з одного боку, та [PERSON]- з іншого, була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток, з метою утворення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань за договором кредиту № SAMDN50000041613776 від 03 березня 2011 року (далі Договор № 1). За умовами угоди розмір заборгованості [PERSON] за Договором № 1 було зменшено, а саме: проценти на 1413,53 гривень, комісію на 312,97 гривень, штраф на 1513,09 гривень; сторони узгодили, що заборгованість відповідача за Договором № 1 з дати підписання генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості становить 23404,93 гривень; дата остаточного погашення заборгованості 31 грудня 2015 року. Згідно п. 2.1 генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток, банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 21484,93 гривень строком на 24 місяці, з 20 грудня 2013 року по 31 грудня 2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, в обмін на зобовязання позичальника повернути кредит, сплатити проценти у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у зазначені у заяві, умовах та правилах строки. Погашення заборгованості мало здійснюватись у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 1075.11 гривень для погашення заборгованості за кредитом. Дата останнього погашення заборгованості не пізніше 31 грудня 2015 року. Згідно п. 2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день по зобов'язанням, термін яких не настав, сторони погодили, що термін повернення кредиту враховується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 3239,59 гривень. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязань забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України). Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за договором від 20 грудня 2013 року, укладеного між позивачем та [PERSON], останній у порушення умов договору, заборгованість по кредиту погашав несвоєчасно та не у повному обсязі, у звязку з чим станом на 14 жовтня 2014 року заборгованість відповідача за кредитом становить 18991,69 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом становить 2191,96 гривень, нарахована комісія становить 759,66 гривень, штрафи згідно генеральної угоди 3239,59 гривень. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, отже суд вважає встановленим факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за договором кредиту та доведеними суми заборгованості відповідача, наведені у позові. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього грошових сум та їх розміру. Приймаючи до уваги, що рішення ухвалено на користь позивача, за положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати судовий збір у розмірі 251,83 гривень. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved