Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Лучко І.О. звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Ще за життя спадкодавець посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів своєму сину [PERSON] . Спадщину по смерті [PERSON] прийняв позивач шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Коли [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просив суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] , його представник Лучко І.О. , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач Оконська сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Ще за життя, а саме 2 вересня 1999 року, спадкодавець посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів сину [PERSON] (а.с. 7-9, 16-19). Згідно витягу з погосподарської книги № 3 за 2001 рік та довідки Оконської сільської ради Маневицького району Волинської області № 76/01-30/2-17 від 11 лютого 2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Від імені [PERSON] 22 вересня 1999 року посвідчено заповіт за № 25. Спадщину після смерті спадкодавця прийняв [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном (а.с. 10-11). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1535/02-31 від 11 листопада 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] , та які підтверджують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1606/01-16 від 25 листопада 2019 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 451 за 2019 рік. 11 листопада 2019 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] звернулася Лучко І.О. (а.с. 25-27). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 20 листопада 2018 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 14). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачем, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved