Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Представник позивача - адвокат Стасько О.Г. звернувся до суду з позовом в інтересах позивача [PERSON] до Рацівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. В обґрунтування позову зазначив, що позивачеві належить житловий будинок з надвірними (господарськими) спорудами та будівлями в [ADDRESS] . Даний будинок фактично є приватною власністю позивача, але документи щодо реєстрації права власності не були виготовлені ним. Факт належності [PERSON] будинку підтверджується довідками із Рацівської сільської ради та технічним паспортом на будинок, який виготовлено на його ім`я. Відповідно до довідки від 07.09.2020 за № 923, виданої виконавчим комітетом Рацівської сільської ради та копії з погосподарської книги Рацівської сільської ради, вказане домоволодіння перейшло до позивача на підставі його реєстрації в даному господарстві з 2001 року. Крім того, рішенням Рацівської сільської ради від 18.03.2020 № 54-4/VІІ «Про надання дозволу на розробку та виготовлення технічної документації із землеустрою» [PERSON] надано дозвіл на розробку та виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тобто такі дії відповідача, за твердженнями представника позивача, є підтвердженням факту належності домоволодіння саме [PERSON] , оскільки орган місцевого самоврядування його сприймає як власника вказаної садиби. Позивач не може отримати у власність домоволодіння в порядку спадкування, оскільки вказане домоволодіння вже йому належить, а не спадкодавцю, відповідно воно вже не входить до спадкової маси. Тому просить суд визнати за [PERSON] право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 11.09.2020 провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою від 13.10.2020 підготовче провадження було закрито та призначено вказану справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Стасько О.Г. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що позивач з 2001 року був зареєстрований за вказаної адресою. Домоволодіння належало його прадіду [PERSON] , який помер у 2004 році. У зв`язку зі смертю власника будинку [PERSON] позивач став власником належного померлому майна, оскільки є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців у померлого не було, позивач проживав та був зареєстрований за місцем відкриття спадщини, тому відповідно до закону він її прийняв. За таких обставин сільська рада внесла зміни до погосподарського обліку та зазначила позивача власником домоволодіння, натомість наразі сільська рада не має можливості видати на його ім`я правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим наявна потреба для захисту його прав у судовому порядку. Відповідач по справі Рацівська сільська рада участь представника в судовому засіданні не забезпечила, суду надала пояснення, відповідно до яких позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). На підставі ч. 2 ст. 316 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Судом встановлено, що згідно погосподарських книг по Рацівській сільській раді за [PERSON] рахувався будинок за адресою: [ADDRESS] до 2006 року. У зв`язку зі смертю власника будинку [PERSON] (помер в 2004 році) дане домоволодіння згідно погосподарських книг 2006 - 2007 років, ст. 39, особовий рахунок № [NUMBER] , перейшло на правнука - [PERSON] на підставі його реєстрації в даному господарстві з 2001 року (довідка виконавчого комітету Рацівської сільської ради від 07.09.2020 за № 923). З наданої суду довідки КП ЧООБТІ від 03.02.2020 за № 50/о встановлено, що станом на 01.01.2013 домоволодіння [ADDRESS] не зареєстровано у КП ЧООБТІ. Відповідно до наданої суду копії погосподарської книги на домоволодіння по [ADDRESS] , встановлено, що власником вказаного господарства був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Також членом домогосподарства з 17.04.2001 зазначений позивач по справі [PERSON] . Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). З аналізу наведених норм закону суд приходить до висновку, що підставою для набуття права власності на спадкове майно законодавець визначає наявність ступеню споріднення між спадкоємцем та спадкодавцем, відсутність інших спадкоємців, належність майна спадкодавцеві та юридичний факт прийняття спадщини. Натомість для реєстрації права власності закон вимагає отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення державної реєстрації набуття права власності на нерухоме майно. За таких обставин, твердження позивача про набуття права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом та визнання такого факту сільською радою суд не може оцінити як доведені, оскільки для визначення факту набуття права власності на спадкове майно наявна потреба встановити та перевірити інші юридичні факти, зокрема коло спадкоємців. Пояснення відповідача про визнання позову суд оцінює критично, оскільки таке визнання суперечить вимогам закону. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] за наведених ним обставин не може вважатися власником спірного домоволодіння та вимагати визнання за ним права власності в порядку ст. 392 ЦК України, оскільки наведені в обґрунтування позову факти та обставини підтверджують наявність спору щодо спадкування майна після смерті його прадіда. Натомість, враховуючи, що суд розглядає спір лише в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд позбавлений можливості оцінювати правомірність набуття [PERSON] права власності на спадкове майно, оскільки вказані обставини не входять до предмета доказування по вказаній цивільній справі. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач є інвалідом І групи та звільнений від сплати судового збору, судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed