Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - Гордієнко А.І. звернувся до суду з позовною заявою 05.09.2016 року та просив суд визнати громадянина Республіки Камерун [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], матір'ю яких є [PERSON]. В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що в період перебування [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та їх проживання в Нідерландах у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження дітей відомості про батьків зазначені лише про неї як їх матір - [PERSON] Офіційно сторони зареєстрували шлюб 09.03.2007 року на території України, де й проживають разом по теперішній час. Відповідач вважає своїми дітьми синів, батьківство не оспорює, приймає участь у їх вихованні. Враховуючи те, діти народились за межами України, визнання батьківства можливе виключно в судовому порядку, тому з метою ідентифікації родинного походження неповнолітніх осіб та належної реєстрації [PERSON] батьком дітей, позивач вимушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пред'явлені її представником вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Пояснила, що з відповідачем вони дійсно проживають однією сім'єю з 1998 року та мають трьох спільних дітей, яких виховують разом. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, підтвердив, що він дійсно є рідним батьком спільних з [PERSON] дітей - [PERSON] та [PERSON], яких дуже любить. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини визнані сторонами, а тому в силу ст.61 ЦПК України окремому доказуванню не підлягають. Відповідно до свідоцтв про народження від 27.03.2001 року, 05.01.2004 року, складених Відділом ЗАГС Нідерландів у м. Гаазі, в офіційному перекладі на українську мову (а.с.14-17), діти народились в м. Гаага, Нідерланди, матір'ю дітей зазначена [PERSON], відомості про батька відсутні. 09.03.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] офіційно зареєстровано Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 117 (а.с.13). Як вказувала позивач, що також визнав відповідач, сторони зареєстровані та проживають разом з дітьми за адресою: вул. Співдружності 80/48, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, що також підтверджується відомостями в документах, що ідентифікують їх особу (а.с.6-10). В період перебування сторін у шлюбі, 06.05.2012 року у них народилась ще одна дитина - донька [PERSON] (а.с.31). Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС , суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Оскільки відносини між сторонами щодо встановлення батьківства виникли відносно дітей [PERSON] та [PERSON], які народились до 1 січня 2004 року, тому в даному випадку застосуванню судом підлягають відповідні правові норми КпШС України, з урахуванням всіх доказів в їх сукупності, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно ст.53 КпШС, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. У разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного із батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Аналогічна позиція викладена в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року та постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі № 6-20цс15. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позову та той факт, що батьківство відповідача [PERSON] щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] ніким не оспорюється, а він дійсно є їх рідним батьком, про що свідчать сумісне проживання відповідача з дітьми, його безпосередня участь у вихованні синів разом матір'ю [PERSON] в одній сім'ї, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із визнанням [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що складання актового запису про народження дітей та видача відповідних свідоцтв здійснювались органами державної реєстрації актів цивільного стану Нідерландів, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.134 СК України, у зв'язку з чим питання щодо внесення відповідних змін до документів, що посвідчують народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в частині зазначення відомостей про їх батька - [PERSON] підлягає вирішенню в порядку, встановленому міжнародним договором, ратифікованим Україною та Нідерландами, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а саме шляхом звернення заінтересованої особи із відповідним клопотанням про визнання та виконання рішення суду іноземною державою. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.88 ЦПК України, з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору та ухвалення судом рішення на її користь, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved