overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 лікуючий лікар-психіатр [PERSON] звернувся з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жительки м. Івано-Франківськ, вул.. Пулюя, 6/3, в психіатричний заклад в примусовому порядку, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що [PERSON] в даний час страждає тяжким психічним розладом, який зумовлює: її небезпеку для життя і здоровя оточуючих та самого себе; суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, її безпорадність і неможливість задовольняти основні життєві потреби. Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини. Пояснив, що [PERSON] поступила на лікування за скеруванням лікаря БШМД у супроводі мами, у звязку з погіршенням психічного стану у звязку з вживанням алкоголю. Заінтересована особа не вважає себе психічно хворою, а тому припускає, що заінтересована особа не прийматиме ліки вдома без нагляду зі сторони лікарів. Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви представника Івано-Франківської ОПНЛ № 3. Заінтересована особа заперечила проти госпіталізації, оскільки не вважає себе хворою. Заслухавши представника лікувального закладу, заінтересованої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]П.) від 31.10.2016 року [PERSON] встановлено діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, психотичний розлад і вона потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар (ОПНЛ № 3), оскільки в даний час страждає тяжким психічним розладом, який зумовлює: її небезпеку для життя і здоровя оточуючих та самої себе; суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Однак представником заявника не надано суду доказів, які б підтверджували необхідність примусової госпіталізації [PERSON]. При цьому у судовому засіданні [PERSON]І адекватно відповідала на поставлені їй запитання, пояснила, що в неї виник конфлікт із матірю, заперечила твердження заявника про проведення ритуалів. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява не є підставною та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 лікуючий лікар-психіатр [PERSON] звернувся з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жителя [INFO], мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що останній в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює його небезпеку для життя і здоровя самого себе та оточуючих. Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини. Просила заяву задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечив подану заяву. В судовому засіданні прокурор заяву не заперечив. Заслухавши представника лікувального закладу, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Відповідно до рішення Конституційного суду України прийнятого 01 червня 2016 року визнано неконституційнимиположення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»від 22 лютого 2000 року № 1489III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]В.) від 27.07.2017р. [PERSON] встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, безперервно прогредієнтний перебіг, маніакально параноїчний синдром на фоні вираженого дефекту особистості по психопатоподібному типу, і він потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар (ОПНЛ № 3), оскільки в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює його небезпеку для життя і здоровя самого себе та оточуючих, а також суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Відомості про психічну поведінку [PERSON] підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданнями доказами, а саме: висновком комісії лікарів-психіатрів ОПНЛ № 3 [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 27.07.2017р.; записом лікаря приймального відділення; рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2012р. про визнання недієздатним [PERSON] та призначення йому опікуна. Крім цього з матеріалів заяви вбачається, що [PERSON] лікується в умовах психіатричного стаціонару вже не вперше (всього 40 раз), остання госпіталізація з аналогічним діагнозом в травні 2017 року. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 лікуючий лікар-психіатр [PERSON] звернувся з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жителя [INFO], мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що останній в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює його небезпеку для життя і здоровя самого себе та оточуючих. Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 та лікар - психіатр після оголошення судом перерви в судове засідання не зявилися. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не доставлений. В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне відмовити в задоволенні заяви через неявку представника Івано-Франківської ОПНЛ № 3. Враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Відповідно до рішення Конституційного суду України прийнятого 01 червня 2016 року визнано неконституційними положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»від 22 лютого 2000 року № 1489III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ч. 2 ст. 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обовязковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, повязані з наданням психіатричної допомоги. Оскільки представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 та лікар психіатр в судове засідання не зявилися, [PERSON] в судове засідання не доставлений, враховуючи строки розгляду заяви, вважаєм за необхідне відмовити в задоволенні поданої заяви.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 лікуючий лікар-психіатр [PERSON] звернувся з заявою про госпіталізацію невідомої особи, жительки Івано-Франківської області, м. Калуш, в психіатричний заклад в примусовому порядку, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що остання в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює її небезпеку для життя і здоровя самої себе. Лікар Івано-Франківської ОПНЛ № 3 в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини, однак зазначила, що 31.05.2018 року була встановлена особа пацієнтки та звернулись її родичі, які мають намір забрати її додому. На даний час лікування особи можливо без направлення її на стаціонарне лікування. Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 [PERSON] в судовому засіданні при вирішення заяви покладалася на розсуд суду. В судовому засіданні прокурор заяву заперечив, враховуючи пояснення лікаря. В судовому засіданні [PERSON] не змогла висловити свою думку щодо поданої заяви через свій хворобливий стан. Заслухавши лікаря, представника ОПНЛ № 3, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]О.) від 30.05.2018 року невідомій особі встановлено діагноз: органічний амнестичний синдром не обумовлений алкоголем чи іншими психоактивними речовинами, оскільки в даний час страждає важким психічним захворюванням, не усвідомлює потреби в госпіталізації та лікуванні, в разі не надання їй кваліфікованої медичної допомоги буде спричинене суттєве погіршення стану її здоровя. Відомості про психічну поведінку невідомої особи підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданнями доказами, а саме: висновком комісії лікарів-психіатрів ОПНЛ № 3 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 30.05.2018 року; довідкою № 2014 лікаря Калушської ЦРЛ; записом лікаря приймального відділення від 29.05.2018 року. В судовому засіданні встановлено, що невідомою особою являється [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS]. Однак, судом не встановлено що [PERSON]\~ на даний час становить небезпеку для себе та може завдати суттєвої шкоди своєму здоровю та життю внаслідок погіршення її психічного стану. Крім того, як зазначила в судовому засіданні лікар, лікування [PERSON]\~ можливо без направлення її на стаціонарне лікування. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява на даний час, за наявних доказів у справі, є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 лікуючий лікар-психіатр [PERSON] звернулася з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жительки с. Добротів, Надвірнянського району Івано-Франківської області, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що остання в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює її небезпеку для життя і здоровя самого себе. Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини. Просила заяву задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечила подану заяву. В судовому засіданні прокурор заяву не заперечив. Заслухавши представника лікувального закладу, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Відповідно до рішення Конституційного суду України прийнятого 01 червня 2016 року визнано неконституційнимиположення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»від 22 лютого 2000 року № 1489III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON]М.) від 31.07.2017р. [PERSON] встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, безперервно прогредієнтний перебіг, галюцинаторно параноїчний синдром вольовий дефект особи по параноїчному типу з суїцидальністю (по анамнезу), і вона потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар (ОПНЛ № 3), оскільки в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює її небезпеку для життя і здоровя самої себе та оточуючих, а також суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Відомості про психічну поведінку [PERSON] підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданнями доказами, а саме: висновком комісії лікарів-психіатрів ОПНЛ № 3 [PERSON], [PERSON] від 31.07.2017р.; направленням на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 27.07.2017 року; записом лікаря приймального відділення від 28.07.2017 року; рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.07.2012р. про визнання недієздатною [PERSON] та призначення їй опікуна; заявою матері [PERSON] - [PERSON] Крім цього з матеріалів заяви вбачається, що [PERSON] лікується в умовах психіатричного стаціонару вже не вперше (всього 24 рази), остання госпіталізація з аналогічним діагнозом в березні 2017 року. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 лікуючий лікар-психіатр [PERSON] звернулася з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], жителя [INFO], мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що останній в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює його ймовірну небезпеку для життя і здоровя самого себе та оточуючих. Лікар Івано-Франківської ОПНЛ № 3 в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, просив заяву задовольнити. Представник ОПНЛ № 3 в судовому засіданні підтримала подано заяву. [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти поданої заяви. В судовому засіданні прокурор заперечила подану заяву. Заслухавши лікаря, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON]В.) від 27.08.2018 року [PERSON] встановлено діагноз: органічний маячний шизофреноподібний хронічний психотичний розлад внаслідок перенесеної ч/м травми в минулому, галюцинатрно-параноїдний синдром з агресивністю, і він потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар (ОПНЛ № 3). Лікар суду пояснив, що лікування [PERSON] можливо амбулаторно, однак він вважає, що останній відмовиться від амбулаторного лікування. [PERSON] зазначив, що за амбулаторним лікуванням не звертався. Він погоджується на амбулаторне лікування т прийняття призначених ліків. Крім того, з долучених суду матеріалів вбачається, що [PERSON] лікувався в стаціонарі ОПНЛ № 3 перший і останній раз в 2009 році, після чого до лікаря-психіатра за медичною допомогою\~ не звертався. Дані про поведінку [PERSON] зазначені лише у заяві матері [PERSON], а тому судом не встановлено що [PERSON]\~ на даний час становить небезпеку для себе і оточуючих та може завдати суттєвої шкоди своєму здоровю та життю чи здоровю інших осіб внаслідок погіршення його психічного стану. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява на даний час, за наявних доказів у справі, є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 лікуючий лікар-психіатр Гузан Ю.Р. звернувся з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жительки Івано-Франківської області, Коломийського району, с. Гвіздець, в психіатричний заклад в примусовому порядку, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що остання в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює її небезпеку для життя і здоров'я самої себе. Лікар Івано-Франківської ОПНЛ № 3 в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, просив заяву задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти поданої заяви. В судовому засіданні прокурор заяву не заперечив. Заслухавши лікаря, зацікавлено особу, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів (Лищенюк В.В., Гузан Ю.Р., Гарасимюк Т.П.) від 28.03.2018 року [PERSON] встановлено діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії, параноїчний синдром, і вона потребує примусової госпіталізації та лікування у психіатричному стаціонарі, оскільки в даний час страждає важким психічним захворюванням, не усвідомлює потреби в госпіталізації та лікуванні, становить ймовірну загрозу для оточуючих, і в разі не надання їй кваліфікованої медичної допомоги буде спричинене суттєве погіршення стану її здоров'я. Відомості про психічну поведінку [PERSON] підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданнями доказами, а саме: висновком комісії лікарів-психіатрів ОПНЛ № 3 - Лищенюк В.В., Гузан Ю.Р., Гарасимюк Т.П. від 28.03.2018р.; направленням на госпіталізацію, записом лікаря приймального відділення від 27.03.2018р., заявою батька [PERSON] - [PERSON] Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Представник «Імексбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 64721 грн. 88 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору в сумі 647 грн. 22 коп.. У обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 23.08.2013 року між Публічним акціонерним банком «Імексбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №999-00065225/1, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 50 000 гривень 00 копійок, із сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 22.08.2016 року. Крім того, 22.08.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 999-00065225 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Банк виконав у повному обсязі свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту. Однак, позивач, в порушення умов наведеного кредитного договору, свої обов'язки належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 25.09.2014 року утворилась заборгованість у сумі 64721 грн. 88 коп., з яких: · 43916 грн. 63 коп. - сума заборгованості за кредитом; - 7618 грн. 57 коп. - сума заборгованості за відсотками; - 6986 грн. 68 коп. - сума за комісіями; - 6200 грн. 00 коп. - штраф. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача, просить суд розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи про день розгляду справи повідомленим належним чином, заяв про перенесення слухання справи не надав, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи - суд, вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений тому, що вимоги позивача підтверджуються наданими наступними матеріалами: розрахунком заборгованості (а.с. 5-6), випискою по контракту № 999-00065225 (а.с. 7,8), договором № 999-00065225/1 (а.с.17-21), додатком до договору № 999-00065225/1 (а.с.22-23), договором № 999-00065225 (а.с.24-30), листом-претензією (а.с.31-32). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Представник «Імексбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 77595 грн. 80 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору в сумі 775 грн. 96 коп.. У обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 22.03.2013 року між Публічним акціонерним банком «Імексбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №999-00029803/1, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 50 000 гривень 00 копійок, із сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 21.03.2016 року. Крім того, 22.03.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 999-00029803 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Банк виконав у повному обсязі свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту. Однак, позивач, в порушення умов наведеного кредитного договору, свої обов'язки належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 24.09.2014 року утворилась заборгованість у сумі 77595 грн. 80 коп., з яких: · 46245 грн. 75 коп. - сума заборгованості за кредитом; - 11930 грн. 05 коп. - сума заборгованості за відсотками; - 11520 грн. 00 коп. - сума за комісіями; - 7900 грн. 00 коп. - штраф. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача, просить суд розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, будучи про день розгляду справи повідомленою належним чином, заяв про перенесення слухання справи не надала, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи - суд, вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений тому, що вимоги позивача підтверджуються наданими наступними матеріалами: розрахунком заборгованості (а.с. 5-6), випискою по контракту № 999-00029803 (а.с. 7,8), договором № 999-00029803(а.с.12-13), договором № 999-00029803/1 (а.с.14-18), додатком до договору № 999-00029803/1 (а.с.19-23), листом-претензією (а.с.24-25). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved