Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року їх батька [PERSON], на 1/3 частину за кожним на житловий будинок [ADDRESS]; на 1/3 частину за кожним земельної ділянки загальною площею 0,62 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, та права на 1/3 частину за кожним земельної частки (паю) розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер батько позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 28 квітня 1998 року секретарем Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 11, за яким все своє майно він заповів в рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивачі прийняли спадщину за заповітом відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини державному нотаріусу Переяслав-Хмельницької районної нотаріальної контори Київської області, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу № 658/2008. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Даний факт підтверджується матеріалами зазначеної спадкової справи. У видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначене майно нотаріусом позивачам було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на ім'я померлого на будинок, відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та відсутністю і втратою правовстановлюючого документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай), про що нотаріусом були видані постанови №№ 3160/02-31, 3161/02-31, 3162/02-31 від 20.12.2017. Факт володіння спадкодавцем [PERSON] будинком [ADDRESS] представник позивача підтверджує витягом з погосподарської книги № 2 Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 1996 - 2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER]. Земельна ділянка загальною площею 0,62 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області належала [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 02.12.1996 Пристромською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER]. Відповідно до повідомлення № 112/114-18 від 22.05.2018 відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області за [PERSON] зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 13.02.1998 за [NUMBER] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, отримати дублікат сертифікату на земельну частку (пай) на ім'я померлого неможливо, то позивачі вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач - Пристромська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області в особі сільського голови позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову роз'яснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. З'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. [INFO] року помер [PERSON], про що 23.04.2008 за № 13 зроблено відповідний запис виконавчим комітетом Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] До дня смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] Київської області. На день смерті [PERSON] осіб зареєстрованих і проживаючих разом з ним за зазначеною адресою немає. Дані обставини встановлені відповідно до довідки № 574 від 16.06.2017 Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що знаходиться в матеріалах спадкової справи № 658/2008 рік після смерті [INFO] [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 28 квітня 1998 року секретарем Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 11, за яким все своє майно він заповів в рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини державному нотаріусу Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу № 658/2008 рік після смерті [INFO] [PERSON]. Судом встановлено, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Дані обставини підтверджуються матеріалами вказаної спадкової справи. Постановами №№ 3160/02-31, 3161/02-31, 3162/02-31 від 20.12.2017 у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначене майно нотаріусом позивачам було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та державної реєстрації права власності на ім'я померлого на будинок, відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та відсутністю і втратою правовстановлюючого документна ім'я померлого. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відповідно до відомостей погосподарської книги № 2 за 1996 - 2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER], зареєстрований за [PERSON], який зазначений власником будинку. Будинок 1953 року побудови, що вбачається із даних погосподарської книги та технічного паспорту на будинок, що виготовлений 15.11.2017 ТОВ «РЕГІОНЗЕМСЕРВІС». [PERSON], відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 02.12.1996 Пристромською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], при житті володів земельною ділянкою загальною площею 0,62 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. [PERSON] також за життя належало право на земельну частку (пай) розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Сертифікат на право на зазначену земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] зареєстрований 13.02.1998 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], що підтверджується листом № 112/114-18 від 22.05.2018 відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області. Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем [PERSON] державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивачі не мають можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» врегульовано, що право на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» сертифікат є дійсним до виділення його власнику такої частки (паю) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі йому державного акту на право власності на землю. За відсутності оригіналу Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], який був зареєстрований 13.02.1998 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], що підтверджується листом № 112/114-18 від 22.05.2018 відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області та який був втрачений, позивачі позбавлені можливості переоформити дане спадкове майно у нотаріальній конторі. Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1225, 1269 ЦК України,

Outcome: approved