Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, просить суд визнати за [PERSON] право власності на предмет спадщини житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер дід позивача [PERSON]. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Спадкоємцем за заповітом, зареєстрованого у виконавчому комітеті Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області у реєстрі за № 15, на вищевказаний жилий будинок є [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за законом, що підтверджується заявою, поданою приватному нотаріусу. Інших спадкоємців за заповітом чи законом, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця немає. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину на майно спадкодавця шляхом подання 20.03.2018 до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Федкевич Н.М. заяви про прийняття спадщини та вступив в управління та володіння спадковим майном. Проте, нотаріус, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У судове засідання позивач та його представник не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 27/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON], вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 12.03.2018 року Виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис за № 3), який до дня смерті проживав у [ADDRESS] На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] загальною площею 58,2 кв.м., житловою - 27,7 кв.м. Спадкоємцем за заповітом, зареєстрованого у виконавчому комітеті Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області 01.12.2017 у реєстрі за № 15, на вищевказаний жилий будинок є [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], жінка померлого [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини за законом, що підтверджується заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 116, приватним нотаріусом від 20.03.2018. Інших спадкоємців за заповітом чи законом, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця немає. 05.10.2018 року приватним нотаріусом Таращанського районного округу Київської області Федкевич Н.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на згадане вище майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст..1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що позивач, як спадкоємець за заповітом своєчасно, відповідно до ст. 1269 ЦК України, подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Факт належності [PERSON], який помер [INFO], житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджується наступними доказами: випискою з погосподарської книги № 1 Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування, чи з інших підстав, претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. За таких обставин,

Outcome: approved