Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Представник позивача 05.05.2016 року звернулась до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що відповідач [PERSON], яка фактично мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул. Мохова, буд.12, користується електричною енергією на підставі особового рахунку №532511092, яку постачає позивач, та договору. В період з 21.01.2015 року по 19.12.2015 року відповідачка спожила електричну енергію в обсязі 6833 кВт. В порушення ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», п.п.19, 20, 42 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, відповідачка не здійснює сплату за надані послуги з електропостачання за обумовленими тарифами у встановлені терміни, в межах розрахункового періоду, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 4823,93 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] Також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки судового збору в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] згідно заяви від 06.09.2016 року просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які неодноразово призначались у справі, не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за відомими адресами, що підтверджено поштовими повідомленнями у матеріалах справи. Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи відповідач не надала, про причини своєї неявки суд не повідомила. В зв'язку із чим, причина неявки відповідачки визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних письмових доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню у звязку із таким. У відповідності до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Частинами 2, 4 ст. 26 Закону України Про електроенергетику № 575/97-ВР від 16.10.1997 року встановлено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. За нормою ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Так, судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], користується електричною енергією за адресою: м.Запоріжжя, вул. Мохова, буд.12, на підставі укладеного із ВАТ «Запоріжжяобленерго» 15.07.2013 року договору про користування електричною енергією № 532511092 та особового рахунку. П.п. 19, 20, 42 Постанови КМУ «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» від 26 липня 1999 р. N 1357 передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Умовами договору передбачено зобовязання споживача електричної енергії по своєчасній оплаті спожитої електричної енергії на підставі розрахункових документів відповідно до фактичних показань приладу обліку в порядку, визначеному ПКЕЕ (п.п.9, 14 Договору). Так, за період з 21.01.2015 року по 19.12.2015 року відповідачка спожила електричну енергію в обсязі 6833 КВт згідно діючих тарифів на суму 5377,69 грн., що частково сплачена [PERSON] в розмірі 553,76 грн. Сума заборгованості в розмірі 4823,93 грн. не сплачена у передбачені договором та Правилами користування електричною енергією терміни (п. 14 договору, п.20 ПКЕЕ). Сума заборгованості та період, за який вона виникла, підтверджені наданим розрахунком. Отже, судом встановлено, що позов є обґрунтованим, стягненню з відповідачки підлягає сума боргу за поставлену позивачем спожиту електричну енергію в повному обсязі. За змістом ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідачки слід стягнути понесені позивачем при предявленні позову судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 1378,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням (а. с. 2).

Outcome: approved