Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Представник органу опіки та піклування адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради в інтересах Корнєєвої Каміли Кирилівни звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , треті особи: комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовували тим, що [PERSON] звільнився з державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» 07.05.2020 року та вибув за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належним чином проінформовано та запрошено до служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з метою вирішення питання про повернення доньки [PERSON] . [PERSON] не звертався до служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, тому провести роботу щодо передачі дитини [PERSON] для подальшого виховання батькові не є можливим. За інформацією центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 30.06.2020 № 4/105, фахівцями центру здійснений вихід за адресою мешкання гр. [PERSON] : [ADDRESS] та з`ясовано, що [PERSON] офіційно не працює, мешкає в 1/2 частині приватного будинку, яка складається з кімнати, коридора, санвузла, кухні. У приміщенні відсутнє водопостачання, газопостачання (їжу готує на плиті, яка працює від газового балону), відсутній холодильник, у помешканні не створені умови для проживання дитини. Просять суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 318 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону. Представник органу опіки та піклування адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради з`явився в судове засідання, позов підтримав та просив задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] малолітньої [PERSON] , [INFO] , виданого повторно Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] . Мати дитини [PERSON] заочним рішенням Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2019 року у справі № 199/855/19 позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно листа від 24.10.2019 № 94/5-4267 державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» [PERSON] , [INFO] , відбував покарання в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» за вироком Харківського апеляційного суду від 26.04.2019 року у справі № 629/3850/17, початок строку 26.08.2017 року, кінець строку 07.05.2020 року. Згідно з рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 21.11.2019 року № 396 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 21.11.2019 № 404 «Про влаштування дитини [PERSON] до державного закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дитину [PERSON] було влаштовано до Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради. Батько [PERSON] та мати [PERSON] заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2019 у справі № 199/855/19 позбавлені батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно інформації від 24.06.2020 року № 94/5-2365 державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» [PERSON] звільнився з установи - 07.05.2020 року та вибув за адресою: [ADDRESS] . За інформацією центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 30.06.2020 № 4/105, фахівцями центру здійснений вихід за адресою мешкання гр. [PERSON] : [ADDRESS] та з`ясовано, що [PERSON] офіційно не працює, мешкає в 1/2 частині приватного будинку, яка складається з кімнати, коридора, санвузла, кухні. У приміщенні відсутнє водопостачання, газопостачання (їжу готує на плиті, яка працює від газового балону), відсутній холодильник. У помешканні не створені умови для проживання дитини. Відповідно до інформації № 297 від 12.10.2020 року та № 12-21-10 від 24.02.2021 року, наданої комунальним закладом соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» Дніпровської міської ради, [PERSON] виховується в закладі з 12.02.2018 року по теперішній час. [PERSON] жодного разу не відвідував свою доньку [PERSON] . За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, абз. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради № 18/5-301 від 10.08.2020 року встановлено, що [PERSON] не звертався до служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, тому провести роботу щодо передачі дитини [PERSON] для подальшого виховання батькові не виявилося можливим та визначено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, ураховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, будь-яких доказів щодо обмежень у працевлаштуванні відповідачем не надано або обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України судом не встановлено. Згідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Будь-яких доказів, які б підтверджували розмір доходу [PERSON] представником органу опіки та піклування адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради не надано, а тому у суду відсутні підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на день звернення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи зазначене, та те, що суд приходить до висновку про те, що з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на користь установи чи особи, на утриманні яких буде знаходитись дитина у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 18.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial