Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором № б/н від 02.09.2008 року у сумі 20014,78 грн. та судовий збір в сумі 1218 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилаються на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н від 02.09.2008 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого у нього перед позивачем станом на 07.09.2015 року виникла заборгованість за цим договором в сумі 20 014,78 грн., що складається з наступного: - 1944,26 грн. заборгованість за кредитом; - 9086,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7555,00 грн. заборгованість по комісії та пенею; - 500, 00 грн. штраф (фіксована частина); - 929.28 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку, в судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач \~та представник відповідача в \~судове \~засідання \~не \~зявилися, в письмових заявах просили розгляд справи провести за їх відсутності, позов не визнали у повному обсязі, просили стягнути з позивача судові витрати понесені відповідачем. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~\~ Суд, дослідивши докази в сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити: Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н від 02.09.2008 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-10). Відповідно до розрахунку наданого позивачем, відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого у нього перед позивачем станом на 07.09.2015 року виникла заборгованість за цим договором в сумі 20014,78 грн. Згідно рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2014 року у справі № 197/232/14-ц позивачу було відмовлено у задоволені позову про стягнення заборгованості з відповідача за договором № б/н від 02.09.2008 року у сумі 155272,51 грн. (станом на 16.01.2014 року), що складається з: -1944,26 грн. заборгованість за кредитом; -6669,80 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -5455,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -703,45 грн. штраф (процентна складова), у звязку зі спливом строку позовної давності (а.с. 41-42). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.12.2014 року рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2014 року залишено без змін (а.с. 43-44). Тому, зважаючи на вищевикладені обставини, ухвалою Широківського районного суду від 07.12.2015 року закрито провадження у справі за позовною заявою ПАТ «А-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості в вищепереліченій частині сум, в задоволенні яких рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області 13.10.2014 року позивачу було відмовлено через закінчення строків позовної давності до основної вимоги. У відповідності до ст. 257, ч.1 і ч.2 п.1 ст.258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Кінцевий термін повернення кредиту становить 02 вересня 2009 року, а тому строк позовної давності по вимогам про стягнення заборгованості по кредиту сплив 02.09.2012 року. Оскільки відповідно до ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), застосовуються й до додаткових вимог банку. Судові витрати позивачеві не підлягають відшкодуванню. В порядку ст.. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 4000 грн., а саме витрати відповідача на правову допомогу (а.с. 36, 37, 39). На основі вищевикладеного,

Outcome: approved