Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Представник позивача 27.12.2019 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, за яким просить визнати за [PERSON] (місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] ) право власності на земельну ділянку загальною площею 3,14 га, кадастрові номери: 5122385100:01:002:0584, 5122385100:01:002:0585, що розташована на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, що належала спадкодавцю - [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 051353 від 21.12.2004 року. В обґрунтування викладених позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 3,14 га, кадастрові номери: 5122385100:01:002:0584, 5122385100:01:002:0585, що розташована на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 051353 від 21.12.2004 року. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, написаним [PERSON] та посвідчений [PERSON] . Позивач проживав разом з бабусею на момент її смерті за адресою: [ADDRESS] . У 2019 році позивач звернувся до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини. В результаті було заведено спадкову справу - № 121к/2019. В подальшому нотаріусом було відмовлено в оформлені спадщини, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу (держакту) на спадкове майно та документи, які підтверджують родинні відносини за спадкоємцем. Також нотаріус зазначив, що у відділі книг реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та право користування земельними ділянками відсутня інформація щодо реєстрації земельних ділянок, які входять до складу спадщини. Проте, представник позивача, адвокат Черепанов О.В., звернувся до територіального відділу Держгеокадастру у Кілійському районі щодо надання копії державного акту та підтвердження реєстрації державного акту. 13.11.2019 року надійшла відповідь, відповідно до якої вказано, що [PERSON] видавався державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастрові номери: 5122385100:01:002:0584, 5122385100:01:002:0585), та разом з відповіддю надійшла копія державного акту, що посвідчують право власності спадкодавці. Оскільки у відповіді територіального відділу Держгеокадастру у Кілійському районі не було надано пояснень щодо виготовлення нового державного акту, тому сторона позивача вважає це відмовою у отримані нового правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим вимушена звертатися до суду щодо визнання права власності у порядку спадкування. Представник позивача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшло клопотання, відповідно до якої він просить справу розглядати за його відсутності, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Фурманівська сільська рада Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника відповідача. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданий виконавчим комітетом Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області 25 січня 2010 року, [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 02. В довідці №298 від 26 вересня 2018 року, видана виконкомом Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . На день її смерті за вказаною адресою постійно проживав: [PERSON] - внук. Згідно відповіді № 199/108-19 від 12.08.2019 року на адвокатський запит від 06.08.2019 року до відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 051353 від 20.07.2004 року за № 386 та належить гр. [PERSON] . Відповідно до заповіту від 14.09.2005 року, складений секретарем виконкому Фурманівської сільської ради Ю.І. Ботня, [PERSON] , яка проживала в с. Фурманівка Кілійського району Одеської області, заповіла наступне: все моє майно, де б воно не знаходилося і х чого в боно не складалося і взагалі все те, на що я за законом матиму право і що буде належати мені на момент смерті, заповідаю моєму внуку [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56402972 від 04.06.2019 року, виданий Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, 04.06.2019 року була заведена спадкова справа №121к/2019, спадковадець - [PERSON] . Як вбачається в копії державного акту серії ОД № 051353 від 12.08.2019 року, згідно розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 20 липня 2004 року № 386, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,14 га, яка розташована на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, з кадастровими номерами 5122385100:01:002:0584 та 5122385100:01:002:0585. Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.11.2019 року, земельна ділянка з кадастровим номером 5122385100:01:002:0584, права власності має [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.11.2019 року, земельна ділянка з кадастровим номером 5122385100:01:002:0585, права власності має [PERSON] . Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: 5122385100:01:002:0585 від 14.11.2019 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 45673,98 грн. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: 5122385100:01:002:0584 від 14.11.2019 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 46203,58 грн. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаться таким, що прийняв спадщину. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої бабусі [PERSON] , відповідно до ст. 1235, 1261, 1269 ЦК України. Відповідно до копій витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.11.2019 року, земельна ділянка з кадастровими номерами 5122385100:01:002:0585 та 5122385100:01:002:0584, належать [PERSON] . Згідно листа-роз`яснення, виданого державним нотаріусом Панасюк А.В.31.07.2019 року №889/02-14 [PERSON] , видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] неможлива, у зв`язку з відсутністю оригіналу документу, що посвідчує право власності спадкодавця на майно. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з пунктом «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. З статті 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Дослідивши письмові докази, надані позивачем, враховуючи наведені норми цивільного законодавства, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Фурманівської сільська рада Кілійського району Одеської області про визнання права власності у порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ,в порядку спадкування, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved