Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Представник позивача 13.02.2020 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Також просив суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,040 га, кадастровий номер 1221881200:04:001:1286, що розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом, після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову вказував, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводилася матір`ю [PERSON] , та яка до дня смерті проживала з ним, а він здійснював за нею догляд. [PERSON] розпорядження щодо належного їй, зокрема, нерухомого майна, на випадок своєї смерті не зробила. [PERSON] фактично прийняв спадщину після її смерті, вступивши в управління спадковим майном, зокрема земельною ділянкою площею 4,040 га, кадастровий номер 1221881200:04:001:1286, розташованої на території Веселівської сільської ради Криворізькому району Дніпропетровської області. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність оригіналу документа, який підтверджує право власності на вказану земельну ділянку, а також не підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, що зумовлено розбіжностями в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця, відповідно « [PERSON] » та « [PERSON] ». За вказаних обставин, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач та його представник в судовому засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, Веселівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, надала заяву, в якій вказувала на визнання позову, проти його задоволення не заперечувала, просила справу розглянути за відсутності представника. Відзиву не подано (а.с. 34). Оскільки сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя слідує, що 16.09.1953 виконавчим комітетом Красівської сільської райони Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Той факт, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , а наявність відмінностей в написанні їх прізвищ зумовлена особливостями перекладу прізвища з російської мови на українську мову, підтверджується довідкою виконавчого комітету Апостолівської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області № 41 від 10.10.2019, згідно з якою, за адресою: [ADDRESS] , проживала [PERSON] , померла [INFO] та до дня її смерті з нею проживав син - [PERSON] (а.с. 43 зворот), а також копією свідоцтва про смерть спадкодавця серії [NUMBER] , де її прізвище вже зазначено « [PERSON] » (а.с. 43), але дата та місце смерті ідентичні. Аналізуючи вище вказані докази у взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , померлою [INFO] , а саме факту того, що [PERSON] є сином [PERSON] . За життя [PERSON] їй належало право власності на земельну ділянку площею 4,040 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташовану на території КСП «Южне» Веселівської сільської ради, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 130146 (а.с. 12), а також інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 13). Відповідно п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як стверджував позивач, він фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , вступивши в фактичне управління та володіння спадковим майном, продовжуючи проживати в будинку матері та використовувати належну їй земельну ділянку, а тому до спірних правовідносин спадкування підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як слідує з матеріалів спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , остання за життя заповіту не склала (а.с. 45 зворот), з заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся спадкоємець першої черги спадкування за законом [PERSON] , який вказував, що інші спадкоємці відсутні (а.с. 40, 43 зворот). Оскільки [PERSON] фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері, що визнано також приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області (а.с. 10), але позбавлений можливості оформити право на спадщину в позасудовому порядку, через відсутність документів, які б підтверджували факт родинних відносин та оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2020 (а.с. 10), позасудовий порядок захисту права на спадщину вичерпано, тому суд вважає за можливе захисти невизнане право позивача, шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 4,040 га, кадастровий номер 1221881200:04:001:1286, що розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] .

Outcome: approved