Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Представник відповідача по справі, у судове засідання не з'явився, надав до суду лист, в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Просив розглянути справу за його відсутності. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, представник відповідача надіслав згоду [PERSON], на оформлення спадщини на ім'я позивача [PERSON] після смерті [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні наступні документи: копія свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER]; копія довідки Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 09.10.2012р. № 1742; копія довіреності на ім'я [PERSON] від 08.10.2012р.; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія заповіту від 14.11.1998р.; копія свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER]; копія довідки РБТІ від 10.09.2012р. № 64; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], паспорт складений 13.09.2012р.; лист Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області за вх. № 1461 від 06.03.2014р. про розгляд справи за відсутності представника; заява [PERSON] за вх. № 8873 від 26.11.2013р.; лист Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області за вх. № 1462 від 06.03.2014р.; заява [PERSON] від 05.03.2014р.; квитанція про сплату судового збору. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що позивач є донькою [PERSON], яка померла [INFO] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/1 частини житлового будинку [ADDRESS], який належав їй на праві власності. При житті мати позивача розпорядилась своїм майном, 14 листопада 1998р. залишила заповіт, згідно якого заповідала позивачу усе своє майно, у чому б таке не полягало, де б воно не знаходилося. Тому, спадкоємство здійснюється за заповітом. Позивач є єдиною спадкоємицею, інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає. Третя особа по справі [PERSON] на спадщину не претендує та не заперечує проти визнання за позивачем право власності на спадкове майно, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. На момент смерті матері позивач проживала разом із нею та після смерті залишилась проживати у будинку, обробляла земельну ділянку, зробила необхідний ремонт. Тобто, позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. Оформити спадщину у нотаріальному порядку позивач не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Тому, позивач, вважає, що прийняла спадщину після померлої матері, й має усі законні підстави для визнання за нею право власності на спадкове майно, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що по справі мають місце правовідносини пов'язані із спадкуванням за заповітом. Позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного: ст. 1216 ЦК України визначає, що спадкоємством є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Частина 1 ст. 1217 ЦК України визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відкриття спадщини регулюється нормою ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Ст.1223 ЦК України визнає право на спадкування осіб, які зазначені у заповіті. Ст.1233 ЦК України вказує, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. При складанні заповіту були дотриманні всі вимоги форми заповіту згідно ст.1247 ЦК України. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, що передбачене нормою ст.1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч.1ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. Враховуючи те, що позивач, у строк передбачений ч.1ст.1270 та ч.1ст.1273 ЦК України, не відмовилась від спадщини, а навпаки, прийняла спадщину, шляхом постійного проживання із спадкодавцем (ч.3ст.1268 ЦК України), суд приходить до висновку про те, що її права на спадкове майно у вигляді 1/1 частки житлового будинку з дворовими будівлями [ADDRESS], є невизнаними. Ч.5ст.1268 ЦК України вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Факт належності спадкового майна померлій - [PERSON] підтверджується: технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS], складеного 13.09.2012р. Підстав, які б не дозволяли перехід права власності від померлої [PERSON], до позивача, судом не встановлено. Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п.11ч.1ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності [PERSON], припинилось у зв'язку з її смертю, а право власності позивача може виникнути тільки на підставах, які не заборонені законом, у тому числі у разі спадкування. З урахуванням викладених позивачем, та досліджених у судовому засіданні обставин, не виходячи за межи заявлених вимог, суд вважає можливим задовольнити частково вимоги позивача, оскільки в складі спадкового майна мається самочинно збудоване нерухоме майно, тому суд визнає за позивачем права власності на житловий будинок [ADDRESS], окрім самочинно збудованих будівель та споруд. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: partial