Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Представник відповідача при судовому розгляді справи позов не визнав. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської районної в місті Дніпродзержинську ради, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що є підставою для реєстрації за ним права власності на зазначену квартиру в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На обґрунтування позову посилається на те, що з травня 2004 року він постійно проживав в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] разом із своїм двоюрідним дядьком [PERSON], який, згідно договору купівлі-продажу від 26 лютого 2004 року, є власником зазначеної квартири. До моменту придбання дядьком квартири, а саме з квітня 2002 року до травня 2004 року, вони разом з ним проживали в належній йому, позивачу, квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. 20 вересня 2003 року він, позивач, зареєстрував шлюб із [PERSON], яка проживала в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], і на деякий час він переїхав проживати до дружини, а [PERSON] залишився проживати в квартирі по [ADDRESS], особовий рахунок на яку був відкритий на його, позивача, ім'я. Він постійно приїздив до [PERSON], слідкував за житлом. Після покупки квартири, з початку травня 2004 року [PERSON] став проживати у придбаній квартирі [ADDRESS]. Після реєстрації шлюбу відносини між ним, позивачем, та його дружиною, погіршилися, і він часто залишав місце проживання дружини та йшов проживати до дядька [PERSON] , а в травні 2004 року він остаточно переїхав до квартири дядька та став проживати разом із ним. Квартира по [ADDRESS] була продана ним, позивачем в розстрочку, в ній оселилися інші люди, і він, позивач, не мав іншого місця проживання, ніж як із [PERSON], який став зловживати алкоголем, став зникати з дому. Ніяких інших родичів у [PERSON] не було, і він, позивач, єдиний, намагався турбуватися про дядька та слідкувати за житловим станом квартири по [ADDRESS], яку вважав своїм єдиним постійним місцем проживання, поставив до квартири нові вхідні металеві двері. На початку 2008 року [PERSON] в черговий раз зник з дому, і в березні 2008 року йому стало відомо, що [PERSON] помер і похований як необізнана особа. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартирі [ADDRESS], і він, позивач, як єдиний спадкоємець за законом четвертої черги, який проживав разом із спадкодавцем однією сім'єю п'ять років на момент відкриття спадщини, фактично прийняв спадщину, залишившись проживати у спадковій квартирі, продовжував утримувати квартиру у належному житловому стані, частково сплачував комунальні послуги, уклав договір з ТОВ «Крона» про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, поставив в квартирі пластикове вікно. Вважаючи себе єдиним спадкоємцем, він, зібравши всі документи, що знаходилися в квартирі дядька, звернувся до адвоката для юридичного оформлення спадщини, так як через відсутність деяких документів він не мав можливості підтвердити родинні відносини із [PERSON], а тому не міг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Але адвокат, до якого він звернувся та якому були передані всі правовстановлюючі документи на квартиру та грошові кошти за юридичні послуги, зник разом із всіма документами. Тому своєчасно він не мав можливості звернутися ні до нотаріальної контори, ні до суду для отримання спадщини. В 2013 році він повторно зібрав необхідні документи для юридичного оформлення спадщини і звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але через відсутність необхідного пакету документів йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду з цим позовом. Не зважаючи на те, що він з об'єктивних причин не мав можливості своєчасно юридично оформити спадщину після померлого [PERSON], вважає, що спадкова квартира належить йому на праві власності, як спадкоємцю четвертої черги за законом, з моменту відкриття спадщини. Також вважає, що жодні фізичні та юридичні особи не мають права позбавляти його права на спадщину, оскільки ніякі особи з моменту смерті [PERSON] спадщину не приймали, не цікавилися житловим станом квартири, не турбувалися про нерухоме майно, по квартирі дійсно є заборгованість по комунальним послугам, але її існування не є підставою для позбавлення його права на спадщину. До судового розгляду справи представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову , в яких заперечує проти позову [PERSON] і просить відмовити в задоволенні позову. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися, до судового розгляду справи від надійшли заяви з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників третіх осіб згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні позивач свої уточнені позовні вимоги по суті та за обставинами справи підтримав у повному обсязі та пояснив суду, що він дійсно постійно проживав разом із своїм дядьком [PERSON] п'ять років до дня його смерті спочатку в квартирі по вул. Скаліка, а потів в квартирі по [ADDRESS], його, позивача, дружина проживає по пр. Металургів, разом вони не проживали, оскільки він зустрів іншу жінку, його дядько [PERSON] зловживав алкоголем, інших родичів у нього немає. На початку 2008 року дядько зник, а потім він дізнався, що [PERSON] помер і його поховав морг, він був на кладовищі на Соцмісті, де похований дядько. Вони з дядьком вели спільне господарство, він підтримував квартиру по [ADDRESS] у належному стані, він, позивач, придбавав їжу, співмешканки або дружини у дядьки не було. Він звертався до нотаріуса після смерті дядька, але отримав усну відмову, технічний паспорт він знайшов в квартирі, комунальні платежі за спадкову квартиру він сплачував, але не в повному обсязі, комунальні борги за спадкову квартиру він в подальшому виплатить Просить його позов задовольнити. Представник відповідача Двінський О.О. в судовому засіданні позов по суті та за обставинами справи не визнав, просить відмовити в задоволенні позову. Судом досліджені такі докази у справі шляхом їх оголошення у судовому засіданні: - копія паспорту [PERSON] ( а.с.6), яким підтверджується його особа громадянина України; - копія особового рахунку на квартиру (а.с. 7), яким підтверджується факт відкриття особового рахунку на квартиру по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та факт його реєстрації у зазначеній квартирі з 22 лютого 2005 року; - повідомлення ОКП «Дніпродзержинське БТІ» від 27.11. 2013 р ( а.с. 8), яким підтверджується фат реєстрації права власності на квартиру по [ADDRESS] на ім'я [PERSON]; - технічний паспорт на квартиру (а.с. 9-10), яким підтверджується технічні характеристики квартири по [ADDRESS], її загальна площа 36,1 кв.м., житлова площа 19,1 кв.м.; - договір № 9453 від 29 серпня 2013 року (а.с. 11-14), яким підтверджується факт укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та ТОВ «Крона» щодо обслуговування квартири по [ADDRESS]; - повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] (а.с. 13), яким підтверджується перелік документів, що необхідні для одання зави про прийняття спадщини; - акт про проживання № 29-08-02 від 29 серпня 2013 року (а.с. 16), яким підтверджується факт спільного проживання [PERSON] разом із своїм дядьком [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] з травня 2004 року по день складення акту; - акт ТОВ «Крона» від 09 січня 2014 року (а.с. 31), яким підтверджується факт непроживання [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] з травня 2004 року по день складення акту; - копія актового запису № 393 від 13 березня 2008 року про смерть, що видана Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції (а.с. 39), яким підтверджується факт і дата смерті [PERSON] [INFO]; - повідомленняТретьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори ( а.с. 52), Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 53), якими підтверджується факт, що спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося; - акт № 47 від 07 квітня 2014 року, складений ТОВ «Оселя» ( а.с. 61), яким підтверджується факт проживання [PERSON] разом із [PERSON] в квартирі. розташованій по [ADDRESS] з квітня 2002 року по травень 2004 року; - копія особового рахунку на квартиру (а.с. 62), яким підтверджується факт відкриття особового рахунку на квартиру по [ADDRESS] на ім'я [PERSON]; - свідоцтво про одруження (а.с. 63), яким підтверджується факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; - фотографії (а.с. 64), на яких зображені вхідні металеві двері та пластикове вікно квартири. Вислухав сторони, вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що квартира, розташована [ADDRESS], на праві власності належить [PERSON], і була придбана ним у власність на підставі договору купівлі-продажу від 26 лютого 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер №459, що підтверджується повідомленням Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 1904 від 27 листопада 2013 року (а.с. 8). Згідно особового рахунку на квартиру, виданого ТОВ «Абонент ХХІ» 27 серпня 2013 року ( а.с. 7), 22 лютого 2005 року [PERSON] зареєструвався у зазначеній квартирі й на його ім'я був відкритий особовий рахунок на квартиру. Як встановлено судом на підставі акту про проживання № 47 від 07 квітня 2014 року, що складений ТОВ «Оселя» (а.с. 61), до придбання квартири, а саме з квітня 2002 року по травень 2004 року [PERSON] разом із [PERSON] проживав в квартирі, розташованій по [ADDRESS], особовий рахунок на яку був відкритий на ім'я [PERSON] З травня 2004 року [PERSON] разом із [PERSON] стали проживати в квартирі, розташованій [ADDRESS], що підтверджується актом про проживання № 29-08-02 від 29 серпня 2013 року, що складений ТОВ «Крона» ( а.с. 16). Згідно акту про непроживання від 09 січня 2014 року, що складений ТОВ «Крона», позивач в квартирі по [ADDRESS], відповідальним наймачем якої є його дружина позивача - [PERSON], не проживає з 2004 року до моменту складення акту ( а.с. 31, 62). Таким чином, судом встановлено, що з квітня 2002 року позивач [PERSON] постійно проживав разом із [PERSON] однією сім'єю, спочатку в квартирі [ADDRESS], а потім в квартирі по [ADDRESS], вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 393 від 13 березня 2008 року (а.с. 39). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої [ADDRESS], яку фактично прийняв позивач [PERSON], який залишився проживати у зазначеній квартирі, підтримував її у належному житловому стані, встановив у квартирі металеві вхідні двері та пластикове вікно, 29 серпня 2013 року уклав із ТОВ «Крона» договір № 9452 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з приводу надання послуг до квартири [ADDRESS] (а.с. 11). Але через втрату документів позивач своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Згідно повідомлення завідувача Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 07 березня 2014 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані та їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11 березня 2014 року ( а.с. 52. 53), до теперішнього часу спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилася і свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що свідчить про відсутність інших спадкоємців, крім позивача, у померлого [PERSON], та про відсутність намірів у будь-яких осіб, в тому числі й у відповідача, отримати спадщину після смерті [PERSON] Отже, позивач, який проживав разом із спадкодавцем однією сім'є більше ніж п'ять років до моменту його смерті, є єдиним спадкоємцем [PERSON], він своєчасно фактично прийняв спадщину, не відмовлявся від спадщини і, не зважаючи на відсутність юридичного оформлення спадщини, вона належить йому з моменту відкриття, як спадкоємцю четвертої черги за законом. Що стосується заперечень представника відповідача проти позовних вимог [PERSON], то суд вважає їх такими, що не підтвердженні належними доказами, оскільки відповідач не зазначив обставини та не надав суду докази на підтвердження вирішення питання в період часу з лютого 2009 року по теперішній час про визнання спадщини відумерлою, що свідчить про те, що відповідач, як відповідний орган місцевого самоврядування, протягом п'яти років не цікавився спадковою квартирою та не приймав заходів для утримання спадкового майна після померлого [PERSON] Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно із ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування, згідно ст. 1217 ЦК України, здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved