Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Представник позивача - [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, який згодом уточнила та в обґрунтування якого зазначила, що 30 листопада 2010 року померла рідна бабуся позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,0 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сватівського району Луганської області та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 158129 та права на земельну частку (пай) загальною площею 6,98\~умовних кадастрових\~гектарів,\~яка перебувала\~у власності\~колишнього колективного\~сільськогосподарського підприємства\~імені 1\~Травня,\~які розташовані\~на території\~[PERSON] сільської\~ради Сватівського\~району Луганської\~області,\~що підтверджується\~сертифікатом на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ЛГ\~№ 0168340,\~виданого на\~підставі рішення\~Сватівської районної\~державної адміністрації\~№ 112\~від 21\~березня 1999\~року, яку [PERSON] прийняла у спадок від свого померлого чоловіка [PERSON], який помер 03 лютого 2006 року. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 26 вересня 2017 року позивачу [PERSON], як спадкоємцю пятої черги за законом після смерті [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Позивач звернулась до Першої Сватівської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,0 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сватівського району Луганської області та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 158129. 29.01.2018 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку (пай) загальною площею 6,98 умовних кадастрових гектарів, у звязку з тим, що у нею відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку на імя [PERSON] померлої 30 листопада 2010 року. Інші спадкоємці відсутні. Просить суд визнати за нею, право на спадкове майно після померлої 30 листопада 2010 року [PERSON] на право на земельну частку (пай) у розмірі 6,98 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені 1 Травня, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Сватівського району Луганської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0168340, виданого на підставі рішення Сватівської районної державної адміністрації № 112 від 21 березня 1999 року. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає. (а.с.49)., \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] сільської ради Сватівського району Луганської області у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, уточнені позовні вимоги визнають у повному обсязі. (а.с.50)., Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 03 лютого 2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 043875, виданого [PERSON] сільською радою Сватівського району Луганської області. (а.с. 12)., \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у розмірі 6,98 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені 1 Травня, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Сватівського району Луганської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0168340, виданого на підставі рішення Сватівської районної державної адміністрації № 112 від 21 березня 1999 року. (а.с. 14)., \~ \~ \~ \~Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25213474 від 04.11.2010 року та відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою , виданих Відділом Головного управління Держгеокадастру у Сватівському районі Луганської області, [PERSON] прийняла у спадщину право на земельну частку (пай) загальною площею 6,98 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі після смерті свого чоловіка [PERSON], яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0168340. (а.с. 17, 18)., \~ \~ \~ \~30 листопада 2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 512573, виданого Виконавчим комітетом Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області. (а.с. 11)., \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,0 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сватівського району Луганської області та права на земельну частку (пай) загальною площею 6,98 умовних кадастрових гектарів, яку [PERSON] прийняла у спадок від померлого чоловіка [PERSON]. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Сватівського районного суду Луганської області від 26 вересня 2017 року, позивачу [PERSON], яка є онукою померлій [PERSON], було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у два місяці. (а.с. 19-21)., \~ \~ \~ \~Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 липня 2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.07.2018 року, позивач [PERSON] прийняла у спадщину земельну ділянку загальною площею 2,0 га після смерті своєї рідної бабусі [PERSON], яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 158129. (а.с. 15, 16)., \~ \~ \~ \~На звернення позивача до Першої Сватівської державної нотаріальної контори з метою одержання додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом, на що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 40/02-31 від 29.01.2018 року, в якій зазначено, що у звязку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на право на землю (пай) на імя померлої [PERSON], їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с. 9)., Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. [PERSON] як спадкоємець за законом, спадщину після смерті [PERSON] прийняла та 06 липня 2018 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сватівського району Луганської області, яка складається з ріллі площею 2,0 га. На даний час, вона має намір до оформити спадок, оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0168340, виданого на підставі рішення Сватівської районної державної адміністрації №112 від 21 березня 1999 року загальною площею 6,98 умовних кадастрових гектарів так і не отримала. Відповідно до ст.41\~Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.81\~Земельного кодексу\~України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.152\~Земельного кодексу\~України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д)застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст.1265\~ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину згідно положень ч.3 ст.1296 ЦК України. Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Так, обґрунтованими є твердження позивача про те, що вона є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] Інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині та у встановлений строк звернулись із заявами про прийняття спадщини чи прийняли її шляхом фактичного вступу у володіння, не встановлено. Позивач прийняв спадщину, так як подав заяву до нотаріальної контори, але не може отримати додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа, та отримала нотаріальну відмову в оформленні спадкових прав. Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги наявність у позивача права на вирішення спору щодо отримання права на спадкування у судовому порядку, факт неможливості вирішити це питання у позасудовому порядку, наявність відповідної відмови у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи. Крім того, судом враховується, що відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved