Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 11.05.2019 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] з 15.07.2014 року року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу спільних дітей немає. Проте, спільне подружнє життя не склалося, так як у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого відбувалися сімейні сварки, які призвели до непорозумінь, в результаті чого вони втратили почуття взаємної любові, поваги один до одного та взаємоповаги Можливості зберегти сім`ю немає, а шлюбні відносини не підтримують з травня 2018 року, спільного господарства не ведуть, мають різний бюджет, спору про спільне майно немає. Ухвалою суду від 15.05.2019 року відкрито провадження в справі, ухвалою від 08.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 14-15, 26-27). У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, зазначили, що збереження сім`ї не можливе, позов просили задовольнити. У судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, на його переконання даний шлюб можливо зберегти. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб за актовим записом №1497, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу спільних дітей немає. Причиною розпаду сім`ї сторін стало те, що спільне подружнє життя не склалося, так як у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого відбувалися сімейні сварки, які призвели до непорозумінь, в результаті чого вони втратили почуття взаємної любові, поваги один до одного та взаємоповаги. Можливості зберегти сім`ю немає, а шлюбні відносини не підтримують з травня 2018 року, спільного господарства не ведуть, мають різний бюджет, спір про майно відсутній. Судом за клопотанням відповідача 27.08.2019 року надавався сторонам термін на примирення до 28.10.2019 року. Як зазначив в судовому засіданні позивач, примирення не відбулось, зберегти сім`ю неможливо. На переконання відповідача, шлюб можливо зберегти. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони втратили почуття один до одного, мають різні погляди на життя, що призвело до того, що шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя для збереження сім`ї неможливе. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved