Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, автомобілю [PERSON], який згідно договору добровільного страхування застрахований у ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», завдано шкоди, а тому на її відшкодування просить стягнути з відповідача 18 653 грн. 50 коп. та судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, 1 липня 2016 року з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Geely» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засову серія [NUMBER] від 07 жовтня 2014 року. Відповідач на той час керував автомобілем «Toyota» д.н.з. [NUMBER]. Про ці ж обставини йдеться в постанові Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно договору добровільного комплексного страхування наземних транспортних засобів АМ № 104266 від 13 січня 2016 року автомобіль «Geely» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] застрахований у позивача - ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Відповідно до п. 6 вказаного договору розмір франшизи становить 0,50% страхової суми. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota»\~д.н.з.\~[NUMBER]не застрахована. 01 липня 2016 року з метою отримання страхового відшкодування [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»та у відповідності до положень ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надав наявні документи необхідні для визначення розміру завданого збитку та суми страхового відшкодування. Згідно акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості) від 04 липня 2016 року виявлено пошкодження автомобіля «Geely» д.н.з. [NUMBER]. Згідно страхового акту № UA2016070100048/L01/01 від 06 липня 2016 року розмір страхового відшкодування по даній події становить 18 653 грн. 50 коп., яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Geely» складає 19 415 грн. 32 коп. Даний акт відповідає іншим матеріалам справи і сумніву у суду не викликає. Разом з тим, як убачається з платіжного доручення № 43707 від 07 липня 2016 року ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перераховано [PERSON] страхове відшкодування за ремонт автомобіля в розмірі 18 653 грн. 50 коп. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» фаншиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такою особою в цій справі є відповідач [PERSON] Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. В той же час згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України в разі заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, обов'язок по її відшкодовуванню покладається на особу, яка володіє транспортним засобом, використання якого призвело до заподіяння шкоди. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як вбачається з п. 6 договору добровільного комплексного страхування наземних транспортних засобів АМ № 104266 від 13 січня 2016 року страхова сума заподіяну майну становить 18 653 грн. 50 коп., а розмір франшизи 761 грн. 82 коп. ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в межах визначеної в договорі страхової суми за мінусом розміру франшизи перерахувало на рахунок [PERSON] 18 653 грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням №43707 від 07 липня 2016 року. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином з відповідача слід стягнути суму виплаченого позивачем страхового відшкодування 18 653 грн. 50 коп. і тим самим позовну заяву задовольнити. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушено право позивача, яке підлягає захистові. Крім того суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved