Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те що на території смт. Христофорівка з 2008 року проживає [PERSON], яка є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] За період проживання в селищі відповідач ніде не працювала, за місцем мешкання зарекомендувала себе з негативного боку. Родина проживає в чужому будинку, де відсутні умови проживання для малолітніх дітей. [PERSON] вдруге втратила паспорт, тому перестала отримувати соціальні виплати. Діти голодні, не доглянуті, немає одягу. Приймати будь-яку допомогу відповідач відмовляється, реагує агресивно. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 48). Надав повідомлення № 432 від 08.05.2017 року КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР», згідно якого [PERSON] перебуває на лікуванні з 20.12.2016 року з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма, параноїдальний синдром. За своїм психічним станом здоров'я не може бути присутньою в судовому засіданні (а.с. 43). Відповідач у судове засідання не з'явилася. Представники третіх осіб надали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 31, 47). Представник Криворізького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді надала копію висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків № 1від 07.02.2017 року, згідно якого [PERSON] перебуває на лікуванні з 20.12.2016 року з приводу хронічного психічного захворювання, має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків. Потребує довготривалого лікування (а.с. 35). В зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], яка матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Згідно довідки Христофорівської селищної ради № 899 від 08.11.2016 року вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS], а фактично проживають за адресою: [ADDRESS]. Актом обстеження від 28.10.2016 року встановлені незадовільні умови проживання дітей (а.с. 11). Рішенням № 4 від 02.11.2016 року органу опіки та піклування при виконкомі Христофорівської селищної ради визнано доцільним відібрати малолітніх дітей від матері - [PERSON] (а.с. 3). Згідно висновку органу опіки та піклування при виконкомі Христофорівської селищної ради від 15.12.2016 року визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей (а.с. 19). На підставі висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків № 1від 07.02.2017 року, [PERSON] перебуває на лікуванні з 20.12.2016 року з приводу хронічного психічного захворювання, має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків. Потребує довготривалого лікування (а.с. 35). Згідно повідомлення № 432 від 08.05.2017 року КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР», [PERSON] перебуває на лікуванні з 20.12.2016 року з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма, параноїдальний синдром (а.с. 43). Ст. 164 СК України передбачений повний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Та тільки при умові що батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 17 цієї ж постанови Пленум Верховного Суду України зазначив, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Якщо мати, батько страждають на душевну хворобу та у зв'язку з цим визнані недієздатними, вони не можуть бути позбавлені батьківських прав. Захист дитини у цій ситуації може відбутися за допомогою інших правових засобів, зокрема відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Згідно ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених п. 2-5 ч. 164 СК України. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає що позивач не надав жодних доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, є хронічним алкоголіком або наркоманом, вдається до будь-яких видів експлуатації дітей, примушує їх до жебракування та бродяжництва, засуджена за вчинення умисного злочину щодо дітей, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Частиною 4 ст. 88 ЦПК України передбачено, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed