Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Білозерської РДА Херсонської області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Вказаний позов мотивований тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі, але не проживають в будинку позивача з моменту реєстрації. Як зазначено в позові, відповідачі були зареєстровані в будинку позивача у 2010 році, оскільки [PERSON] народила доньку і їй необхідно було звернутися за державною допомогою на дитину за місцем реєстрації. Близько чотирьох років тому син позивача та [PERSON] припинили спільно проживати, після чого, остання забрала їх спільну дитину [PERSON] та виїхала з речами у невідомому напрямку. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідачів в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, представник позивача просив суд усунути його довірителю перешкоди в користуванні житловим приміщенням шляхом позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування житловим будинком [ADDRESS]. Представник позивача надав суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання, відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, відзив не подали. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Білозерської РДА Херсонської області надав в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області було виправлено описку в ухвалі суду по справі № 648/3677/17 від 12 грудня 2017 року про призначення справи до розгляду та виправлено прізвище відповідача з «[PERSON]» на вірне «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER], Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач є власником житлового будинку № [ADDRESS]. Згідно довідок Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 3568 від 23.11.2017 року, № 285 від 31.01.2018 року, акту підтвердження проживання від 17.11.2017 року, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але фактично там не проживають з моменту реєстрації - з 12 лютого 2009 року. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно положень ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 71 ЖК визначено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідачі, більше як один рік не проживають за місцем реєстрації, на протязі останніх років мають інше фактичне місце проживання, тож підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, а реєстрація відповідачів за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню. При цьому, згідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001 року, діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Оскільки мати [PERSON] втратила право на користування житловим приміщенням, то відповідно і дитина втрачає це право.

Outcome: approved