Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Представник Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» Масалітін В.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 26.10.2017 по 31.03.2020 включно у розмірі 45106,44 грн., а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є користувачем послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , з 26.10.2017 облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] . Надання власнику житла послуг з централізованого опалення та відкриття на його ім`я особового рахунку слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». В порушення п.18 Постанови КМУ від 21.07.2005 №630 та ст.ст.67,68 ЖК України УРСР відповідач не проводив оплату за надані йому комунальні послуги у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 26.10.2017 по 31.03.2020 включно у розмірі 45106,44 грн. 22.09.2020 до суду надійшов відзив, в якому відповідач проти позову заперечувала, зазначила, що частково визнає обставини викладені в позові, але вважає, що не всі підтверджені документально, зокрема, позивачем не надано ліцензії на відповідний вид діяльності. Також вважає, що позивачем не надано доказів споживання саме відповідачем зазначеної кількості гігокалорій, надані нарахування за тарифами не мали законної сили з жовтня 2017 по грудень 2018 р. Вважає, що тарифи, що затверджені рішенням Роганської селищної ради від 07.09.2017 є тимчасовими, встановленими до початку опалювального сезону, про що зазначено в п.1 вказаного рішення. Крім того, тарифи не були розраховані згідно законодавства і не прийняті ніким для розрахунків зі споживачами в період з жовтня 2017 по грудень 2018. Вважає необхідним проводити обрахування заборгованості за тарифом 1126,66 грн/Гігокалорія (без ПДВ), або 1352 грн. з ПДВ, відповідно до 20 Закону України «Про теплопостачання» та відповідно до Порядку розрахунку середньозважених тарифів на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб населення, установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, її транспортування та постачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 № 679. Зазначила, що з тарифами, які діють з 28.11.2018, погоджується. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому зазначається, що до позовної заяви долучено копію розпорядження ХОДА №387 від 11.08.2017 «Про видачу ліцензії», що спростовує зауваження відповідача про відсутність законної діяльності позивача. Пунктом 12 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регламентовано порядок здійснення нарахувань за теплову енергію, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії. У зв`язку з встановленням у будинку в якому мешкає відповідач засобів обліку та відсутності утеплення місць загального користування, плата за послуги з теплопостачання нараховується на підставі будинкового засобу обліку теплової енергії. Вважає, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують скасування рішення Роганської селищної ради від 07.09.2017 та скасування тимчасових тарифів. Вважає заперечення відповідача формальними. Представником позивача 26.11.2020 подано до суду письмові пояснення, в яких зазначається, що на будинку за адресою: [ADDRESS] , встановлено лічильник тепла Supercal 432 зав.№00-04-7028, який є повіреним. Крім того, будинок за адрсеою: [ADDRESS] , не має управителя, лічильник перебуває на балансі позивача, а тому при знятті показань з вузла обліку лічильника тепла не вимагається. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.08.2020 відкрито провадження у справі. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила її задовільнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що відповідно до ст.11 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» зняття показань лічильника повинно відбуватись в присутності представника будинку, позивачем вказані вимоги дотримані не були, а тому всі надані суду акти, що не містять підпис представників будинку, не є належним доказом. Також у представника відповідача виникають сумніви щодо методики переведення зазначених показників тепла з Джоулів в Гкал. Крім того, зауважив на різну площу будинку, зазначену в квитанціях про сплату послуг теплопостачання. Важає, що Роганська селищна рада не мала права затверджувати тарифи на підставі ст.28 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», а також звернув увагу на ухвалення рішення селищної ради з порушенням процедури. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідач є власником та користувачем послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , з 26.10.2017 облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до розпорядження ХОДА від 11.08.2017 №387, КП «Теплові мережі Роганської селищної ради» видано відповідну ліцензію. Рішенням XIV сесії VIII скликання Роганської селищної ради від 20.10.2017, визнано КП «Теплові мережі Роганської селищної ради» виконавцем послуг з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення ( з використанням внутрішньо-будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності. Відповідно до тарифів, затверджених рішенням Роганської селищної ради від 07.09.2017, з 01.08.2017 для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1595,03 грн./Гкал, без будинкових та квартирних приладів обліку - 45.91 грн на 1кв.м опалювальної площі (з ПДВ). Відповідно до тарифів, затверджених рішенням Роганської селищної ради, від 28.11.2018, з 01.12.2018 для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1653 грн./Гкал, без будинкових та квартирних приладів обліку - 53 грн на 1кв.м опалювальної площі (з ПДВ). Згідно вказаних тарифів представником позивача нараховано відповідачу заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 26.10.2017 по 31.03.2020 включно в розмірі 45106,44 грн. На підтвердження надання послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , позивачем надано акти: №66 від 26.10.2017, №24 від 10.04.2018, №66 від 23.10.2018, №24 від 01.04.2019, №66 від 04.11.2019, №24 від 01.04.2020 про включання та відключення об`єкту теплопостачання. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідач є користувачем послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , постачання послуги здійснюється позивачем. В будинку, де мешкає відповідач, встановлено лічильник тепла Supercal 432 зав.№00-04-7028. Представниками позивача систематично обліковуються показники лічильника теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором. Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором. Згідно з пунктом 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Відомостей щодо створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , суду не надано, лічильник тепла Supercal 432 зав.№00-04-7028 знаходиться на балансі КП «ТМРСР», позивач є виконавцем послуги теплопостачання, а тому суд вваважає, що присутність споживача або його представника при знятті показань з вузла обліку лічильника тепла не є обов`язкового. Пунктом 12 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005, регламентовано порядок здійснення нарахувань за теплову енергію, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії. У зв`язку з встановленням у будинку, в якому мешкає відповідач, засобів обліку та відсутності утеплення місць загального користування, плата за послуги з теплопостачання нараховується на підставі будинкового засобу обліку теплової енергії. З наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, проведеного на підставі рішень Роганської селищної ради від 07.09.2017 та від 28.11.2018, представником позивача обраховано заборгованість, яка утворилась за відповідачем за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 26.10.2017 по 31.03.2020 включно у розмірі 45106,44 грн. Щодо посилання представника відповідача на непогодження з встановленими селищною радою тарифами та невідповідність їх вимогам закону суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Згідно з ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Рішення щодо встановлення тарифів на теплопостачання, з якими не погоджується відповідач, не оскаржувалось останнім, та є обов`язковими до виконання. Суд вважає необхідним зазначити, що непогодження відповідача з тарифами не звільняє останнього від обов`язку сплачувати кошти за отримані послуги та нести цивільно-правову відповідальність. Правом на оскарження рішень селищної ради, з якими відповідач не погоджується, останній не скористався, а тому суд вважає зазначені доводи спрямованими на уникнення від сплати заборгованості. Посилання представника відповідача на відсутність правових підстав для нарахування заборгованості за тарифами за період з жовтня 2017 р. по грудень 2018 р. спростовуються рішенням Роганської селищної ради від 07.09.2017 та від 28.11.2018. У пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України № 1875-IV від 24 червня 2004 року передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно зі статтею 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідача свідчить про виконання послуг позивачем. Отже, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеними у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15. На підставі викладеного, вирішуючи спір, суд встановив, що позивач є виконавцем послуг з теплопостачання, які надає до квартири відповідача, останній від централізованого опалення у встановленому законом порядку не відключився, є споживачем та отримує вказані послуги, однак не виконує зобов`язання щодо їх сплати, у зв`язку з чим має заборгованість за період із 26.10.2017 по 31.03.2020 у розмірі 45106,44 гривень, плата за послуги з теплопостачання нараховувалася відповідачу правомірна, належних та допустимих доказів щодо оскарження за спірний період встановлених тарифів за надання послуг з теплопостачання або скарг щодо їх якості відповідачем не надано, а тому приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з теплопостачання. Крім того, діючим законодавство встановлений обов`язок для власника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. Інші доводи, наведені у відзиві на позовну заяву, не дають підстав для висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з теплопостачання. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, судовий збір сплачений за пред`явлення позову до суду, в розмірі 2102 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved