Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без їх участі та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву у якій просив розгляд справи провести без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 26.09.2007 року між Приват Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №DNI0GK00000140, згідно з яким Позивач надав Відповідачу кредит в розмірі 58414.30 Доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня між сторонами був укладений договір іпотеки №DNI0GK00000140. Згідно п.33.3 (умов) договору іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 47,70 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], та який належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про іпотеку», іпотека за договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований Предмет іпотеки і яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. 15.04.2010 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь юридичної особи про стягнення заборгованості з [PERSON] було накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. 16.11.2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь юридичної особи про стягнення заборгованості з [PERSON] також було накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Крім того і 14.04.2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь юридичної особи про стягнення заборгованості з [PERSON] було накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Так, згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року, на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ст.3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Таким чином, договір іпотеки був укладений 26.09.2007 року, що встановлено у судовому засіданні, а постанови про накладення арешту були винесені пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved