Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд встановити факт того, що він є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Куземівка Сватівського району Луганської області та просить визначити [PERSON] додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Куземівка Сватівського району Луганської області. Позов обґрунтував тим, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Під час перебування у шлюбі батьки проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, до нас часто приїздила мати батька - [PERSON] , яка проживала в с. Куземівка Сватівського райоу Луганської області. Його батьки перебували в зареєстрованому шлюбі до 19.01.1995 року, після чого розірвали шлюб. Після чого батько [PERSON] виїхав за межі держави, наскільки мені відомо в Білорусь і більше він його не бачив. Допомоги на його утримання після розлучення матері не надавав, участі у вихованні не брав. В зв`язку з чим в 2007 році він з матір`ю змінив прізвище з « [PERSON] » та « [PERSON] » на « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Він спілкувався з бабусею до 2012 року, але 2012 року на грунті зловживання нею спиртних напоїв, спілкування припинилось та він більше не бачив бабусю. Десь наприкінці березня 2020 року йому стало відомо, що [PERSON] померла [INFO] . Після смерті бабусі ніхто в спадкові права не вступав. Відомості про те, що після бабусі залишилось взагалі будь-яке спадкове майно, що він є спадкоємцем за законом і може вступити в спадкові права за законом після смерті [PERSON] , він отримав після сплину строку для вступу у спадщину, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України. Крім того, під час звернення до нотаріальної контори, нотаріус звернув увагу на те, що йому необхідно звернутися до суду з питанням встановлення факту родинних відносин, оскільки у ньго відсутні документи, які підтверджують ступінь родинних відносин на рівні бабусі та внука. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] в підготовчому засіданні участі не брали та відповідно до наданої представником заяви просить суд розглянути справу без його та позивача участі, позов просить задовольнити. Відповідач Куземівська сільська рада Сватівського району Луганської області в підготовче засідання представника не направили, надавши заяву про розгляду справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Третя особа відділ державної реєстрації атків цивільного стану по Сватівському району та м. Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в підготовче засідання представника не направили, надавши заяву про розгляду справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, доводи позивача суд вважає такими, що ґрунтуються на законі, а позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлені наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 14.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області (а.с. 10). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 19.01.1995 року, після чого розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 14.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області. В 2007 році позивач та його матір вирішили змінити прізвища з « [PERSON] » та « [PERSON] » на « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 14.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області (а.с. 14) та свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 14.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області (а.с. 15). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть витребуваним від відділу державної реєстрації атків цивільного стану по Сватівському району та м. Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Після смерті [PERSON] в спадкові права ніхто не вступав та заповітів, спадкових договорів вона не складала, що підтверджено витягами зі Спадкого реєстру (а.с. 22, 23). Після смерті [PERSON] залишився спадок у вигляді земельної ділянки площею 6,0200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЛГ №018876, виданого на підставі рішення Куземівської сільскої ради №18 від 05.09.2020 року, та земельної ділянки площею 2,3500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЛГ №018851, виданого на підставі рішення Куземівської сільскої ради №18 від 05.09.2020 року (а.с. 19,20). Про наявність спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] йому стало відомо після сплину строку для вступу у спадщину, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України. Листом №167/01-16 від 07.07.2020 року Другої Сватівської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено в зв`язку з тим, що було пропущено строк подачі заяви для прийняття спадщини тривалістю шість місяців та в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують сумісне проживання зі спадкодавцем (а.с. 21). Відповідно до відповіді на адвокатський запит № 02-25/1076 від 13.07.2020 року Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області повідомлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з 2009 року та до моменту смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , та на момент смерті проживала сама. Земельна ділянка перебувала в оренді згідно договору оренди, укладеним між ПП [PERSON] та [PERSON] , від 02.02.2009 року терміном на 10 років, на даний час обробляється без договору оренди (а.с. 24). Відповідно до відповіді на адвокатських запит №02-25/1096 від 17.07.2020 року Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області повідомлено, що довідка про те, з ким в період 5 років до та на момент смерті фактично проживала [PERSON] , яка померла [INFO] , з зазначенням адреси проживання не видавалася (а.с. 25). Відповідно до ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до п.1ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Щодо встановлення родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON] як внука та баби, судом встановлено наступні обставини. Згідно відповіді на адвокатський запит № 231/21.13-115 від 02.10.2020 року щодо отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , а також даних, які містяться в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відомості про її смерть, даних, які містяться в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відомості про народження його батька - сина померлої бабусі, [PERSON] , який народився [INFO] , відділом ДРАЦС по Сватівському району та м. Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відмовлено (а.с. 33). У зв`язку з вищевикладеним судом постановлена ухвала про витребування доказів від 22 жовтня 2020 року, на що судом отримані листи про відсутність в архіві відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформації про народження [PERSON] , [INFO] , та надано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 24 складеного 25.11.2014 р. виконавчим комітетом Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області про смерть [PERSON] , [INFO] . Між тим, на підтвердження родинних відносин позивача з батьком та, зокрема, з його бабусею надані фото (а.с.16, 17). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та позивачем необхідне для підтвердження права на спадщину та її оформлення. За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, з причин, що від нього не залежали, що в даному випадку є поважною причиною пропуску такого строку та суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved