Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Представник Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради було прийнято гуртожиток, що розташований по [ADDRESS]. В гуртожитку по [ADDRESS] з 22.02.2010 року був зареєстрований та проживав [PERSON] (далі - Відповідач), займаючи ліжко - місце в кімнаті [NUMBER], на підставі ордера від 05.02.2010 року, виданого КВП «ДКЗ». Однак, 26.09.2013 року був встановлений факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] з 2012 року. За результатами перевірки комісією Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради було складено відповідний акт. У зв'язку з чим, представник позивача змушений звернутися до суду та просити суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке розташоване в гуртожитку [ADDRESS]. В судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, представник позивача не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.27). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання також не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду письмову заяву в якій просять розглянути справу у їх відсутності (а.с.28). У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради за № 53/28 від 14.11.2012 року «Про внесення змін до рішення Дніпропетровської міської ради від 30.05.2012 року за № 35/24 «Про припинення як юридичної особи Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради та рішенням міської ради від 02.03.2011 року за №16/9, від 25.10.2012 року за № 27/20, від 24.02.2010 року за №35/55 стосовно організації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та балансоутримання житлового фонду» на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради було прийнято гуртожиток, що розташований по [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно зі ст. ст. 127, 128, 129 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. За змістом указаних норм жила площа в гуртожитку надається особам, які перебувають із підприємством у трудових відносинах. Порядок надання жилої площі в гуртожитку підприємства, правила користування гуртожитками та їх утримання регулюються Примірним положенням про гуртожиток, яке затверджене Радою Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року №208. Відповідно до пп. 9, 10 цього положення та ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану в гуртожитку жилу площу. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що 22.02.2010 року відповідач [PERSON] був зареєстрований у кімнаті [NUMBER] та фактично там проживав до 2012 року, займаючи ліжко - місце у вказаній кімнаті [NUMBER], на підставі ордера від 05.02.2010 року, виданого КВП «ДКЗ» (а.с.10). Постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208 затверджене Примірне положення про гуртожитки, яким відповідно до ст. 131 ЖК України визначається порядок користування останніми, передбачає, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (п.13 Примірного положення). Як вбачається із матеріалів справи, станом на 26 вересня 2013 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2012 року, що підтверджується Актом від 26.09.2013 року, складеним комісією Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради (а.с.9). Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України та з урахуванням подібності за змістом правовідносин саме щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст. 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася в установленому законодавством порядку жила площа (за відсутності підстав для виселення). У відповідності до вимог вказаних ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач був вселений у гуртожиток із дотриманням порядку його вселення, визначеного Примірним положенням про гуртожиток, та не проживав у наданому йому житловому приміщенні понад шість місяців, то позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в гуртожитку є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з Відповідача - [PERSON] слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі - 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved