Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Представник позивача адвокат Конякін М.С., до діє на підставі договору, звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер [PERSON], який до дня смерті проживав в [ADDRESS] Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 2,25 га, розташованої на території Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. На даний час Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено. Позивач являється спадкоємцем по заповіту до майна [PERSON] Він своєчасно прийняв спадщину, тому що фактично вступив в управління спадковим майном. Позивач звернувся до відповідних органів для видачі дубліката, однак йому було відмовлено. Також, після звернення позивача до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. В зв`язку з цим позивач [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на земельну ділянку, розташовану на території Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належала [PERSON], померлому [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, представник позивача Конякін М.С. звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу заслухати в його та позивача відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнає. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] та зареєстрованого виконкомом Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] помер [INFO](а.с.8). Відповіддю №02-10/1687 від 21.09.2015 року Відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі підтверджено факт того, що [PERSON] 10.12.2001 року було видано Державний акт на право приватної власності на земельну частку(пай) серії [NUMBER].(а.с.13,50). Позивач прийняв спадщину, тому що фактично вступив в управління спадковим майном, доглядає присадибну ділянку померлого, відповідно до довідки №79 від 26.04.2017 року, виданої виконкомом Глибочанської сільської ради Тростянецького району, встановлено, що [PERSON] проживав разом з померлим [PERSON] до дня його смерті в одному будинку, вели спільне господарство, що відповідно до вимог ЦК України є фактом прийняття спадщини. За життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, котрим належну йому земельну ділянку розташовану на території Глибочанської сільської ради Тростянецького району заповів [PERSON] Заповіт зареєстровано в реєстрі за №15, посвідчений секретарем сільської ради [PERSON] За наявними в сільській раді даними на день смерті не змінений та не скасований(а.с.14). Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу після смерті [PERSON]. встановлено, що крім позивача спадкоємцем до майна померлого був брат позивача [PERSON], однак він не встиг оформити своє право власності. Довідкою виданою виконкомом Глибочанської сільської ради Тростянецького району №80 від 26.04.2017 року підтверджено, що за життя [PERSON] заповіт на ім`я [PERSON] не складав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2011 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року(а.с.51). Спадкоємців до його майна немає, єдиним спадкоємцем являється позивач по справі [PERSON]. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] випливає, що позивач [PERSON] за відсутності правовстановлюючого документу не має змоги оформити за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку після смерті [PERSON].(а.с.4). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності ма земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті [PERSON] за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved