Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому (згідно уточнень) просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №2 по вул.Одеська, м.Чорноморська Одеської області, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, обґрунтовуючи вимоги тим, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 26.10.2015 року є власником будинку №2, по вул.Одеська, м.Чорноморська Одеської області. У вказаному будинку зареєстрований, але вже більше року не мешкає відповідач [PERSON], який відмовляється добровільно знятися з реєстрації, що позбавляє позивача законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. У зв'язку з цим представник позивача була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.1-2,19). Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує (а.с.22,29). Відповідач в судове засідання не зявився повторно, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.17,18,26,27), про причини неявки суду не сповістив, та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 26.10.2015 є власником будинку №2 по вул.Одеська, м.Чорноморська Одеської області (а.с.4-5). Згідно довідки про склад сімї, у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з позову, відповідач вже більше року не мешкає за адресою своєї реєстрації, що позбавляє позивача законної можливості користуватися та вільно розпоряджатися майном. Відповідач житлом не користується, обовязків по утриманню житла не виконує. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved