Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] у червні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 30.03.2007, згідно якої отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 11.04.2017 відповідач має заборгованість 33075,49 грн., яка складається з наступного: 7104,80 грн. тіло кредиту; 7154,72 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 16764,76 грн. нараховано пені; а також штрафи; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1551,21 грн. - штраф (процентна складова). У\~зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути із відповідача всю суму заборгованості за договором та стягнути судові витрати, понесені ним при подачі позову. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 36). Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву від 14.08.2017 року у якій просить розгляд указаної справи провести без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (частина 1 статті 625 ЦК України). Судом установлено, що 30.03.2007 року сторони уклали договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді установленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява від 30.03.2007 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку» складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 14 зворотній бік). Відповідно до пункту 2.1.1.12.6 на боргові зобовязання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки з розрахунком 365/366 календарних днів на рік (а.с. 23 зворотній бік). Згідно пункту 2.1.1.3.3. Клієнт доручає банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених клієнтом або його довіреними особами операцій відповідно до правил міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг визначену тарифами банку при настанні термінів платежів (а.с. 28 зворотній бік). Згідно з п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежу, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настанні строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку (а.с. 28 зворотній бік). Відповідно до п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору (а.с. 20). Відповідач не виконав взятих на себе кредитних зобовязань. Згідно з матеріалами справи непогашена заборгованість за договором б/н від 30.03.2007 року станом на 11.04.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 33075,49 грн., яка складається з: 7104,80 грн. - тіло кредиту; 7154,72 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 16764,76 грн. нараховано пені; відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1551,21 грн. штраф (процентна складова) (а.с.9-13). Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 2051,21 грн., суд виходить з таких мотивів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору (а.с. 20). Згідно з пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення боргових зобовязань на суму від 100 гривень, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів, пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом (а.с. 23). Позивачем у складі заборгованості нараховано 16764,76 грн.. пені. При цьому позивачем також одночасно нараховано 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1551,21 грн. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Указане свідчить про те, що позивачем нараховано пеню та штраф за одне й те саме правопорушення. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що неустойка у вигляді штрафу стягненню не підлягає. Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Отже, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 31024 грн. 28 коп. з відмовою у позові в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 2051 грн. 21 коп. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 31024 грн. 28 коп., тобто на 93,8 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1500 грн. 80 коп. (1600 грн.* 93,8 %) судового збору.

Outcome: partial