Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у травні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , але державний акт на яку не було отримано. Державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори 13.03.2020 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом №205, яка складалася з житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, мотивуючи відмову відсутністю документу, який посвідчує право власності на спадкове майно, а саме - земельну ділянку. Рішенням Тростянецької міської ради № 252 від 30.07.1996 року [PERSON] було передано земельну ділянку загальною площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] помер [INFO] та за життя не було документально оформлено приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та для ведення підсобного господарства. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач вимушений звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за ним право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 21.05.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 19.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник адвокат Сумцов Є.С. в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, Тростянецька міська рада подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі представника відповідача та про те, що міська рада заперечень не має проти позову (а.с.26). Заслухавши, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач є сином [PERSON] , який помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області та [PERSON] , яка померла [INFO] , яка померла у м.Харків (а.с. 4, 5, 10, 11). Позивач після смерті матері отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 13.03.2020 року державним нотаріусом Тростянецької районної нотаріальної контори на право на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6, 7, 8). При цьому постановою державного нотаріуса Тростянецької районної нотаріальної контори 15.05.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 21). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним права на продовження приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та яка в свою чергу успадкувала земельну ділянку після смерті чоловіка [PERSON] суд виходить із такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , а після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, яка спадщину прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , але свої спадкові права не оформила. Інших спадкоємців, крім позивача, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. За заявою [PERSON] Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 27/2011, позивачу державним нотаріусом видано три свідоцтва про право на спадщину (а.с.38-54). За життя [PERSON] рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 30.07.1996 року № 252 було передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих господарчих будівель і споруд загальною площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 9) З листа від 26.06.2020 року відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що згідно книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку у відділі не встановлено (а.с. 37). Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері набув право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документу позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за заповітом слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved