Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Представник позивача в позовній заяві просить стягнути з відповідача в користь позивача 188600 гривень страхового відшкодування, та 2829 гривень судових витрат по справі, пов`язаних із сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду. При цьому представник позивача покликається на те, що 11.11.2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/1057367), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспорту, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 04.06.2017 року на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече сталася ДТП за участі вищевказаного застрахованого автомобіля, під керуванням водія [PERSON] . Проїжджаючи 429 км + 650 м вказаної автодороги, [PERSON] вів свій автомобіль в межах своєї смуги руху зі швидкістю 70 км/год. В цей час в межах смуги руху до м.Заліщики, біля правого краю проїзджої частини дороги стояв нерухомо автомобіль марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер [NUMBER] , з якого, з задніх правих дверей виходив потерпілий [PERSON] . Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити автомобіль ВАЗ-21063 та зупинитися до місця його знаходження, [PERSON] застосував не правильніприйоми керування транспортним засобом, змінив напрямок руху керованого автомобіля праворуч та в подальшому виїхав на конструктивно виділений елемент дороги праве узбіччя. Своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам ПДР України, [PERSON] , рухаючися правим узбіччям дороги поставив себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та допустив зіткнення лівої передньої частини керованого автомобіля марки ВАЗ-21061 із правою задньою частиною автомобіля марки ВАЗ-21063, а в подальшому вчинив наїзд на потерпілого [PERSON] , який знаходився біля правої задньої частини автомобіля марки ВАЗ-21063. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди. Вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2018 року у справі №597/873/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. В результаті вчинення даного кримінального правопорушення відповідачем було завдано матеріальної та моральної шкоди [PERSON] , як матері загиблого [PERSON] , у зв`язку з втратою годувальника. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , була застрахована у АТ Страхова компанія Країна згідно полісу №АК/1057367 Мелех Дмитро Орестович, діючи на підставі довіреності виданої [PERSON] звернувся до АТ Страхова компанія Країна з письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявами про виплату страхового відшкодування. Розглянувши надані документи АТ Страховою компанією Країна було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати страхового відшкодування на загальну суму 188600,00 гривень. А, тому, оскільки відповідач, спричинивши ДТП при керуванні транспортним засобом керував ним у стані алкогольного сп`яніння позивач має право регресної вимоги до водія застрахованого транспортного засобу [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав письмове клопотання, яким підтримав свій позов, просить його задоволити в повному обсязі позовних вимог та слухати справу у його відсутності. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду 15.12.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, тому відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та приходить до наступних висновків: 11.11.2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/1057367), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспорту, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що 04.06.2017 року [PERSON] проїжджаючи 429 км + 650 м автодороги М-19 сполученням Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, вів свій автомобіль в межах своєї смуги руху зі швидкістю 70 км/год. В цей час в межах смуги руху до м.Заліщики, біля правого краю проїзджої частини дороги стояв нерухомо автомобіль марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер [NUMBER] , з якого, з задніх правих дверей виходив потерпілий [PERSON] . Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити автомобіль ВАЗ-21063 та зупинитися до місця його знаходження, [PERSON] застосував не правильніприйоми керування транспортним засобом, змінив напрямок руху керованого автомобіля праворуч та в подальшому виїхав на конструктивно виділений елемент дороги праве узбіччя. Своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам ПДР України, [PERSON] , рухаючися правим узбіччям дороги поставив себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та допустив зіткнення лівої передньої частини керованого автомобіля марки ВАЗ-21061 із правою задньою частиною автомобіля марки ВАЗ-21063, а в подальшому вчинив наїзд на потерпілого [PERSON] , який знаходився біля правої задньої частини автомобіля марки ВАЗ-21063. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди. Вищевказане стверджується вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2018 року у справі №597/873/17. Даним вироком відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, який набрав законної сили 26.09.2019 року. Відповідно до положень ст.82 ч.4, 6 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1188 ч.1 п.1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно платіжних доручень №9917 від 13.06.2019 року, №8428 від 27.07.2020 року та №9087 від 06.08.2020 року потерпілій відшкодовано 188600 гривень. Відповідно до підпункту А пункту 38.1.1 ст.38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки відповідач, в порушення вищезазначених норм та Правил Дорожнього руху України, спричинивши ДТП при керуванні транспортним засобом керував ним у стані алкогольного сп`яніння позивач має право регресної вимоги до водія застрахованого транспортного засобу [PERSON] . Згідно ст.1191 ч.1 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Тому, суд вважає, що даний позов слід задовольнити повністю, стягнути з відповідача в користь позивача 188600,00 гривень понесених витрат на виплату страхового відшкодування, так як в даному випадку позивач має право на регрес до відповідача, оскільки ним відшкодовано потерпілому шкоду завдану іншою особою - відповідачем по справі. Суд також вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 2829 гривень судових витрат по справі, які складаються з судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви до суду, а всього слід стягнути з відповідача в користь позивача 191429 гривень.

Outcome: approved