Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Представник ПАТ «Креді Агріколь Банк» (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/1777893 від 15.10.2013 року (далі по тексту - Кредитний договір). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.10.2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у сумі 52 000 грн., строком з 15.10.2013 року по 14.10.2016 рік, який він зобов'язувався повертати згідно з графіком погашення кредиту. Однак, Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість перед банком, що станом на 11.09.2014 становить 58 559 грн. 23 коп. та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 585 грн. 59 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 15.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено Комплексний договір № 1/1777893 (а.с. 8-10). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов Комплексного договору Банк надав Відповідачу кредит в розмірі 52 000 грн., строком з 15.10.2013 року по 14.10.2016 рік, який Відповідач зобов'язувався повертати згідно з графіком погашення кредиту. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надавався Відповідачу на споживчі потреби. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, Відповідач, шляхом підписання цього договору підтвердив той факт, що особисто отримав свій примірник договору, умови договору йому зрозумілі, з Правилами страхування, Програмою страхування, тарифами Банку Страхової компанії ознайомлений та погоджується з ними. Відповідач визнав надані Банком умови договору та приєднався до них в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України, Договір є Договором приєднання і до відносин сторін в даній частині договору застосовуються положення ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Умовами кредитного договору передбачено, що у разі прострочення Відповідачем строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно цього договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми заборгованості за цим договором за кожний день прострочення платежу. Позивач свої зобов'язання за комплексним договором виконав повністю, що підтверджується меморіальними ордерами № 1/1777893 від 15.10.2014 року (а.с. 5,6) Відповідач належним чином не виконує умови Кредитного договору, внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем станом на 11.09.2014 утворилась заборгованість в розмірі 58 559 грн. 23 коп., що включає в себе: заборгованість за кредитом - 39 224 грн. 39 коп., прострочену заборгованість за кредитом - 9 064 грн. 57 коп., нараховані відсотки - 413 грн. 14 коп., нараховану комісію за період - 936 грн., прострочені відсотки - 3 101 грн. 69 коп., прострочену комісію - 4 864 грн. 29 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди - 955 грн. 15 коп., що підтверджується наданим Позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 4). З метою досудового врегулювання спору Позивач надсилав Відповідачу 10.07.2014 року вимогу вих. №13206/4667 про погашення заборгованості. Проте, Відповідач заборгованість не сплатив (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 58 559 грн. 23 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 585 грн. 59 коп., які сплачено Позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved