Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому, посилаючись на ч.2 ст.107 ЖК УРСР, просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №137, яка розташована в будинку №9 по вул.Героїв Сталінграда в м.Іллічівську Одеської області, обґрунтовуючи тим, що відповідач у вказаній квартирі зареєстрований але з 2002 року не мешкає, оскільки вибув на постійне місце проживання до іншого населеного пункту (в с.Олександрівка) (а.с.3-5). Представник позивача надав письмові пояснення в яких просив задовольнити позов в повному обсязі, та розглянути справу за його відсутністю (а.с.73-74). Представник відповідача надала письмові заперечення проти позову, розгляд справи просила провести без її участі (а.с.18-21,82). Треті особи [PERSON] та [PERSON] також надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.67,68). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру №123 від 17 листопада 1984 року, виданого виконкомом Іллічівської міської ради народних депутатів [PERSON] отримав на склад сімї з 4 чоловік квартиру №137, яка розташована в будинку №9 по вул.Героїв Сталінграда в м.Іллічівську Одеської області (а.с.6). В зазначеній квартирі, згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Позивач стверджує, що [PERSON] влітку 2002 року вибув на постійне місце проживання в с.Олександрівка, де проживає зі своєю родиною. При цьому позивач надає довідку №4091 від 17 грудня 2015 року (а.с.11), де зазначено, що [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: вул.Свердлова, 21, с.Олександрівка. Однак, суд критично відноситься до такого доказу, оскільки він спростовується листом Голови Олександрівської селищної адміністрації №01-08/25 від 01 лютого 2016 року, де зазначено, що довідка про склад сімї №4091 від 17 грудня 2015 року вважається недійсною (а.с.28). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 05.10.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2016 року, було задоволено позов [PERSON] та зобовязано [PERSON], [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою №137, яка розташована в будинку №9 по вул.Героїв Сталінграда в м.Іллічівську Одеської області, а також було вселено [PERSON] до спірної квартири. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням було відмовлено. Рішення набрало законної сили (а.с.77-80). Вказаним рішення суду було встановлено, що [PERSON] у спірній квартирі понад шість місяців не проживає. Цей факт не оспорював і сам позивач. [PERSON], [PERSON], [PERSON]М визнали факт, що в 2006 р. вони замінили вхідні двері у спірній квартирі, зайняли кімнату, в якій [PERSON] проживав раніше, оскільки, після смерті його матері (наймача) між ними виникали неодноразові конфлікти і вони звертались до органів міліції. Отже, наведені обставини свідчать про те, що відповідач відсутній у спірній квартирі з поважних причин в результаті неприязних стосунків та перешкод, які йому чинились у користуванні квартирою. Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вказано, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає за адресою реєстрації понад встановленого законом строку, а також, що відповідач вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, позивачем не надано. А відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За встановлених обставин, та враховуючи, що [PERSON] з 1996 року зареєстрований у спірній квартирі, як член сімї наймача, тимчасова його відсутність обґрунтована поважними причинами, а саме не допуском його до спірної квартири, іншого житла відповідач не має, то суд не знаходить підстав для застосування вимог ст.107 ЖК УРСР, на які посилається позивач, і вважає, що викладені в заяві обставини є недоведеними, а позовні вимоги необґрунтованими, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed