Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулась до суду із позовом про зняття арешту з майна. В позові вказує на те, що в 2011 році в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходилася цивільна справа за заявою ПАТ «Укртелеком» про видачу судового наказу відносно [PERSON]. Заяву задоволено, судом винесений судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укртелеком» заборгованості за послуги телефонного зв'язку у розмірі 401 грн. 97 коп. Судовий наказ був пред'явлений до виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 29 листопада 2011 р. № 18/30150704 накладено арешт на все майно у межах боргу боржника - [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], адреса: [ADDRESS]. Вказане виконавче провадження було завершено 22 січня 2012 р., у зв'язку з погашенням боргу. Однак, в порушення норм статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не було знято арешт з майна боржника. При зверненні до Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ у жовтні 2015 р. з заявою про зняття арешту з майна боржника [PERSON] було отримано відповідь, що згідно бази даних ЄДРВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2024/2н-2950/11 Ленінського районного суду м. Харкова про стягнення з [PERSON] 401 грн. 97 коп. на користь ПАТ «Укртелеком», яке було завершено 22 січня 2012 р. на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Перевірити дійсність факту сплати заборгованості (виконавчого збору та витрат виконавчого провадження) не виявляється можливим, так як перевіркою архівних матеріалів (актів здачі) було встановлено, що вищезазначене виконавче провадження до архіву не здавалося. У зв'язку з чим задовольнити заяву про скасування арешту не виявляється можливим. Станом на сьогодні про зазначене виконавче провадження відомостей немає, тому стверджує, що воно є завершеним, та скоріш за все знищеним, оскільки відповідно до вимог чинною законодавства документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків їх зберігання підлягають знищенню. Вважає, що накладений арешт безпосередньо впливає на право власності позивача, оскільки він позбавлений можливості розпорядитися майном. Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчою провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника У Ленінському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відомостей про виконавче провадження немає, що стверджує про його закінчення, однак, арешт не знятий, всупереч положенням чинного законодавства, що є підставою для зняття арешту з майна [PERSON]. Просить зняти арешт з всього нерухомого майна, що належить [PERSON], ІПН [NUMBER], накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження № 18\\30150704 від 29.11.2011 року, складеної державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на підставі судового наказу № 2024/2н-2950/11. Виключити (припинити) відомості про арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON], з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У судове засідання представник позивача [PERSON] зявилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання зявився, проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволені позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2011р. №18/30150704 накладено арешт на все майно у межах боргу боржника [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], адреса: [ADDRESS]. А. З відповіді Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції вбачається, що згідно бази даних ЄДРВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2024/2н-2950/11 Ленінського районного суду м. Харкова про стягнення з [PERSON] 401 грн 97 коп. на користь ПАТ «Укртелеком», яке було завершено 22 січня 2012 р. на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження» (в тому числі і в редакції від 14.03.2007, яка діяла на момент реєстрації обтяження) арешт накладається на майно боржника. Згідно наданої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначається підстава обтяження по даному майну: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: [NUMBER], виданий Ленінський ВДВС ХМУЮ. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved