Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Представник ПАТ ВіЕс Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 7 405,55 грн. заборгованості за кредитним договором №КF032832-AN від 09.03.2017 року, стягнення 1 600,00 грн. витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 6 000 грн. 00 коп. зі сплатою 0,01% річних строком до 06.03.2020 року та зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені цим договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 27.09.2017 року наявна заборгованість за кредитом 6 000 грн. 00 коп., за відсотками 0 грн. 32 коп., по комісії 1 260 грн. 00 коп., пеня 145 грн. 23 коп. На виконання умов договору відповідачу було направлено повідомлення-вимогу про сплату прострочених платежів, однак вона залишена без реагування. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04.12.2018 року до участі в справі за позовом Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк до [PERSON] про стягнення 7 405,55 грн. заборгованості за кредитним договором №КF032832-AN від 09.03.2017 року, стягнення 1 600,00 грн. витрат по оплату судового збору в якості позивача-правонаступника залучено Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (а.с.42). Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.51). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.48-50). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Представник ПАТ ВіЕс Банк в позовній заяві зазначив, що 09.03.2017 року між публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №КF032832-AN, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 6 000 грн. 00 коп. з терміном погашення до 06.03.2020 року. Додатком №1 до кредитного договору №КF032832-AN від 09.03.2017 року визначено графік платежів та детальний розпис сукупної вартості кредиту (а.с.4). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 27.09.2017 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №КF032832-AN від 09.03.2017 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за договором в сумі 7 405 грн. 57 коп., в тому числі 6 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 00 грн. 32 коп. - заборгованість по відсотках, 1 260 грн. 00 коп. - комісія, 145 грн. 23 коп. - пеня (а.с.3). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачки за вказаним кредитним договором нею не представлено суду. 05.05.2017 року ПАТ ВіЕс Банк було направлено відповідачу повідомлення-вимогу про досудове врегулювання спору, однак вона залишена без реагування (а.с.5). Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 7 405,55 грн. заборгованості за кредитним договором №КF032832-AN від 09.03.2017 року, однак, ні представником Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк, ні представником Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» не надано суду копії кредитного договору №КF032832-AN від 09.03.2017 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, а отже, не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором немає, то підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат немає. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 611, 612, 1050, 1054; 16, 20 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ЦПК України,

Outcome: dismissed