Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] мотивує вимоги тим, що 04.09.2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку [PERSON] [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.12.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 13.11.2014 року і до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05.02.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно довідки виданої Дніпровським районним ВДВС м. Києва ГТУЮ, загальна заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.05.2018 року становить 34516 грн. Відповідач ніяких взаємин з донькою не підтримує з 2016 року не бере участі у її розвитку, матеріально не забезпечує. Дитина проживає разом з матір'ю яка займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав відносно доньки в судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представник [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за останньою відомою адресою реєстрації. Представник третьої особи: Служби у справах дітей та сім'ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволення частково виходячи з наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком [PERSON] являється [PERSON]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.10.2018 року № 104-9202 орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Суд вважає висновок органу опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам [PERSON] та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. З огляду на викладене, взявши до уваги надані докази, висновок органу опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 704,80 грн.

Outcome: approved