Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] 14.08.2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Посилається на те, що АТ КБ «ПриватБанк» і відповідач [PERSON] 31.07.2008 року уклали кредитний договір №CVHMAD00000920 (далі договір), згідно умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 5900,62 долара США на термін до 30.07.2013 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку встановленими кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У звязку\~з порушенням\~відповідачем умов\~кредитного договору\~станом на\~04.07.2018\~року виникла\~заборгованість у\~сумі 26850,59\~доларів,\~яка складається\~з:\~4553,65\~доларів США\~ заборгованість\~за кредитом\~(тіло\~кредиту),\~611,55\~доларів США\~ заборгованість\~по процентам\~за користування\~кредитом,\~356,521\~долар США\~ заборгованість\~по комісії\~за користування\~кредитом,\~21328,88\~долар США\~ пеня\~за несвоєчасність\~виконання зобовязань\~за договором.\~Однак,\~просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість лише за тілом кредиту у розмірі 4553,65 долара США, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1795,73 грн. 10.10.2018 року представником позивача [PERSON] до початку проведення підготовчого судового засідання було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 11.01.2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість по даному договору у розмірі 13008,10 доларів США, яка складалася з: 4553,65 долара США заборгованість з тіла кредиту, 1049,08 доларів США заборгованість з відсотків, 356,51 доларів США заборгованість з комісії, 72347,74 грн. що еквівалентно 7048,86 доларів США пеня за період з 25.03.2011 року по 21.03.2014 року. Після ухвалення зазначеного рішення апеляційного суду у звязку з порушенням відповідачем зобовязань по кредитному договору, розмір заборгованості по пені за період з 04.07.2017 року по 04.07.2018 року становить 3088,30 доларів США, що за курсом 26,29 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.07.2018 року складає 81196,67 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, оскільки вважає їх безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні. Однак, у встановлений судом строк відзив до суду не подавав Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши у судовому засіданні письмові докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 31.07.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір №CVHMAD00000920, згідно умов якого позивач отримав кредит для придбання автомобіля у розмірі 5900,62 долара США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості на термін до 30.07.2013 року. З підстав порушення відповідачем [PERSON] своїх зобовязань по укладеному договору, а також перебування [PERSON] з відповідачем у шлюбі на дату укладення даного договору та використання кредитних коштів в інтересах сімї на придбання автомобіля, який став їхньою спільною сумісною власністю, у вересні 2013 року представник позивача звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованості у сумі 13008,10 доларів США та штрафу у сумі 6825,07 грн. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.11.2015 року позовні вимоги було задоволено частково: стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитно-заставним договором від 31.07.2008 року у сумі 8125,84 доларів США, що станом на 21.03.2014 року складало 82145,74 грн. та штраф у розмірі 6825,07 грн. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 11.01.2017 року рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області скасовано в частині солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБанк» штрафу у розмірі 6825,097 грн. та у задоволенні даних позовних вимог відмовлено, а також змінено рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитно-заставним договором від 3107.2008 року: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 4553,65 долара США, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 1049,08 доларів США, комісії у сумі 356,51 доларів США та пеню у сумі 72347,74 грн. Частиною першою ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Положеннями частин першої та другої ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями ч.1 ст.611 ЦК України визначені правові наслідки, які настають у разі порушення зобовязання встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частин першої та третьої ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Положеннями частин\~першої та\~другої ст.\~551\~ЦК України\~встановлено,\~що предметом\~неустойки може\~бути грошова\~сума,\~рухоме і\~нерухоме майно. \~ \~ \~ \~ Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Представником позивача\~заявлені позовні\~вимоги про\~стягнення пені\~за період\~з 04.07.2017\~року по\~04.07.2018\~року з підстав порушення відповідачем умов кредитного договору, які полягали у порушенні строків виконання зобовязання. Однак, АТ КБ «ПриватБанк» у вересні 2013 року реалізував своє право на звернення до суду з вимогою про повернення всієї суми кредиту, а також відсотків, штрафу та пені у звязку з невиконанням умов договору, що підтверджується вищезазначеними судовими рішеннями. Крім того, 30.07.2013 року закінчився строк дії даного договору. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, права та інтереси позивача у встановлених судом правовідносинах забезпечуються у спосіб, передбачений положеннями ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Оскільки представник позивача обрав спосіб захисту шляхом звернення до суду з позовом про стягнення пені, яка нарахована відповідно до умов договору після винесення судових рішень про стягнення всіх сум заборгованості по договору та після закінчення строку дії договору, відповідно суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у звязку з їх безпідставністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed