Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у якому вказує, що 11.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ZPS0AK57300042 відповідно до умов якого останньому був виданий кредит у сумі 251503,17 грн. гривень. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором у заставу банку було передано автомобіль Volkswagen, модель Transportеr, 2007 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору та утворенням заборгованості на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2011 року звернуто стягнення заборгованості на заставлене майно - автомобіль Volkswagen, модель Transportеr, 2007 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] Звернення стягнення на майно мало відбутися шляхом його продажу. Станом на 28.02.2014 року заборгованість не погашена, і представник банку просить зняти арешт та розшук, накладені Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ, Хортицьким ВДВС Запорізького МУЮ та УДАІ ГУМВС України у Запорізькій області, для реалізації заставленого майна, яке знаходиться у них на зберіганні за адресою: м. Запоріжжя, вул..Феросплавна, 38. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його ї відсутність до суду не звертався. Судові повістки, направлені відповідачу за вказаною у позові адресою та адресою реєстрації його місця проживання, повернуті до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання чи листування, а тому відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду. У зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.. 224-226 ЦПК України. Представники 3-тіх осіб Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ, Хортицький ВДВС Запорізького МУЮ, УДАІ ГУМВС України у Запорізькій області у судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи містяться розписки про отримання повісток, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 11.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ZPS0AK57300042 відповідно до умов якого останньому був виданий кредит у сумі 251503,17 грн. гривень. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором у заставу банку було передано автомобіль Volkswagen, модель Transportеr, 2007 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору та утворенням заборгованості на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2011 року звернуто стягнення заборгованості на заставлене майно - автомобіль Volkswagen, модель Transportеr, 2007 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] Звернення стягнення на майно мало відбутися шляхом його продажу. Станом на 28.02.2014 року заборгованість не погашена, і представник банку просить зняти арешт для реалізації заставленого майна, яке знаходиться у них на зберіганні за адресою :м. Запоріжжя, вул..Феросплавна, 38. Згідно до ст.. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. На теперішній час рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2011 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не виконане, тому заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Разом з тим, заставодержатель не може отримати задоволення своїх вимог, т.я. Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ та Хортицьким ВДВС Запорізького МУЮ накладено арешт на вказаний автомобіль та оголошено заборону на його відчуження у інших виконавчих провадженнях та оголошений розшук органами УДАІ ГУМВС України у Запорізькій області. Згідно приписів Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» заставодержатель має переважне право на задоволення вимог перед іншими кредиторами. З огляду на наведене, ПАТ КБ «Приватбанк» заставодержатель має переважне право на задоволення вимог перед іншими кредиторами, але не має можливості реалізувати своє право на стягнення заборгованості через арешт та оголошену заборону на його відчуження. Зважаючи на викладене, суд вважає заявлені позовні законними та обґрунтованими, і такими, зо підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved