Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд постановити рішення на підставі якого, стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3836,41 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 28.01.2014 року становить 34 141,58 гривень, а також стягнути з відповідачів судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 26.10.2006 року АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір №К-ТТ21/236 (номер договору було змінено на №10919679000). Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 20 508,00 швейцарських франків, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25.10.2013 року та сплачувати протягом першого місяця відсотки за користування кредитом у розмірі 8,20% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки від 26.10.2006 року. Згідно з умовами договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення зобов'язань за кредитним договором. Позивач вказує, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28.01.2014 року має прострочену заборгованість у сумі 34 141,58 грн. У зв'язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечував, надав суду копії квитанції про сплату заборгованості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 26 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», в особі начальника відділення №21 Харківської філії АКІБ «УкрСиббанк» Харківське регіональне управління Пожидаєвої Л.М., та [PERSON] було укладено кредитний договір №К-ТТ21/236. (а.с. 6-17) Відповідно до Розділу 1 вищевказаного договору, банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати, і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 20 508,00 швейцарських франків у порядку та на умовах, визначених у даному договорі. Кредит надається на термін до 26.10.2006 року. За використання кредитних коштів на перший місяць встановленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 8,2% річних. По закінченню цього терміну та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2 даного договору. Позичальник сплачує банку комісію за погашення кредиту готівковими коштами в швейцарських франках в розмірі 2% від суми коштів, призначених для погашення даного кредиту. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №К-ТТ21/236П від 26.10.2006 року. (а.с. 20-22) За договором поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником, всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникають із кредитного договору №К-ТТ21/236 від 26.10.2006 року, як існуючих на момент укладання його договору, так і тих, які можуть виникнути в майбутньому. Згідно п. 1.3, 1.4 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених у кредитному договорі. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 4.6, 5.5, 11.1 кредитного договору, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, а позичальник зобов'язаний достроково повернути у повному обсязі кредит та плату за кредит, зокрема у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або термінів сплати за кредит строком більш ніж на п'ять календарних днів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Додатковою угодою №10919679000 від 15.01.2007 року до кредитного договору №К-ТТ21/236 від 26.10.2006 року було внесено зміни у зв'язку зі зміною програмного забезпечення банку. (а.с. 18) Так, відповідно до п.1.1 кредитного договору зі змінами, позичальник зобов'язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов договору на рахунок №3739810919679 в АКІБ «УкрСиббанк». Додатковою угодою також було встановлено порядок нарахування штрафних санкцій, пені у випадку порушення позичальником термінів погашення грошових зобов'язань. На підтвердження заявлених вимог, позивач надав суду Довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором №10919679000 від 26.10.2006 року, з якої вбачається, що станом на 28.01.2014 року [PERSON] порушив умови кредитного договору і має заборгованість, яка становить 34 141,58 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3 435,73 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 30 575,78 грн., заборгованість за відсотками - 95,50 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 849,89 грн., пеня за прострочення повернення кредиту - 304,46 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 2 709,50 грн., пеня за прострочення повернення відсотків - 0,72 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 6,41 грн. (а.с. 23-37) Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Але, відповідач [PERSON], на підтвердження заперечень проти позову, надав суду копії квитанцій, з яких вбачається, що: - 05.02.2014 року ним було сплачено 670,00 швейцарських франків на погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором №0000010979679 позичальником за яким є [PERSON], що еквівалентно у гривнях 5 927,01 грн.; - 04.03.2014 року ним було проведено два платежі на суму 2160,00 швейцарських франків на погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором №0000010979679 позичальником за яким є [PERSON], що еквівалентно у гривнях 24 500,19 грн. - 05.03.2014 року ним було проведено сплачено 793,37 швейцарських франків на погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором №0000010979679 позичальником за яким є [PERSON], що еквівалентно у гривнях 8 726,38 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Так, за період з 05.02.2014 року по 05.03.2014 року відповідачем було здійснено платежі на погашення заборгованості за кредитним договором від 26.10.2006 року на суму 39 153,58 гривень. Дані платежі були здійсненні на кредитний рахунок №3739810919679, що відповідає вимогам п. 1.1 кредитного договору зі змінами від 15.01.2007 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] фактично сплатив суму заборгованості за кредитом, яка навіть перевищує суму заборгованості за позовом, яку представник позивача і просить суд стягнути. Щодо солідарного обов'язку відповідачів суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Так, солідарний обов'язок за виконаним зобов'язанням відсутній. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» не знайшли свого підтвердження під час судового засідання, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed