Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б\\н від 12.12.2014 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7636,49 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 31 грудня 2017 року. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у зв`язку з чим, станом на 14.09.2020 року виникла заборгованість в сумі 11195 грн. 70 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 3684 грн. 07 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1885 грн. 60 коп., заборгованості за пенею - 4689 грн. 12 коп., штрафу - 936 грн. 91 коп. На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість по договору кредиту 11195 грн. 70 коп. та судові витрати за сплачений судовий збір - 2102,00 грн.. 13.10.2020 року відкрито провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з?явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Суд установив, що 19.12.2014 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та [PERSON] , укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, яка разом з анкетою-заявою, тарифами банку, пам`яткою клієнта та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил), становить кредитний договір. На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7636,49 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення - 31 грудня 2017 року (п.2). Відповідно до п.2.5. Генеральної угоди, позичальник зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, щомісячними платежами з 1 по 25 число, в сумі 277 грн. 05 коп., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками та іншими передбаченими договором платежами. Пунктом 2.2. Генерального угоди, визначено, що в разі порушення позичальником визначених договором строків платежів, з останнього на користь банку стягується штраф в сумі 936 грн. 91 коп.. Пунктом 1.1.5.21 Умов та Правил передбачено, що у разі непогашення кредиту у термін встановлений графіком, заборгованість в частині вчасно непогашеної заборгованості суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру встановленого в заяві про приєднання до умов та правил для відсотків. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відповідач порушив умови договору щодо своєчасного та повного погашення заборгованості за кредитом, станом на 14.09.2020 року заборгованість складається із заборгованості за тілом кредиту 3684 грн. 07 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1885 грн. 60 коп., пені - 4689 грн 12 коп., штрафу - 936 грн. 91 коп.. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов`язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ч.1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Враховуючи, що відповідач не повернув кредитні кошти, порушив умови договору щодо строків погашення заборгованості за кредитом, вимога банку в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 3684 грн. 07 коп. та штрафу в сумі 936 грн. 91 коп., є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з цим, вимога позивача про стягнення процентів та пені підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як установлено судом, сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом, які визначаються на суму залишку заборгованості (п.2.1 договору). 31 грудня 2017 року відповідач повинен був повернути всю заборгованість за кредитом, зокрема і проценти. Проте, відповідач в обумовлений договором строк заборгованість за кредитом не повернув. Згідно правової позиції, викладеної у висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі справа № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, банк безпідставно нараховував проценти за кредитом з 1 січня 2018 року, у зв`язку з чим, з відповідача на користь банку мають бути стягнуті проценти за кредитом нараховані виключно в межах строку кредитування, а саме, в сумі 1017 грн. 18 коп.. Оскільки право позивача нараховувати пеню за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування - 31 грудня 2017 року, то вимога позивача про стягнення з відповідача пені вказаного строку задоволенню не підлягає, у зв`язку з чим, вимога щодо стягнення пені також підлягає задоволенню частково в сумі 710 грн. 40 коп.. За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн.. Враховуючи, що позов задоволено частково (56,70 % = 6348 грн. 56 коп. (3684 грн. 07 коп. + 1017 грн. 18 коп. + пені - 710 грн. 4 коп. + штрафу - 936 грн. 91 коп.) х 100% / 11195 грн. 70 коп.), з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1191,83 грн.. (1191, 83 = 2102 грн. х 56,7% /100%)

Outcome: partial