Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвоката Акользіна Марина Вікторівна звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій вказує, що [INFO] помер рідний брат заявника - [PERSON], про в м. Брянка Луганської області 28 червня 2016 року було видане медичне свідоцтво про смерть [NUMBER]. Оскільки вказане медичне свідоцтво про смерть брата заявника видане медичним закладом, що знаходиться на непідконтрольній українській владі території, вона не має можливості у встановленому законом порядку зареєструвати смерть її брата та скористатися своїм правом на спадкування. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який народився [INFO] в с. Новокороніно Золотухинського району Курської області і помер [INFO] в м. Брянка Луганської області, Україна. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Акользіна М.В. у судове засідання не з'явилися, представник заявника Акользіна М.В. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність заявника на підставі наявних у справі доказів. Представник заінтересованої особи - Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного: [INFO] помер рідний брат заявника [PERSON] - [PERSON], про що медичним закладом, який находиться на в м. Брянка Луганської області, 28 червня 2016 року було видане лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER], що підтверджується його копією (а. с. 13). Родинні відносини між заявником та померлим [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу, відповідно до якого заявник змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», копіями свідоцтв про народження заявника та копією свідоцтва про народження померлого [PERSON] (а.с. 9-11). Особу заявника встановлено наданою копією паспорту (а.с. 7-8). Листом від 11.07.2016 року, Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області заявнику було відмовлено у реєстрації смерті її брата, оскільки до заяви про державну реєстрації смерті ним не надано документу, встановленого Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, а також роз'яснено її право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті її брата (а.с. 4). Представником заявника, в підтвердження факту смерті [PERSON] надано також копію довідки про причину смерті від 28 червня 2016 року, копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] на злоякісне новоутворення від 03.03.2016 року, письмове пояснення [PERSON] від 07.07.2016 року, де вказано, що [PERSON] помер вдома за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-16). Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема м. м. Брянка Луганської області. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] [NUMBER], видане 28.06.2016 року медичним закладом, який находиться на території м. Брянка Луганської області не створює правових наслідків, але в той же час вони містить фактичні дані відповідно до ст. 57 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для оформлення спадкових права. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON], померла [INFO] в м. Брянка Луганської області підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

Outcome: approved