Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на самочинно побудовані нежитлові будівлі. Посилався на те, що земельна ділянка площею 0,3816 га (кадастровий номер 7310136600:35:002:0065) по [ADDRESS] перебуває в орендному користуванні до 24.10.2020 р.. На даній земельній ділянці розташована нежитлова будівля складу літ. «Г» яка належить позивачу на праві власності. В подальшому на даній земельній ділянці ним було побудовано нежитлові будівлі: СТО літ. «А» загальною площею 112,70 м.кв., та мийки літ «Б» загальною площею 307,80 кв.м.. Зазначив, що звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради із заявою щодо прийняття в експлуатацію будівлі СТО літ «А» та будівлі мийки літ. «Б» по [ADDRESS] . Листом від 14.07.2020 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради повідомила його, що прийняття в експлуатацію зазначених будівель можливе тільки після визнання права власності на них за рішенням суду так як вони побудовані самочинно, без документів які надають право на виконання будівельних робіт. Після завершення будівництва на його замовлення був виготовлений технічний паспорт та Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта. Згідно висновку Звіту встановлено можливість надійної і безпечної експлуатації побудованих нежитлових будівель: СТО літ. «А» загальною площею 112,70 кв.м., та мийки літ «Б» загальною площею 307,80 кв.м. які розташовані по [ADDRESS] . Листом від 14.07.2020 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради повідомила його, що прийняття в експлуатацію зазначених будівель можливе тільки після визнання права власності на них за рішенням суду так як вони побудовані самочинно, без документів які надають право на виконання будівельних робіт. Враховуючи викладене з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив суд визнати за визнати за ним право власності на нежитлові будівлі: СТО літ. «А» загальною площею 112,70 кв.м., та мийки літ «Б» загальною площею 307,80 кв.м. які розташовані по [ADDRESS] . Від відповідача надійшла заява згідно якої повідомили суд, що інтереси Чернівецької міської ради цим позовом не порушуються та заперечень проти позову немає. Враховуючи те, що в судове засідання проводилось без виклику сторін та від них не надходили заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи приходить до наступного. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що земельна ділянка\~площею 0,3816\~га кадастровий\~номер 7310136600:35:002:0065,\~яка знаходиться\~по [ADDRESS] належить\~територіальній громаді\~м.\~Чернівці в\~особі Чернівецької\~міської ради\~та перебуває\~у користуванні\~ [PERSON] \~на праві\~оренди (а.с.7). На земельній ділянці яка знаходиться по [ADDRESS] , площею 0,3816 га кадастровий номер 7310136600:35:002:0065 розташована будівля складу літ. «Г» яка належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.6). Позивачем на зазначеній земельній ділянці було ще побудовано нежитлові будівлі: СТО літ. «А» загальною площею 112,70 кв.м. та мийки літ «Б» загальною площею 307,80 кв.м.. На замовлення позивача був виготовлений технічний паспорт та Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта. Згідно висновку Звіту встановлено можливість надійної і безпечної експлуатації побудованих нежитлових будівель: СТО літ. «А» загальною площею 112,70 кв.м., та мийки літ «Б» загальною площею 307,80 кв.м. які розташовані по [ADDRESS] (а.с.19-26). Відповідно до Технічного паспорта від 15.06.2020р. загальна площа нежитлових будівель складає: СТО літ. «А» загальною площею 112,70 кв.м., та мийки літ «Б» загальною площею 307,80 кв.м. (а.с.9-18). 23.06.2020 року [PERSON] звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради із заявою по прийняття в експлуатацію самочинно побудованих будівель. У відповідь на заяву [PERSON] . Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради було надано відповідь від 14.08.2020 року №П-135/18-01/11 згідно якого [PERSON] повідомлено про неможливість прийняття в експлуатацію самочинно побудованих будівель (а.с.8). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема - визнання права. Згідно ст.392 ЦК України зазначено, що власник\~майна\~може пред`явити позов про визнання його\~права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Згідно ч.\~2\~ст.\~331\~ЦК України,\~право власності\~на новостворене\~нерухоме майно\~(житлові\~будинки,\~будівлі,\~споруди тощо)\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва (створення\~майна).\~Якщо договором\~або законом\~передбачено прийняття\~нерухомого майна\~до експлуатації,\~право власності\~виникає з\~моменту його\~прийняття до\~експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За загальними правилами\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Поняття «будівництво» включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об`єктів будівництва (частина третя\~статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,\~стаття 4 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Відповідано до\~ст. 375 ЦК України\~власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Для визнання будівництва самочинним воно має бути пов`язане з об`єктом нерухомості й порушувати одне з положень\~статті 376 ЦК України. За змістом частини першої\~статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Прицьому ч.3\~ст. 376 ЦК України визначено, що \~право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Зазначена норма поширюється на випадки, коли самочинне будівництво здійснено на ділянці, що не була відведена для цієї мети (для будівництва відповідного об`єкта) незалежно від того, хто є власником цієї земельної ділянки (особа, яка здійснила самочинне будівництво, чи інша особа). Згідно із ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Із матеріалів цивільної справи встановлено, що будівництво було виконано на земельній ділянці, яка на законних підставах перебуває у користуванні позивача. Також судом встановлено, що здійснене позивачем будівництво не порушує права інших осіб, а також власника земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши у їх сукупності докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вище\~ викладеного так

Outcome: approved