Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № б/н від 04.12.2008 у сумі 121555,06 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 04.12.2008. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.3.2, 3.3 договору, на підставі яких щомісяця банк в односторонньому порядку можуть бути внесені зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 31.03.2020 має заборгованість у сумі 121 555,06 грн., з яких: 4811,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 108 816,70 грн. - заборгованість за відсотками; 1900,00 - нарахована пеня; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5776,43 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду, у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов не надано, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] звернулася до ЗАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 04.12.2008. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» правонаступником прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно з рішенням єдиного акціонера банку від 21.05.2018 №519 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «Приватбанк», про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ «Приватбанк» (нова редакція). Статут 11.06.2018 погоджено з Національним банком України. Відповідач своїм підписом в заяві підтвердила, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг», та Тарифами банку, складає між нею та банком договір. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаною 04.12.2008 відповідачем [PERSON] отримана відновлювальна картка MasterGardMass, базова % ставка в місяць - UAN 2,5%, тобто 30% на рік. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Також встановлено пеню за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафи за порушення строків платежів. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. На ім`я [PERSON] було видано наступні кредитні картки: № картки [NUMBER] , дата відкриття 20.11.2008, терміном дії 11/12; № картки [NUMBER] , дата відкриття 07.11.2012, терміном дії 11/16. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , по картці № [NUMBER] було встановлено кредитний ліміт. Як слідує з виписки по особовому рахунку [PERSON] , в період з 04.12.2008 по 29.02.2020 проводилися операції по карткам №№ [NUMBER] , [NUMBER] . Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 31.03.2020 складає 121 555,06 грн., з яких: 4811,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 108 816,70 грн. - заборгованість за відсотками; 1900,00 - нарахована пеня; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5776,43 грн. - штраф (процентна складова).. Згідно з ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В даному випадку укладений сторонами кредитний договір на підставі заяви позичальника від 04.12.2008 та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаною 04.12.2008 відповідачем [PERSON] , відповідає загальним вимогам чинності правочину, при підписанні кредитного договору всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані. Крім того, кредитний договір не порушує співвідношення майнових інтересів сторін та не позбавляє заінтересовану особу того, на що вона розраховувала при укладенні договору, оскільки укладаючи кредитний договір, відповідач зобов`язалася повернути позивачу кредит, сплатити відсотки, комісію за користування кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу, у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, допустивши заборгованість за кредитних договором від 04.12.2008. Відповідач частково сплачувала грошові кошти в погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема останні платежі були здійснені 11.09.2017, 20.10.2017, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Розмір заборгованості за тілом кредиту становить 4811,93 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем. Позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню з огляду на вимоги статей 526 та 1054 ЦК України. Обов`язок позичальника своєчасно сплачувати проценти за кредитом, встановлений Умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та ст.1056-1 ЦК України. Суд не знаходить підстав для зменшення розміру відсотків за користування кредитом, оскільки, вони є платою за користування коштами та не відносяться до поняття неустойки. Аналогічна позиція закріплена в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин». В зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки в сумі 108 816,70 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення 1900,00 грн. заборгованості за пенею і штрафів: 250,00 грн. - фіксована частина та 5776,43 грн. - процентна складова, суд виходить з наступного. Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України пеня є одним з видів неустойки. Заборгованість за пенею 1900,00 грн. нарахована на суму боргу, підлягає стягненню з відповідача відповідно до умов договору від 04.12.2008. Також, представником позивача заявлені вимоги про стягнення штрафів: 250,00 грн. - фіксована частина та 5776,43 грн. - процентна складова, які передбачені п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 про визнання кредитного договору недійсним, висловила правову позицію відповідно до якої цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Пунктом 8.6 Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки. Пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобов`язання. Так, на думку суду, не підлягають стягненню з відповідача штрафи, які позивач просив стягнути на підставі п.8.6 Умов, оскільки вказаним пунктом штрафи нараховуються за порушення позичальником строків платежів по грошовим зобов`язанням, в той же час за порушення строків платежу банком нараховується пеня, яку також просив стягнути позивач з відповідача. Отже, стягнення одночасно пені та штрафів є подвійною відповідальністю за одне порушення, що діючим законодавством не передбачено. Враховуючи наведене слід відмовити у стягненні з відповідача штрафів. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial