Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом в якому вказав, що 27 липня 1974 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок № 17 по вул. Квіткова (колишня Кірова) в смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, який йому належав на праві власності. При житті, [PERSON] будь яке заповідальне розпорядження не складав та [PERSON] яка є дочкою померлого прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном та ці дії були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт прийняття спадщини [PERSON] підтверджується копією домової книги де зазначена реєстрація [PERSON] та [PERSON] та які проживали разом. Факт прийняття спадщини не суперечить вимогам ст. 549 ЦК України 1963 року. Відповідно до статті 548 ЦК України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 02 жовтня 2006 року померла [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок № 17 по вул. Квіткова (колишня Кірова) в смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області та спадщину позивачка прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини. В заяві позивачка зазначила, що крім неї є спадкоємець чоловік матері [PERSON] який проживав та був зареєстрований разом з матірю та який також прийняв спадщину на 1\\2 частину будинку. [PERSON] помер 01 липня 2016 року та після його смерті спадщину прийняв його син [PERSON]. В червні 2017 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та надала нотаріусу нотаріально засвідчені копії правовстановлюючих документів так як оригінали у неї відсутні, однак нотаріус данні документи не прийняв та 14 червня 2017 року надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії де зазначив, відмовити [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1\\2 частку житлового будинку, який розташований за адресою Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Квіткова б.17 після смерті матері [PERSON] яка померла 02 жовтня 2006 року так як документи які б підтверджували право власності на вище вказаний житловий будинок не представила. В звязку з викладеним, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої 02 жовтня 2006 року [PERSON] на 1\\2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями який складається з: житловий будинок літера «А-1» загальною площею 73,2 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., сарай літера «В-1» загальною площею 16,7 кв.м., сарай літера «Г-1» загальною площею 10,8 кв.м., огорожа №1 який розташований за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка вул. Квіткова буд. 17; В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Якимівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних в справі документів. Суд, розглянувши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 27 липня 1974 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок № 17 по вул. Квіткова (колишня Кірова) в смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, який йому належав на праві власності. [PERSON] яка є дочкою померлого прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном та ці дії були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 02 жовтня 2006 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок № 17 по вул. Квіткова (колишня Кірова) в смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області та спадщину позивачка прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини. В заяві позивачка зазначила, що крім неї є спадкоємець чоловік матері [PERSON] який проживав та був зареєстрований разом з матірю та який також прийняв спадщину на 1\\2 частину будинку. [PERSON] помер 01 липня 2016 року та після його смерті спадщину прийняв його син [PERSON]. В червні 2017 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та надала нотаріусу нотаріально засвідчені копії правовстановлюючих документів так як оригінали у неї відсутні, однак нотаріус данні документи не прийняв та 14 червня 2017 року надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії де зазначив, відмовити [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1\\2 частку житлового будинку, який розташований за адресою Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Квіткова б.17 після смерті матері [PERSON] яка померла 02 жовтня 2006 року так як документи які б підтверджували право власності на вище вказаний житловий будинок не представила. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. На підставі викладеного,

Outcome: approved