Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернулася до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно укладеного договору № б/н від 16.06.2010 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 4 200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на дату смерті останнього його заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 16.06.2010 р. ставила 19\~983,47 гривень. Вважає, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , а тому, на думку позивача, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. У зв`язку з цим,\~ позивач 13.11.2019 року звернувся з листом-претензією до відповідача [PERSON] , однак з боку останньої жодних дій вчинено не було. У зв`язку з наведеним просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 16.06.2010 р. в розмірі 19\~983,47 гривень та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали повністю, посилаючись на те, що по-перше, [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки позивачем не надано доказів того, що [PERSON] та [PERSON] є родичами; по-друге, позивач пропустив строк позовної давності, який для даної категорії спорів становить три роки. Претензія позивача до Южноукраїнської державної нотаріальної контори щодо боргу, який виник на підставі договору б/н від 07.08.2013 р., була надіслана 14.06.2016 р., відповідь на яку відправлено нотаріусом 09.07.2016 р.. Отже банку стало достеменно відомо з даного листа нотаріуса про порушення його права на отримання погашення заборгованості за кредитним договором від 07.08.2013 р., тому ця дата є початком перебігу позовної давності. Крім того, претензія кредитора була пред`явлена відносно договору від 07.08.2013 р., укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», тоді як в позовній заяві позивач посилається на договір б/н від 16.06.2010 р.. Просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Вислухавши відповідача та його представника, враховуючи позицію представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно договору № б/н від 16.06.2010 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 4\~200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. З копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо запису про смерть вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] .. Станом на дату смерті позичальника [PERSON] його заборгованість перед позивачем за кредитним договором № б/н від 16.06.2010 р. складає 19\~983,47 гривень та включає: заборгованість за кредитом 4\~197,10 гривень; заборгованість за відсотками 15\~428,88 гривень, що підтверджується наданим представником позивача розрахунку заборгованості (а. с. № 5-6). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Статтею 1282\~ЦК України\~передбачено,\~що спадкоємці\~зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині.Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця (ч. 3 ст. 1231 ЦК України). Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця мають спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічна позиція викладена в п. 32 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, таким чином, на її думку [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 14.06.2016 р. позивач звернувся до Южноукраїнської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, в якій просив включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк`в спадкову масу. З повідомлення Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 09.07.2016 року за претензією кредитора 09.07.2016 року була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак надати інформацію щодо наявності спадкоємців після смерті [PERSON] не вбачається можливим. 05.11.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з листом-претензією до відповідача [PERSON] , в якій просило сплатити заборгованість позичальника [PERSON] .. Однак, погодитися з вищевказаною позицією позивача суд не може, оскільки вважає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вона є спадкоємцем та прийняла після померлого спадщину. Підтвердження відповідачем в судовому засіданні того факту, що вона постійно проживала в [ADDRESS] , також не свідчить, що остання постійно проживала із спадкодавцем. Доказів постійного проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, після смерті останнього, позивачем суду не надано. До того ж, відповідно до матеріалів справи позичальником АТ КБ «ПриватБанк» є [PERSON] , а позовні вимоги пред`явлені до [PERSON] , проте позивачем не надано доказів, що остання входить до кола спадкоємців. Між тим, як слідує з повідомлення Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 09.07.2016 року, надати інформацію щодо наявності спадкоємців після смерті [PERSON] не вбачається можливим. Посилання позивача лише на факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем, без надання доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті [PERSON] , свідчить про недоведеність позивачем позовних вимог. Клопотань про витребування доказів банком суду заявлено не було. Крім того, з вищевказаних претензії кредитора та листа-претензії вбачається, що позивач посилається на заборгованість [PERSON] за договором від 07.08.2013 р., укладеним між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк», тоді як в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 16.06.2010 р.. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 16.06.2010 року між позивачем та [PERSON] , як із спадкоємця останнього, оскільки доказів на підтвердження того, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а відповідач є спадкоємцем померлого позичальника і прийняла у встановленому порядку спадщину після смерті [PERSON] не надано. Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed