Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Представник КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» завідуючий 5-м відділенням [PERSON] 19 квітня 2018 року звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO], яка мотивована наявністю в пацієнта ознак хронічного психічного захворювання, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів. У судовому засіданні представник лікарні підтримав заяву та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Захисник підтримав заяву та просив її задовольнити, вважаючи, що лікування в примусовому порядку буде відповідати інтересам хворого. Заінтересована особа в заяві до суду просив про розгляд справи у його відсутності, проти госпіталізації [PERSON] не заперечував. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що рішенням Роменського районного суду Сумської області від 26.04.2012 року [PERSON] було визнано недієздатним та призначено його опікуном [PERSON] (а.с. 6). Згідно заяви директора КУСОР Хмелівський психоневрологічний інтернат [PERSON], він просить дозволу на примусову госпіталізацію [PERSON] до 1-ї ОСЛ в звязку з погіршенням психічного стану здоровя останнього (а.с. 8). Обставини погіршення психічного стану підопічного інтернату [PERSON] також підтверджуються пояснюючими працівників інтернату [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9-11). Згідно заключення комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 18.04.2018 р. [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку із вираженим зниженням памяті та інтелекту», МКХ-10, F-06.8; на момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді органічного параноду, внаслідок чого не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок відсутності можливості керувати своїми діями є потенційно небезпечним для оточуючих; підпадає під дію п.п. 1,2 ст. 14 ЗУ «Психіатричну допомогу», вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що несуть безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, в той же час безпорадний та не здатен задовольнити життєві потреби на достатньому рівні; потребує госпіталізації в примусовому порядку без усвідомленої згоди пацієнта (а.с. 3). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 277 від 25.05.2018 р. КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер», [PERSON] виявляє ознаки Розладу психіки та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ 2009) з вираженим зниженням памяті та інтелекту, вираженими характерологічними змінами особистості. За своїм психічним станом на теперішній час [PERSON] потребує примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару в порядку ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», не може лікуватися амбулаторно чи в психоневрологічному інтернаті (а.с. 32-34). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність застосування до [PERSON] госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» . \~\~\~\~

Outcome: approved