Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Представник заявник у судовому засідання свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила встановити факт належності [PERSON] земельної ділянки [NUMBER], загальною площею 0,0849 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться в садівничому товаристві «Шинник-4», Новоолександрівської сільської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, придбаної за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 13.12.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. та посвідченого в реєстрі за №3291. В обґрунтування доводів посилається на те, що заявниці вищевказану земельну ділянку набута нею за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 13 грудня 2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. та зареєстровано у реєстрі за №3291. Однак в договорі купівлі-продажу невірно зазначена назва садівничого товариства, а саме замість «Шинник-4» зазначено «Шиннік-4», а також допущено помилку при написанні номера земельної ділянки, а саме зазначено «№64» замість правильного «[NUMBER]», що створює додаткові незручності, оскільки через це вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним майном та провести його реєстрацію у відповідності з законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зацікавлена особа - приватний нотаріус Чаладзе Г.О. надав заяву про розгляд справи без його участі, а також заперечував проти пред'явленої заяви, оскільки договір купівлі-продажу посвідчувався ним на підставі документів наданих сторонами, які містили зазначену інформацію. Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності не з'явившихся осіб за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає положенням ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] земельної ділянки [NUMBER], загальною площею 0,0849 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться в садівничому товаристві «Шинник-4», Новоолександрівської сільської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, придбаної за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 13.12.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. за реєстровим №3291. Однак до переліку, визначеному у ч.1 ст. 256 ЦПК України, юридичний факт, який просить встановити заявниця, не відноситься. В даному випадку, факт належності [PERSON] земельної ділянки, тягне за собою виникнення (припинення) прав та обов'язків заінтересованих сторін, але в подальшому в обов'язковому порядку даний спір потягне за собою спір про право, що є не характерним для фактів, що мають юридичне значення. Існують інші порядки вирішення даного спору, що також суперечить природі юридичного факту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивачки.

Outcome: dismissed