Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON]- [PERSON] звернуся до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнив та просить виділити в натурі частку у спільній сумісній власності та визнати за [PERSON] право власності на допоміжні приміщення, підвал у багатоквартирному жилому будинку, в обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначає, що позивачу на праві приватної власності належать квартири №? [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] у будинку [ADDRESS], як наслідок позивач є співвласником допоміжних приміщень цього будинку, а саме підвалу, яким користується тривалий час, займаючи в підвалі площу 75,7 кв.м. Балансоутримувачем будинку[ADDRESS] є КЖП №30. Позивач неодноразово звертався до співвласників вказаного багатоквартирного будинку, власників житлових квартир та нежитлових приміщень цього будинку з питанням виділення в натурі його частки у допоміжних приміщеннях, а саме підвалу площею 78,2 кв.м., що належить позивачу на праві спільної сумісної власності, однак отримав відмову. У зв'язку з викладеним представник позивача [PERSON] - [PERSON], враховуючи, що позивач з 2003 року користується підвальним приміщенням площею 75,7 кв.м., вхід до якого можливий лише з приміщення, що належить позивачу, звернувся до суду та просить виділити в натурі його довірителю частку у спільній сумісній власності на допоміжні приміщення у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] у вигляді окремого вбудованого нежитлового приміщення №б/н в підвальний поверх чотириповерхового житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 75,7 кв.м., яке складається зі складу площею 32,2 кв.м., майстерні площею 42,5 кв.м. та сходової площадки площею 1,0 кв.м. та визнати за позивачем право власності на вказане приміщення. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, однак представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини їх відсутності суд відомостей не має. Представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини його відсутності суд відомостей не має. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення пред'явлених позовних вимоги у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом установлено, що [PERSON] на праві приватної власності належать квартири №?№? [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] у будинку [ADDRESS], що підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами: - договором купівлі-продажу квартири від 09.12.1997 року (а.с.6-7); - договір купівлі продажу квартири від 21.07.2000 року (а.с.8-9); - копією рішення виконкому Криворізької міськради №142 від 16.04.2002 року з додатком (переліком нежитлових приміщень, переведених у нежитлові) (а.с.10-11); - повідомленням КП ДОР «КБТІ» від 26.01.2008 року (а.с.12); - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.04.2001 року (а.с.13); - витяг про державну реєстрацію прав №29984137 від 17.05.2001 року (а.с.14); - витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №21368250 від 22.12.2008 року (а.с.22); Згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 липня 2012 року в справі за позовом прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (м. Кривий Ріг) до фізичної особи підприємця [PERSON], третя особа Комунальне підприємство «Парковка та реклама» про виселення з нежитлового приміщення, встановлено, що відповідно до інформації про стан приватизації житлового фонду у будинку [ADDRESS] станом на 18.05.2011 року зазначений житловий будинок, рік забудови 1959, має 4 поверхи, налічує 64 квартири (4 під'їзди), з яких 11 квартир не приватизовані, а саме [NUMBER], [NUMBER], 7, [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Будинок переданий у комунальну власність міста у 1998 році, загальна площа будинку 2904,8 кв.м. (а.с.41-46). Також судом установлено, що згідно змісту копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS] площа підвалу цього будинку складає 411,2 кв.м. (а.с.105). У свою чергу, встановлено, що з 2002 року позивач [PERSON] користується підвальним приміщенням площею 78,2 кв.м. для тримання в ньому промтоварів, про що свідчать договори оренди нежитлових приміщень споруд від 15.04.2002 року №33/15 та від 27.06.2003 року №33/12 (а.с.29-30). В 2003 році згідно змісту акту Державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію від 30 липня 2003 року комісія, у склад якої входили представники Саксаганської районної ради, органів Державного санітарно-епідеміологічного нагляду, органів Державного пожежного нагляду, Державної інспекції з енергозбереження, відділу планування та забудови та забудови управління містобудування та архітектури, вирішила прийняти в експлуатацію приміщення магазину «Папірленд» після реконструкції квартири №[NUMBER] та орендованої частини підвалу в житловому будинку [ADDRESS] (а.с.37-38). Станом на 24.05.2014 року було виготовлено технічний паспорт на вбудоване нежиле приміщення №б/н в будинку [ADDRESS], а саме вбудоване нежиле приміщення в підвальний поверх чотирьохповерхового будинку загальною площею 75,7 кв.м., яка складається з складу площею 32,2 кв.м., майстерні площею 42,5 кв.м. та сходової площадки площею 1,0 кв.м. (а.с.91-97). У додаток, відповідно до змісту довідки Комунального підприємства «ЖЕО №35», на обслуговуванні у якого знаходиться будинок [ADDRESS], в нежилому приміщенні площею 75,7 кв.м., розташованому в підвальному приміщенні будинку [ADDRESS], що знаходиться в користуванні СПД [PERSON], внутрішньо-будинкові інженерні мережі відсутні (а.с.171), що, як уважає суд, свідчить про відсутність інженерних комунікацій та технічних пристроїв, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир, без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Зі змісту ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», слідує, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення. У рішенні № 4-рп/2004 від 02 березня 2004 року в справі № 1-2/2004 Конституційний Суд України вказав, що положення частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» треба розуміти так: Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Відповідно до ст. 13 Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що допоміжні приміщення, а саме підвальне приміщення будинку [ADDRESS], в яке також вбудоване нежиле приміщення загальною площею 75,7 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності власникам приватизованих та неприватизованих квартир (64 квартир) цього багатоквартирного чотирьохповерхового будинку. Разом з тим, суд враховуючи зазначене вище рішення Конституційного Суду України, відповідно до вимог законів України, які визначають правовий режим власності вважає можливим виділити [PERSON] як співвласнику в натурі частку у спільній сумісній власності на допоміжні приміщення у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] у вигляді окремого вбудованого нежитлового приміщення №б/н в підвальний поверх чотириповерхового житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 75,7 кв.м., яке складається зі складу площею 32,2 кв.м., майстерні площею 42,5 кв.м. та сходової площадки площею 1,0 кв.м., виходячи з наступного. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Суд,

Outcome: approved