Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON], діюча в інтересах [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати подію, що мала місце 11.11.2014 року, страховим випадком відповідно до полісу а/с № 9016596 та Закону; стягнути з відповідачів на користь [PERSON] 25640 грн. страхового відшкодування; стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що з вини відповідача [PERSON] 11.11.2014 року відбулась ДТП, в якій був пошкоджений автомобіль позивача. Після цього, [PERSON] своєчасно подав відповідну заяву з усіма необхідними документами до МТСБУ про відшкодування завданих йому збитків згідно з умовами договору та у відповідності до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте на даний час ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування він не отримав. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON]І була застрахована в ПрАТ «СК «Статус», яка на теперішній час є повністю дійовим підприємством, а МТСБУ є гарантом виплат страхових відшкодувань. Проте з незрозумілих причин вони відмовляють позивачу у відшкодуванні спричинених йому збитків, чим порушують його законні права. У звязку з викладеним, представник позивача змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, але направили суду заяву, в якій просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача МТСБУ [PERSON] в судове засідання не зявилась, але направила до суду письмове заперечення, в якому просила відмовити в позові [PERSON] в частині стягнення з МТСБУ регламентної виплати, а також справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] «СК «Статус», а також відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Враховуючи специфіку виниклих правовідносин та виходячи з предмету спору, суд вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини врегульовано\~Цивільним кодексом України та Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Під час розгляду справи судом було встановлено, що 11.11.2014 року о 13 годині 30 хвилин в місті Одеса по обїзній дорозі 12 км відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 210990-20» держ.№ ВН 7298 ЄР, при виконанні розвороту поза перехрестям не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не надав дорогу автомобілю [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 26.12.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.12). Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч. 4\~ст. 61 ЦПК України). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Статус», згідно Полісу №АС/0916596, строк дії якого з 10.02.2014 року по 09.02.2015 року. В той же час цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ «УСК Княжна Вієнна Іншуранс груп», згідно Полісу № АС/8119043, строк дії якого з 08.04.2014 року по 07.04.2015 року. Тобто на час ДТП зазначені поліси були чинними. Згідно п. 5 ч. 1\~ст. 989 ЦК України, на страхувальника покладено обовязок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України,\~у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, імя, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] своєчасно подав відповідну заяву з усіма необхідними документами до МТСБУ про настання ДТП 11.11.2014 року (а.с.36), а також подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.33). Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право: здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній праві, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобовязаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Листом № 3/1-04/7368 від 12.03.2015 року МТСБУ повідомило позивача про те, що розглянувши його звернення щодо невиконання ПрАТ «СК «Статус» своїх зобовязань за обовязковим договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на даний час МТСБУ не може застосувати до ПрАТ «СК «Статус» заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено. Згідно з вимогами пп. А п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом власник якого, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до витягу з єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 04.06.2015 року за № 20666937, дані щодо ліквідації ПрАТ «СК «Статус» або визнання його банкрутом - відсутні. Отже, оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована, а рішення про визнання страховика банкрутом та/або ліквідації відсутнє, суд вважає, що у МТСБУ немає правових підстав для проведення регламентної виплати позивачу. Пунктом 52.4 ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобовязаний виконати свої зобовязання згідно з укладеними ним договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому, п. 37.3 ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Необхідно звернути увагу на те, що згідно з нормами п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких повязані з виконанням ними громадянського чи службового обовязку, вчинені у стані необхідної\~оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоровя. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обовязків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, виходячи зі змісту цих норм Закону, можна зробити висновок, що у випадку наявності страхового випадку, страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком. З огляду на вищевикладене суд вважає, що ПрАТ СК «Статус», яке на цей час є повністю дійовим підприємством, незаконно відмовляє позивачу у відшкодуванні спричинених йому збитків, чим порушує його законні права. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як зазначалось вище, винним у вчиненні ДТП визнано відповідача [PERSON], а тому суд вважає, що він також повинен відшкодувати збитки, заподіяні потерпілій особі. Витрати, повязані з відновлювальним ремонтом автомобіля позивача підтверджуються актом прийому виконаних робіт по ремонту авто фірми «Автосмайл № 6-0000 0101 від 20.12.2014 року, а також квитанцією № 2133 від 17.12.2014 року та квитанцією № 2153 від 23.12.2014 року (а.с.19, 20), відповідно до яких загальна вартість виконаних робіт склала 25640 грн. Отже, розмір страхового відшкодування, що належить до виплати на користь позивача становить 25640 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів на його користь сплачених ним судових витрат, суд,

Outcome: partial