Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Токар Ольга Михайлівна в позовній заяві просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , місце народження: Російська Федерація, Іркутська область, Черемхівський район, с.Галуміть, яка померла [INFO] , свідоцтво про смерть видане Ватутінським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис №143, договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори 04 серпня 1998 року, серії ААО№224237 на ім`я [PERSON] та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП відсутній право власності в порядку спадкування за заповітом на майно: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка складається з загальної площі 37,3 м2; житлової площі 19,3 м2 у будинку квартирного типу. Призначення приміщень: коридор 3,1 м2; кімната 19,3 м2; кухня 10,6 м2; ванна 3,4 м2; балкон 0,9 м2, посилаючись на те, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] протягом встановленого законодавством піврічного строку, позивач звернулась до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за заповітом. До складу спадщини, після смерті [PERSON] входить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , яку спадкодавиця отримала у власність шляхом укладення договору купівлі-продажу від 04 серпня 1998 року, серії ААО№224237. Зі спливом піврічного строку встановленого на прийняття спадщини, враховуючи раніше подану заяву, позивач звернулась до нотаріуса з вимогою видати їй свідоцтво про право власності за заповітом на квартиру [ADDRESS] , але, всупереч очікуванням, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії аргументовану тим, що наданий в підтвердження права власності померлої [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , містить дані про покупця [PERSON] . Відомості про зміну прізвища спадкодавця з « [PERSON] » на « [PERSON] » відсутні. Відомості про зміну імені « [PERSON] » на « [PERSON] » відсутні, таким чином, нотаріусу не надано підтверджуючих документів на право власності спадкодавці на спадкове майно. Таким чином виникла необхідність у зверненні до суду з відповідними вимогами про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі - [PERSON] та визнання права власності на майно за зазначеним документом - договором купівлі-продажу від 04 серпня 1998 року, серії ААО№224237 в порядку спадкування за заповітом. Ватутінським міським судом 26 травня 2011 року винесено рішення у справі №2-о-9/11 за заявою [PERSON] про встановлення належності правовстановлюючого документа особі. Предметом встановлення факту був вищевказаний договір купівлі-продажу квартири від 04 серпня 1998 року, де заявниця просила встановити належність договору купівлі -продажу квартири їй, як « [PERSON] », а не помилково зазначеній в договорі « [PERSON] » але, при зверненні до суду в заяві про встановлення факту, та, як наслідок, в послідуючому рішенні суду, також було допущено помилки у вказанні дати укладення договору - замість 04 серпня 1998 року 04 серпня 1997 року та невірно вказано об`єкт угоди - замість квартири [ADDRESS] , яка також фігурує у договорі як майно, де до придбання у власність квартири [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] . Отже, використати таке рішення суду як доказ у нотаріуса неможливо, як і будь-яким іншим шляхом виправити помилку, адже вона виникла\~при складанні\~самої заяви\~до суду,\~а не\~допущена при\~написанні рішення. Встановити факт належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення, так як підтвердить виникнення права власності в порядку спадкування на вищевказану нерухомість. Відповідно до заповіту складеного 06 червня 2012 року [PERSON] , [INFO] , посвідченого державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори, спадкодавиця виявила волю заповісти все її майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, [PERSON] , [INFO] . Дана квартира є спадщиною на яку спадкоємиця [PERSON] має право за заповітом. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник адвокат Токар Ольга Михайлівна в підготовче судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій просить дану справу розглянути без участі сторони позивача, у зв`язку з оголошеним карантином, пов`язаним з запобіганням поширенню епідемії коронавірусу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Стороною позивача надано всі наявні та відомі докази по справі на користь заявлених вимог. Представник відповідача - Ватутінської міської\~ради Черкаської\~області в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшло клопотання, у якому міський голова Лисюк О.Б. просить справу розглянути за відсутності представника міської ради. Доказами, які б спростували викладені у позові обставини, Ватутінська міська рада не володіє. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд,\~дослідивши письмові\~докази справи,\~вважає за\~необхідне заявлений\~ позов\~задовольнити повністю. Вимоги позивача законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є спадкоємицею за заповітом (а.с.11) після смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02 липня 2019 року, виданого Ватутінським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис №143 (а.с.13). Після смерті [PERSON] протягом встановленого законодавством піврічного строку, позивач звернулась до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за заповітом. До складу спадщини, після смерті [PERSON] входить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , яку спадкодавиця отримала у власність шляхом укладення договору купівлі-продажу від 04 серпня 1998 року, серії ААО№224237 (а.с.14). Зі спливом піврічного строку встановленого на прийняття спадщини, враховуючи раніше подану заяву, позивач звернулась до нотаріуса з вимогою видати їй свідоцтво про право власності за заповітом на квартиру [ADDRESS] , але, всупереч очікуванням, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії аргументовану тим, що наданий в підтвердження права власності померлої [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , містить дані про покупця [PERSON] . Відомості про зміну прізвища спадкодавця з « [PERSON] » на « [PERSON] » відсутні. Відомості про зміну імені « [PERSON] » на « [PERSON] » відсутні, таким чином, нотаріусу не надано підтверджуючих документів на право власності спадкодавці на спадкове майно. Таким чином виникла необхідність у зверненні до суду з відповідними вимогами про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі - [PERSON] та визнання права власності на майно за зазначеним документом - договором купівлі-продажу від 04 серпня 1998 року, серії ААО№224237 в порядку спадкування за заповітом. Ватутінським міським судом 26 травня 2011 року винесено рішення у справі №2-о-9/11 за заявою [PERSON] про встановлення належності правовстановлюючого документа особі (а.с.17). Предметом встановлення факту був вищевказаний договір купівлі-продажу квартири від 04 серпня 1998 року, де заявниця просила встановити належність договору купівлі - продажу квартири їй, як « [PERSON] », а не помилково зазначеній в договорі « [PERSON] » але, при зверненні до суду в заяві про встановлення факту, та, як наслідок, в послідуючому рішенні суду, також було допущено помилки у вказанні дати укладення договору - замість 04 серпня 1998 року 04 серпня 1997 року та невірно вказано об`єкт угоди - замість квартири [ADDRESS] , яка також фігурує у договорі як майно, де до придбання у власність квартири [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] . Отже, використати таке рішення суду як доказ у нотаріуса неможливо, як і будь-яким іншим шляхом виправити помилку, адже вона виникла\~при складанні\~самої заяви\~до суду,\~а не\~допущена при\~написанні рішення. Встановити факт належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення, так як підтвердить виникнення права власності в порядку спадкування на вищевказану нерухомість. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. В даних позовних вимогах, встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі прямо пов`язане з послідуючим спором про право - право на спадщину позивача, що залишилась після смерті спадкодавці, тому обидві вимоги підлягають поєднанню та розгляду в сукупності в порядку позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Ватутінським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області від 02 липня 2019 року, актовий запис №143, особа, на ім`я якої видано документ значиться як « [PERSON] », [INFO] , померла [INFO] , відповідно до запису домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] , власником зазначеної квартири вказано [PERSON] , дана особа також вказана як єдина зареєстрована за цією адресою, та, крім іншого здійснено запис « [PERSON] , дата народження: [INFO] ». Договір купівлі-продажу квартири від 04 серпня 1998 року серії ААО№224237, містить дані про покупця майна - [PERSON] . Даний запис вчинено з помилкою у вказанні прізвища та ім`я нового власника, що підтверджується послідуючими вищезгаданими документами - копією свідоцтва про смерть та копією домової книги. Таким чином, належність правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 04 серпня 1998 року серії ААО№224237 померлій [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є підтвердженою, та вбачається можливим встановити даний факт в судовому порядку. Відповідно до заповіту складеного 06 червня 2012 року [PERSON] , [INFO] , посвідченого державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори, спадкодавиця виявила волю заповісти все її майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наявність доказів підтвердження факту належності правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 04 серпня 1998 року серії ААО№224237 померлій [PERSON] , [INFO] , дана квартира є спадщиною, на яку спадкоємиця [PERSON] має право за заповітом. Спадщина складається з квартири [ADDRESS] , вартістю 70311,00 грн., з наступними технічними характеристиками: загальна площа 37,3 м2; житлова площа 19,3 м2 у будинку квартирного типу. Призначення приміщень: коридор 3,1 м2; кімната 19,3 м2; кухня 10,6 м2; ванна 3,4 м2; балкон 0,9 м2. Отже, за викладених обставин, є всі докази того, що спадкоємиці [PERSON] за життя належало майно - квартира [ADDRESS] , за правовстановлюючим документом - договором купівлі-продажу квартири від 04 серпня 1998 року, серії ААО№224237, таким чином, позивач має право на отримання зазначеного майна у власність в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У відповідності до п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року , \~видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. А тому, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , місце народження: Російська Федерація, Іркутська область, Черемхівський район, с.Галуміть, яка померла [INFO] , свідоцтво про смерть видане Ватутінським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис №143, договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори 04 серпня 1998 року, серії ААО№224237 на ім`я [PERSON] та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП відсутній право власності в порядку спадкування за заповітом на майно: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка складається з загальної площі 37,3 м2; житлової площі 19,3 м2 у будинку квартирного типу. Призначення приміщень: коридор 3,1 м2; кімната 19,3 м2; кухня 10,6 м2; ванна 3,4 м2; балкон 0,9 м2. На підставі ст. 315, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 4, 12, 81, 141, 200, 258, 259, 263, 264, 265,268, 272, 352, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved