Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Дмитрівської сільської ради Кілійського районута просив суд: -встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] . -встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 3,0743 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , виданого Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області та Відділом Держкомзему у Кілійському районі Одеської області 11.11.2010 року та зареєстрованого реєстратором Кілійського районного відділу Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 30.12.2010 р., кадастровий номер 5122381200:01:004:0054 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 1,00 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД № 013504, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 30.11.2004 р., [PERSON] , померлій [INFO] . -визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 3,0743 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , виданого Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області та Відділом Держкомзему у Кілійському районі Одеської області 11.11.2010 року та зареєстрованого реєстратором Кілійського районного відділу Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 30.12.2010 р., кадастровий номер 5122381200:01:004:0054. -визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 1,00 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД № 013504, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 30.11.2004 р. в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . 11.03.2005 р. [PERSON] склала заповіт на ім`я позивача, в якому заповідала їй все своє майно. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 3,0743 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , виданого Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області та Відділом Держкомзему у Кілійському районі Одеської області 11.11.2010 року та зареєстрованого реєстратором Кілійського районного відділу Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 30.12.2010 р., кадастровий номер 5122381200:01:004:0054 та з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 1,00 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД № 013504, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 30.11.2004 р. Позивач, відповідно до ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Позивач прийняла спадщину фактично відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті постійно проживала з спадкодавцем за однією адресою. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої [PERSON] та їй приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. було надано роз`яснення, в якому зазначено, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Після смерті спадкодавця стало відомо, що нема державних актів на право власності на землю, а саме оригінали документів - відсутні. Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки - державних актів на право власності на землю унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує. Представник відповідача, Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, з позовними вимогами згоден в повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 24.07.2018 р. та зареєстрованого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 46, [PERSON] , померла [INFO] . Актом обстеження депутата Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області № 926 від 02.10.2019 року, [PERSON] на момент смерті [PERSON] , померлої [INFO] проживала з нею разом до дня її смерті в [ADDRESS] . [PERSON] , залишила на ім`я, [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 11.03.2005 року, за реєстром №40, в якому заповідала їй все своє майно. [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 3,0743 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , виданого Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області та Відділом Держкомзему у Кілійському районі Одеської області 11.11.2010 року та зареєстрованого реєстратором Кілійського районного відділу Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 30.12.2010 р., кадастровий номер 5122381200:01:004:0054. [PERSON] належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 1,00 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД № 013504, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 30.11.2004 р. Як вбачається з інформаційного листа від 09.10.2019 р. № 528/01-16/, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] роз`яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за їх відсутності питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 59346129 від 10.02.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що інформація після смерті [PERSON] , відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 59346146 від 10.02.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 42784898 дата посвідчення 11.03.2005 р., місце посвідчення - Дмитрівська сільська рада Кілійського району Одеської області. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно встановлення юридичних фактів, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог представника позивача, щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] ; встановлення факту належності земельної ділянки загальною площею 3,0743 га та земельної ділянки загальною площею 1,00 га, [PERSON] , померлій [INFO] . Стосовно визнання права власності на земельні ділянки за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved