Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Представник Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON], який діє на підставі розпорядження голови Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] від 04.10.2016 року за № 340, діючи в інтересах позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить визнати таким, що втратив чинність сертифікат на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0194466, виданий останньому. З позовної заяви виходить, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року, ухваленим у справі за позовом [PERSON] до Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про скасування розпорядження від 20 лютого 2003 року № 46 «Про визнання недійсним Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дельта», позовні вимоги позивача задоволено частково та визнано недійсним розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20 лютого 2003 року № 46 в частині визнання таким, що втратив чинність сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0194466, виданого [PERSON] Васильовичу.0 Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги обставинами встановленими судом при розгляді вищевказаної цивільної справи, вказуючи на встановлену господарськими судами нікчемність державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «Дельта», що свідчить про відсутність будь-якої законної підстави для існування прав учасників колективної власності та має призводити до втрати прав, похідних від права колективної власності, стверджуючи, що [PERSON] набув право на земельну частку внаслідок прийняття незаконного розпорядження органу влади, яке було визнане судами недійсним і відповідно отримав сертифікат на право на земельну частку ( пай ), який є правовстановлюючим документом на право на земельну частку (пай) з порушенням установленого законом порядку, що є незаконним володінням, яке не спирається на правову основу, посилаючись на положення ст. 44 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 154, 155 ЗК України, представник позивача [PERSON] просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги та визнати таким, що втратив чинність сертифікат на право на земельну частку ( пай ) громадянина [PERSON] серії ЧН № 0194466. Ухвалою судді Соколова О.О. від 08 грудня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. Ухвалою від 21 лютого 2017 року цивільну справу прийнято до провадження суддею Городнянського районного суду Чернігівської області Березовським О.Д.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] у повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві, та посилаючись на ці обставини обґрунтовував заявлений позов. Заперечував проти тверджень відповідача щодо спливу строків позовної давності для звернення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області з відповідним позовом до суду. Вважав, що позивач строк звернення до суд не пропустив, оскільки лише після скасування судом розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20.02.2003 року № 46 в частині визнання таким, що втратив чинність сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0194466, виданого [PERSON], у позивача виникло право на звернення до суду з відповідним позовом. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору сільський голова Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] у судовому засіданні вважав, що предявлений позов підлягає задоволенню та просив суд задовольнити заявлені вимоги. Вказав, що рішеннями господарських судів підтверджено незаконність передачі 201 га земель КСП «Дельта» та було визнано недійсним відповідне розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області. Зазначає, що позивачем не пропущено строків звернення до суду з відповідним позовом. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], який представляє інтереси Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на підставі відповідного доручення від 04.05.2017 року за № 31-25-0.6-10155/2-17, у судовому засіданні вважав, що предявлений позов підлягає задоволенню та просив суд задовольнити заявлені вимоги. Вказав, що оскільки розпорядженням Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 03.02.2003 року № 31 визнано недійсним державний акт на право колективної власності на землю КСП «Дельта», то це унеможливлює існування сертифікату на право на земельну частку ( пай ) [PERSON]. Просить відмовити відповідачу у застосуванні наслідків спливу позовної давності, оскільки позивач не порушив цих строків, так як до рішення суду від 23.09.2016 року підстав у Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області звертатись до суду не було. Звертає увагу на те, що сертифікат на право на земельну частку ( пай ) існує тільки за умови наявності державного акту на право колективної власності на землю. Відповідач [PERSON] предявлений позов не визнав у повному обсязі та заперечував проти його задоволення. Вважає позов надуманим, необґрунтованим і предявленим не до тієї особи, яка має бути відповідачем по справі. Посилається на сплив строків позовної давності для звернення позивача з відповідним позовом. Просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Вказує на те, що відсутнє відповідне рішення яким би було визнано нікчемним або недійсним державний акт на право колективної власності на землю КСП «Дельта». Оскільки такого рішення немає, то відсутні і підстави для визнання таким, що втратив чинність виданого йому сертифікату на право на земельну частку ( пай ). При цьому звертає увагу на те, що рішенням Вищого господарського суду України від 15.09.2010 року всі попередні рішення господарських судів скасовані. Суд, зясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення учасників судового засідання з цього приводу, дослідивши в судовому засіданні усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, прийшов до наступного. Частина 3 ст. 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як позивач, так і відповідач вказували на наявність рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 23.09.2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом [PERSON] до Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про скасування розпорядження № 46 від 20.02.2003 року. Відповідним рішенням суду від 23.09.2016 року, яке набрало законної сили, суд визнав недійсним розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20 лютого 2003 року № 46 в частині визнання таким, що втратив чинність сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0194466, виданого [PERSON] ( а.с. 26-33 ). Також в судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, встановлені вищевказаним судовим рішенням, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Так, судом при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про скасування розпорядження № 46 від 20.02.2003 року було встановлено наступне. Розпорядженням Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 21.02.1997 року № 56 «Про передачу земель колективному сільськогосподарському підприємству «Дельта» для сільськогосподарського використання» цьому підприємству було видано державний акт на право колективної власності на землю від 28.03.1997 року, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 33. За цим актом КСП «Дельта» передавалось в колективну власність 201 га землі на території Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Додатком № 1 до вказаного державного акту був визначений список членів КСП «Дельта» - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 20 вересня 1999 року були видані сертифікати вказаним членам КСП «Дельта», якими підтверджувалось їхнє право на земельні частки ( паї ) у праві колективної власності на землю зазначеного КСП. 22 вересня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ), були зареєстровані сертифікати на право на земельну частку ( пай ) за №№ 1, 2, 3, 4, 5, видані членам КСП «Дельта». 22 жовтня 2001 року Чернігівським міжрайонним природоохоронним прокурором в інтересах держави в особі Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області було подано позов до Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним розпорядження № 56 від 21.02.1997 року та визнання недійсним державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дельта» від 28.02.1997 року. При розгляді справи господарськими судами було встановлено, що розпорядження № 56 Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області винесено незаконно та незаконно передано у колективну власність КСП «Дельта» 201 га землі. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2002 року було визнано незаконним розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 56 від 21.02.1997 року та визнано недійсним державний акт на право колективної власності на землю, виданий КСП «Дельта». Вказане судове рішення набрало законної сили. На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2002 року відповідачем 20.02.2003 року було видане оскаржуване у даній справі розпорядження, яким державний акт, виданий КСП «Дельта», було визнано недійсним та землі, передані за недійсним актом цьому КСП загальною площею 201,0 га, вирішено передати до земель запасу Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської обалсті. У звязку з цим, визнано такими, що втратили чинність сертифікати на земельну частку ( пай ) громадян : [PERSON] сертифікат серії ЧН № 0194465, [PERSON] сертифікат серії ЧН № 0194464, [PERSON] сертифікат серії ЧН № 0194463, [PERSON] сертифікат серії ЧН № 0194462, [PERSON] сертифікат серії ЧН №0194466. За скаргою [PERSON], поданою у 2010 році, Вищий господарський суд України 15.09.2010 року скасував зазначену постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2002 року, а справу направив на новий судовий розгляд. При новому розгляді господарський суд Чернігівської області в рішенні від 25.11.2010 року та Київський апеляційний господарський суд в постанові від 11.07.2011 року знову дійшли висновку про незаконність передачі 201 га земель КСП «Дельта» та визнали недісним розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 56 від 21.02.97 року. В частині позовних вимог про визнання недійсним державного акту на право колективної власності на землю суди послалися на правову позицію, висловлену в узагальненнях судової практики Вищого господарського суду України у спорах, пов'язаних із земельними правовідносинами від 01.01.2010 року, та зазначили, що ця вимога є другорядною, а тому вирішення питання про недійсність державного акту є похідним від встановлення факту наявності права власності на спірну земельну ділянку. При встановленні такого оспорюваний акт є нікчемним і визнання його незаконним не вимагається, а оцінка цих обставин має міститись не в резолютивній, а в мотивувальній частині рішення. Таким чином, господарські суди дійшли висновку про нікчемність державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дельта» від 28.03.1997 року. Дійшовши висновку про нікчемність державного акту, в рішенні суд зазначив, що на час видання КСП «Дельта» державного акту на право колективної власності на землю від 28.03.1997 року спірна земельна ділянка знаходилась у постійному користуванні іншої юридичної особи - МВКП «Дельта» згідно державних актів на право постійного користування на землю від 03.02.1995 року серії ЧН № 29 та від 09.07.1996 року серії ІІ-ЧН № 001516, право на яку у МВКП «Дельта» припинилось лише 14.05.97 року, а тому в силу чинного на той час законодавства, спірна земельна ділянка не могла бути надана у власність іншій юридичній особі, а саме КСП «Дельта», а значить і не могла бути розпайована між третіми особами. Рішення господарського суду Чернігівської області від 25.11.2010 року набрало чинності. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства і організаціям» ( далі - Указ від 08 серпня 1995 року № 720/95 ) установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Вказане свідчить про те, що розпайованими можуть бути лише ті сільськогосподарські угіддя, які передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам. Визнання судом недійсним розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 56 від 21.02.1997 року про передачу КСП «Дельта» у колективну власність 201 га землі та висновки суду про нікчемність виданого КСП «Дельта» державного акту на право колективної власності на землю є достатніми підставами для прийняття судом рішення про те, що виданий [PERSON] сертифікат на право на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0194466 підлягає визнанню таким, що втратив чинність. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Розглядаючи заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд приходить до наступного. Слід зазначити, що оскаржуваний сертифікат на право на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0194466, виданий [PERSON], розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20 лютого 2003 року № 46 був визнаний таким, що втратив чинність. Чинність сертифікату була відновлена рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 23.09.2016 року, яким відповідне розпорядження було визнано недійсним в цій частині. Відповідно право на звернення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області з вказаним позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив чинність сертифікату на земельну частку ( пай ) виникло з момент набуття вищевказаним рішення суду законної сили. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено трирічний строк звернення до суду з відповідним позовом та підстави для застосування наслідків спливу позовної давності відсутні. Стаття 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 1378 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved