Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Представник КЗ Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що хвора [PERSON], [INFO], яка визнана судом недієздатною, на даний час потребує госпіталізації до психіатричної лікарні для стаціонарного лікування в звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для неї та оточуючих. У судовому засіданні редставник КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала. Опікун [PERSON] заяву підтримав, пояснив, що його сестра [PERSON] потребує періодичного стаціонарного лікування, оскільки лікування на дому не дає необхідного результату. Прокурор заяву підтримав. Розгляд заяви було проведено в присутності [PERSON], яка з 10.05.2018 р. перебуває у психіатричному закладі Білоцерківській міській лікарні № 4. Вислухавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Так, із заяви лікаря-психіатра, медичного висновку комісії та витягу з медичної картки хворого вбачається, що [PERSON], [INFO], страждає на тяжке психічне захворювання: шизофренію параноїдної форми, безперервно-прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений дефект в емоційно-вольовій сфері. Комісія лікарів-психіатрів в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. при поступленні хворої [PERSON] до КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» дійшла висновку про те, що у хворої свідомість не порушена, орієнтована у власній особистості, місці знаходження та часі. Настрій знижений, емоційно вихолощена. Спілкується неохоче. Розмовляє сама до себе, мова тиха, повільна. Деякі запитання залишає без відповіді. Періодично неадекватно посміхається. Пасивна, бездіяльна, сидить в одноманітній позі. Мислення та мова в уповільненому темпі, міркування резонерсько-паралогічні, розривні. Не заперечує зорові та слухові галюцинації «зірочки говорять зі мною». Вказує на байдужість до життя. Критика до стану відсутня. Остання може вчиняти дії, що призведуть до безпосередньої небезпеки для неї та оточуючих, а тому потребує госпіталізації до психіатричної лікарні для стаціонарного лікування. Згідно анамнестичних відомостей за даними медичної документації, [PERSON] проживає біля брата-опікуна. Відомості про поведінку останньої надійшли від її опікуна [PERSON] 09.04.2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнана недієздатною, її опікуном призначено [PERSON] Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів). Керівник психіатричного закладу зобов'язаний негайно повідомити про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку членів її сім'ї, інших родичів або її законного представника. У разі відсутності відомостей про наявність членів сім'ї, інших родичів або законного представника в особи, яку госпіталізовано, а також про їх місце проживання повідомляються органи Національної поліції за місцем проживання цієї особи. Згідно ст. 13 даного Закону особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. \Положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними) згідно з рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 \. Зокрема, Конституційний Суд України в своєму рішенні 2-рп/2016 від 01.06.2016р. дійшов висновку, що положення третього речення частини першої статті 13 Закону у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті суперечить статтям 3, 8, 29, 55 Конституції України, оскільки передбачає госпіталізацію особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Статтями 339-342 ЦПК України визначено порядок розгляду судом заяв про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність госпіталізації [PERSON], [INFO] до психіатричної лікарні для стаціонарного лікування в примусовому порядку без її усвідомленої згоди, оскільки особа страждає на тяжке психічне захворювання, вчиняє реальні наміри та дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї, опікуна та суспільства. Рішення підлягає негайному виконанню. А тому

Outcome: approved