Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно. Маючи намір прийняти спадщину, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, однак, у прийнятті заяви було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законом строк для прийняття спадщини. Причиною не своєчасного звернення позивача до нотаріальної контори зазначив те, що відмову від спадщини [PERSON] не заявляла, тому вважала, що прийняла її, оскільки, останні декілька років та на момент смерті фактично проживала разом зі своєю матір'ю, за місцем її реєстрації. У зв'язку з цим, представник позивача просив поновити строк для прийняття спадщини та встановити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці. У підготовче засідання позивач та представник позивача не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та просив розгляд справи провести без його участі. Враховуючи визнання позову відповідачем, наявність заяв сторін про розгляд справи без їхньої участі, суд вважає за можливе за результатами підготовчого засідання ухвалити рішення, у відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які представник позивача посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що позивач являється спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON],померлої [INFO] року (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2009 року (а.с.5). [PERSON]є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.1989 року (а.с.6). Згідно з довідкою приватного нотаріуса Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області від 19.09.2018 року №952102-14, за даними спадкового реєстру, спадкова справа на майно [PERSON], яка померла [INFO] року, не заводилася (а.с.30-31). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Оскільки, законодавство України та роз'яснення Пленуму Верховного Суду не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними, суд приходить до висновку, що причини наведені позивачем є поважними. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в п.45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Враховуючи викладене, зважаючи на визнання позову відповідачем,суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі ч.3 ст.1271 ЦК України, та

Outcome: approved