Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Представник позивача 29.07.2015 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08.11.2012 р. між ПАТ «БМ Банк» та гр. [PERSON] було укладено договір № 316430-1S про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту. Відповідно до умов п. 2.2. договору позивач 08.11.2012 р. відкрив відповідачу рахунок та надав послуги по обслуговуванню карткового рахунку в національній валюті України гривні, емітував та видав клієнту БПК, яка є власністю банка, та ПІН код до неї для проведення розрахунків з використання БПК ( «банківська платіжна картка» ) за дебетно-кредитною платіжною схемою. Відповідно до п.п. 2.3.1. позивач відкрив відповідачу позичковий рахунок та надав відповідачу кредит на умовах строковості, поворотності та платності шляхом відкриття кредитної лінії в розмірі 10 000 грн. строком до 07.11.2014 року, а відповідач використав надану банком послугу з кредитування, що підтверджується виписками про рух коштів за договором за період з 04.09.2012р. по 20.03.2015р. Згідно п.п. 2.3.2. договору, розмір кредиту, наданого протягом дня визначається як сума усіх видаткових операцій, проведених за картковим рахунком протягом дня понад залишок грошових коштів клієнта на картковому рахунку в межах встановленої кредитної лінії, а датою надання кредиту вважається день проведення таких операцій за картковим рахунком ( дата списання грошових коштів в розмірі операції з карткового рахунку ). Підпунктом 2.3.3. кредитного договору визначено, що заборгованість за основним боргом є сума всіх отриманих і непогашених кредитів у рамках даного договору; заборгованість за договором є заборгованість за основним боргом, нарахованими процентами, пенею, штрафами, комісіями та іншими платежами відповідно до умов договору. В підпункті 2.4.1. договору сторони домовились, що відповідач зобов»язаний повернути 5% від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду («обов»язковиіі платіж») та сплатити всі нараховані за розрахунковий період проценти за користування кредитними коштами не пізніше, ніж через 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця. Календарний місяць визначено договором як «розрахунковий період». Підпунктом 2.4.4. дговору встановлено наступні розміри процентів : протягом 45 календарних днів з дати виникнення заборгованості за основним боргом ( протягом «пільгового періоду» ) - за ставкою 0,01% річних, виходячи з бази розрахунку процентів «Факт/З60». Після закінчення «пільгового періоду» - за ставкою 28,99% річних ( «базова ставка» ), виходячи з бази для розрахунку процентів «Факт/360». Відповідно до п.п. 2.4.7. договору простроченою заборгованістю є заборгованість, яка не погашена у встановлені договором строки. На суму простроченої заборгованості, згідно п.п. 2.4.6. договору проценти нараховуються щодня з першого дня виникнення такої заборгованості за ставкою 50% річних, виходячи з бази розрахунку процентів «Факт/360». Згідно умовам п.п. 2.4.5., 2.3.5. договору відповідач зобов»язаний сплатити позивачу за користування овердрафтом ( у разі виникнення овердрафту за картковим рахунком ) відсотки у розмірі 50% річних. Сторони визначили у п. 4.1. договору відповідальність відповідача за порушення договору. Підпунктом 4.1.1. визначено, що за прострочення оплати обов»язкового платежу відповідач зобов»язаний сплатити штраф в розмірі 30 грн. За прострочення оплати на 7 календарних днів обов»язкового платежу на 30 календарних днів встановлено обов»язок відповідача сплатити штраф 300 грн. Згідно п.п. 2.4.1. договору обов»язковий платіж - це платіж в розмірі 5% від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду, що зобов»язаний сплатити відповідач не пізніше, ніж через 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця. Згідно п.п. 2.4.9. договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється за рахунок грошових коштів, що надійшли на картковий рахунок будь-яким способом. Сторони узгодили в п.п. 2.4.11, 2.4.12., 3.4.2. договору, що позивач, з метою своєчасного виконання зобов»язань відповідача за договором, при настанні визначених договором строків, має право самостійно списувати як з карткового, так і з інших відкритих у позивача рахунків відповідача грошові кошти на виконання відповідачем зобов»язань за договором у встановленій п.2.4.9.1. черговості. Зобов»язанням відповідача, згідно п.п. 3.1.4., 3.1.8. договору, є сплата в повному обсязі сум всіх операцій, нарахованих процентів за користування кредитом, комісійних винагород, штрафних санкцій та інших платежів, яки стали наслідком або виникли під час використання БПК, а також суми збитків, що понесені банком в результаті використання БПК, погашення ( сплата ) всіх зобов»язань, що виникли при користування кредитом на умовах, передбачених договором. Для виконання цих зобов»язань відповідачу п.п. 3.3.1. надано договором право зараховувати на картковий рахунок кошти для погашення зобов»язань за договором та розпорядження позитивним залишком на картковому рахунку. Однак, відповідач не виконав визначених договором обов»язків, з 16.04.2013р. допускає порушення зобов»язань, не сплатив заборгованість і не забезпечив своєчасного поповнення карткового рахунку грошовими коштами для здійснення позивачем договірного списання згідно умов договору. Внаслідок цього, станом на 15.07.2015р. виникла прострочена заборгованість по договору в розмірі 19 716,52 грн., з яких : - прострочена заборгованість по кредиту - 9 910,05 грн.; - прострочена заборгованість по відсотках - 6 313,83 грн.; - строкова заборгованість по відсотках - 192,64 грн.; - комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу - 3 300 грн. Зазначені суми заборгованості та періоди прострочення виконання підтверджуються виписками з рахунку про рух коштів та виконаним на підставі них розрахунком заборгованості. Відповідачу 18.04.2014р. листом № 148 від 17.04.2014р. відповідно до п. 5.12. договору надсилалось повідомлення про невиконання договору з вимогою про сплату заборгованості, яке залишено без виконання. Ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов»язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов»язковим до виконання. Ст. 610 ЦК України та ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання ( неналежне виконання ). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов»язання в строк, встановлений договором. За нормами ч.1 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 550 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Таким чином, відповідно до визначеного умовами договору та норм законодавства, Відповідач порушує умови договору його неналежним виконанням, і таке порушення надає позивачу право в судовому порядку вимагати від відповідача повернення всієї суми заборгованості за договором, оскільки права позивача на своєчасне та повне отримання передбачених договором грошових коштів порушено невиконанням своїх зобов»язань відповідачем. Прохав стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за договором № 316430-1S від 08.11.2012р. про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту станом на 15.07.2015р. в розмірі 19 716,52 грн., з яких : прострочена заборгованість по кредиту - 9 910,05 грн.; прострочена заборгованість по відсотках - 6 313,83 грн.; строкова заборгованість по відсотках - 192,64 грн.; комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу - 3 300 грн. та понесені ними судові витрати у розмірі 243, 60 грн. 16.12.2016 року представник позивача надав суду заяву про збільшення позованих висмог ( а. с. 86 ), посилаючись на те, що в провадженні суду перебуває позов «БМ Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 15.07.2015 р. в розмірі 19 716,52 грн. За час провадження відбулись зміни в структурі та розмірі заборгованості відповідача. Станом на 13.11.2015 року заборгованість становить 21 395,24 грн., що складається з : - простроченого кредиту 9\~910,05 грн.; - відсотків за прострочений кредит 6\~053,19 грн.; - прострочених відсотків 2 132 грн.; - комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу 3 300 грн. Суми та періоди прострочення виконання зобов»язань наведено в розрахунку заборгованості станом на 13.11.2015 р., виконаного на підставі виписок про рух грошових коштів по договору, та виписки додаються для долучення судом до матеріалів справи. Тому, остаточно прохали стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за договором № 316430-1S від 08.11.2012 р. про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту станом на 13.11.2015 р. в розмірі 21 395,24 грн. та понесених ними судових витрат. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] ( а. с. 48 ) збільшені позовні вимоги підтримала, надавши суду можливі докази на підтвердження своїх вимог, в тому числі і на ухвали суду щодо забезпечення доказів у справі за клопотанням адвоката відповідачки. Адвокат відповідачки ( а. с. 119 121 ) висловив позицію відповідачки, де позов не визнав, так як вважає, що представник позивача не надав в повному обсязі доказів на підтвердження заборгованості по збільшеним позовним вимогам. Відповідачка у справі не з»явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності за участі її адвоката ( а. с. 149 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності належно повідомленої відповідачки за участю її адвоката, який належним представляє її інтереси у справаі. Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 4 28, 30, 66 67, 75 78, 87 92, 155 172, 192 - 206. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню із підстав вказаних у позові відповідно до ст. 526 ЦК України, оскільки зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Даний договір є чинним, оскільки жодна із сторін не розірвала його згідно умов договору та не оскаржувала у встановленому законом порядку, тому він обов»язковий сторонами до виконання. Крім цього, відповідачка не довела в засіданні свою позицію відповідно до ст. 60 ЦПК України. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню в повному обсязі із відповідачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved