Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Представник позивача Долгарева Ольга Василівна звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2006 року по 31.07.2011 року у розмірі 16281 гривень 47 копійок та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг за зазначений період, у зв'язку з чим виникла заборгованість. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, враховуючи положення закону щодо трирічного строку позовної давності, однак просив суд поновити строк позовної давності з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Також представник позивача пояснив, що будівля відповідачів обладнана централізованими системами опалення, тому здійснюються нарахування за надані послуги згідно встановлених тарифів. Також, зазначила, що правовідносини з відповідачами існують на підставі нормативних актів законодавства, що відповідає положенням ст. 11 ЦК України. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, згідно яких зазначає, що з позивачем ніяких договірних відносин не оформлювали, позовні вимоги є надуманими, безпідставними та необґрунтованими. Посилається на те, що з позивачем не було укладено договору про надання послуг з теплопостачання та фактично ніяких послуг від позивача ніколи не отримував, не замовляв та не використовував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач [PERSON] є наймачем жилого приміщення - квартири [ADDRESS] При цьому [PERSON] та [PERSON] є членами сім'ї наймача у відповідності до ст. 64 ЖК України. Факт реєстрації та проживання відповідачів за зазначеною вище адресою не оспорюється сторонами, а тому у відповідності до положень ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Крім того, відповідно до довідок, наданих відділом адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] обладнаний централізованою системою теплопостачання, квартира [ADDRESS] є невід'ємною частиною вищевказаного житлового будинку. Доказів відключення квартири [ADDRESS] за вищевказаною адресою від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання у порядку, встановленому законодавством, відповідачами не надано, а тому суд дійшов висновку про те, що вказана квартира підключена до системи централізованого опалення житлового будинку та відповідачі користуються послугами з центрального опалення та підігріву води, у зв'язку з чим вони перебувають з позивачем у зобов'язальних відносинах та у них виникають відповідні цивільні права та обов'язки. Сторонами не укладався договір про надання КП «ХТМ» послуг, але відповідачі споживали послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, що відповідно до положень ст. 11 ЦК України свідчить про виникнення між ними цивільних прав та обов'язків. Так згідно рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 року №1407 Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» як виконавець послуг надає в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м.Харкова послуги з теплопостачання. Згідно статуту КП «Харківські теплові мережі» предметом діяльності підприємства є виробництво, транспортування, розподіл та реалізація теплової енергії усім групам споживачів за тарифами, що регулюються відповідно до чинного законодавства, контроль за раціональним споживанням теплової енергії. Ліцензією №345059, наданої Міністерством з питань житлово-комунального господарства України, підтверджується право Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на здійснення виробництва теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії. Крім того, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання. Отже у сторін виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Також факт надання КП «ХТМ» відповідачам послуг з централізованого опалення та підігріву води підтверджується відповідними актами підключення споживача до джерела теплової енергії та актами відключення споживача від джерела теплової енергії. Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 693 від 05.11.2008 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.09.2008 року №606 «Про встановлення тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, які надає КП «Харківські теплові мережі» для всіх категорій споживачів м.Харкова» були встановлені тарифи на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, які КП «Харківські теплові мережі» надає населенню та виконавцям послуг у житловому фонді м.Харкова. Згідно вказаного рішення були встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення для населення, які надаються КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до розрахунків, які надані КП «ХТМ», заборгованість відповідачів за споживання послуг з теплопостачання за період з 01.04.2006 року по 31.07.2011 року складає 16 281,47 грн. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майному відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Частиною другою вказаної статті передбачено, що до членів сім'Ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'Ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщення, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договорів найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власником квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до п.29 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зменшення їх якості, зокрема, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про отримання права на здійснення перерахунку щодо вартості наданих послуг з теплопостачання, тому суд дійшов висновку про надання позивачем послуг належної якості, які не підлягають перерахунку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, у ст. 256 ЦК України вказано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся з позовом 11.03.2014 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.04.2006 року по 31.07.2011 року. Представник позивача в судовому засіданні просив суд поновити строк позовної давності, починаючи з моменту подачі до суду заяви про видачу судового наказу щодо вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання, а саме з 06.09.2011 року. У ч. 1 ст. 261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи імперативну вимогу закону, передбачену ст. 96 ЦПК України стосовно подання до суду заяви з вимогою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг до подачі позовної заяви до суду, суд вважає за можливе поновити строк позовної давності з моменту подачі до суду заяви про видачу судового наказу, тобто з 06.09.2011 року. Представник позивача не надав доказів поважності причин, з яких пропущено строк звернення до суду з позовом за період з 01.04.2006 року по 05.09.2008 року, а відтак вимога позивача про стягнення заборгованості за цей період заявлена поза межами строку позовної давності, в зв'язку із чим сума заборгованості не підлягає стягненню, оскільки як вбачається із матеріалів справи сторони просили суд застосувати строк позовної даності у три роки. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 267 ЦК України та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідачів суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 06.09.2008 року по 31.07.2011 року у розмірі 10 896,31 грн. Сума судових витрат підлягає стягненню з відповідачів з урахуванням вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial