overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] дитячого будинку-інтернату [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що в [PERSON] дитячому будинку-інтернаті на повному державному забезпеченні з 03.08.2014 р. по теперішній час знаходиться [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON], позбавлена батьківських прав рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 05.05.2005 р. відносно [PERSON], [INFO]. Відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON] внесені відповідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Просив ухвалити рішення, яким стягнути аліменти з [PERSON], на користь [PERSON] дитячого будинку-інтернату на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги, розглянути справу без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про день, час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.05.2005 р. Єнакіївським міським судом Донецької області ухвалене рішення по справі № 2-2129/2005 відносно [PERSON], [INFO], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] користь Дошкільного дитячого будинку для розумово відсталих дітей м. Словянська Донецької області на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів її доходів щомісячно до закінчення його знаходження там. Матірю у свідоцтві про народження записана відповідачка [PERSON]. Відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON] внесені відповідно до ст. 135 ч. 1 СК України. [PERSON] є підопічним [PERSON] дитячого будинку-інтернату і знаходиться на повному державному забезпеченні з 03.08.2014 р. і по теперішній час. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька (матері). В судовому засіданні встановлено, що відповідачка може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідачки у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], діюча на підставі довіреності б/н від 24.10.2014 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд прийняти рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не нижче 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки відповідач добровільно матеріально дітей не утримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 03.02.2001 року у Свеській селищній раді Ямпільського району Сумської області, запис №6. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 24.02.2009 року сторони шлюб розірвали. (л.с.9) Від спільного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю і знаходяться на повному її утриманні. Батько дітей аліменти на утримання сина та доньки не сплачує. В даний час відповідач офіційно ніде не працює. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтв про народження дітей: [PERSON] та [PERSON] (л.с.11,12) видно, що батьком дітей є [PERSON]. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON], діючи від імені та в інтересах позивача [PERSON], посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 18 червня 2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого спільних дітей не мають, просить шлюб розірвати, так як спільне життя подружжя не склалось, останні два роки сторони однією сімєю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини, їхня сімя існує формально та збережена бути не може. Ухвалою суду від 20 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. Ухвалою суду від 23 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином - своєю заявою до суду представник позивача просить розглядати справу за їхньої відсутності, позов підтримують. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, відзиву на позовну заяву не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 18 червня 2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого спільних дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалось, останні два роки сторони однією сімєю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини. Досягти примирення та порозуміння сторони не можуть, наміру зберегти шлюб не мають, їхня сімя існує формально та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між сторонами. Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернулась до суду з відповідним позовом про розподіл спільного майна подружжя між [PERSON] та [PERSON] , визнання за [PERSON] права власності на 1\\2 частину будинку [ADDRESS], придбаного [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2002 р., укладеного на ТБ «Таврійська» та права власності на 1\\2 частину земельної ділянки, площею 0,1163 га, розташованої по [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], належної на підставі Державного акту на право на земельну ділянку від 05.07.2006 р. відповідачу. В обґрунтування вимог позивач зазначила про те, що [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 03.10.1998 р., який рішенням Новокаховського міського суду розірвано 13.05.2016 р., проте під час шлюбу ними було придбано вказане нерухоме майно, яке за домовленістю подружжя було зареєстроване на відповідача. Представник позивача [PERSON] до початку розгляду справи по суті, подала заяву про зміну підстав позову, в якій посилалась на застосування щодо вимог права власності на 1\\2 частину майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, норм Кодексу про шлюб та сім'ю і норм Сімейного кодексу України, оскільки сторони перебували в шлюбі з 1998 р. по 2016 р. а спірне майно яке є предметом позову, було придбано у період дії Кодексу про шлюб та сім'ю, а шлюб розірвано за нормами Сімейного кодексу України. На момент придбання спірного майна, укладення договору купівлі-продажу на товарній біржі не суперечило діючому законодавству і визнавалось державою, що підтверджує реєстрація вказаного договору КП «Каховське БТІ». Враховуючи зазначене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернулася в суд до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку площею 2.77 га., 1,2821% частки земельної ділянки від земельної ділянки загальною площею 25.22 га, 0,8929% частки земельної ділянки від земельної ділянки загальною площею 35.31 га згідно державних Актів на право приватної власності на земельні ділянки виданих згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 30.10.2003р. № 687, що знаходяться на території Червономаяцької сільської ради, та належать померлій матері позивача - [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач , як син померлої матері за законом має право спадкувати майно останньої як єдиний спадкоємець. Однак нотаріальною конторою йому було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлої матері у зв,язку з чим він вимушений звернутися до суду про визнання за ним право власності на спадкове майно після померлої матері - [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав зазначених в позові. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з,явилися, надавши суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, вважає позов підлягаючим задоволенню. Так судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Качкарівською сільською радою [PERSON] померла [INFO]. Згідно державних Актів на право приватної власності на земельну ділянку сер. ХС № 028792 виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 30.10.2003р. № 687, сер. ХС № 024833 виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 30.10.2003р. № 687, сер. ХС № 024837 виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 30.10.2003р. № 687, що знаходяться на території Червономаяцької сільської ради померла [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.77 га., 0.8929% та 1.2821% частки земельної ділянки які знаходяться у співвласності з іншими власниками земельних часток від загальної земельної ділянки загальною площею 35.31 га та 25.22 га.. Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином померлої матері [PERSON]. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що існує достатньо підстав для визнання за [PERSON], як сином померлої матері права власності на спадкове майно за законом на земельні ділянки, що розташовані на території Червономаяцької с/р належних померлій [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернулася в суд до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку площею 2.80 га., 1,8868% частки земельної ділянки від земельної ділянки загальною площею 14.68 га, 2,8329% частки земельної ділянки від земельної ділянки загальною площею 11.23 га згідно державних Актів на право приватної власності на земельні ділянки виданих згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 30.10.2003р. № 687, що знаходяться на території Червономаяцької сільської ради, та належать померлій матері позивача - [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач , як син померлої матері за законом має право спадкувати майно останньої як єдиний спадкоємець. Однак нотаріальною конторою йому було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлої матері у зв,язку з чим він вимушений звернутися до суду про визнання за ним право власності на спадкове майно після померлої матері - [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав зазначених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з,явився, причин не явки суду не надано. Представник третьої особи в судове засідання не з,явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, вважає позов підлягаючим задоволенню. Так судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Червономаяцькою сільською радою [PERSON] померла [INFO]. Згідно державних Актів на право приватної власності на земельну ділянку сер. ХС № 2026824 виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 30.10.2003р. № 687, сер. ХС № 024842 виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 30.10.2003р. № 687, сер. ХС № 024832 виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 30.10.2003р. № 687, що знаходяться на території Червономаяцької сільської ради померла [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.80 га., 1.8868% та 2.8329% частки земельної ділянки які знаходяться у співвласності з іншими власниками земельних часток від загальної земельної ділянки загальною площею 14.68 га та 11.23 га.. Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином померлої матері [PERSON]. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що існує достатньо підстав для визнання за [PERSON], як сином померлої матері права власності на спадкове майно за законом на земельні ділянки, що розташовані на території Червономаяцької с/р належних померлій [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON], діючи в інтересах позивача, звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус КМНО Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець Яцишин Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31.10.2017 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. і зареєстрованим в реєстрі за №25381 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитом у розмірі 623 688,70 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 288 061,73 грн. Одночасно з поданням позовної заяви представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в даній справі, в якій просить зупинити стягнення за виконавчим написом, посилаючись на те, що відкрито виконавче провадження по виконанню оскаржуваного виконавчого напису, здійснюються виконавчі дії, зокрема накладено арешт на майно позивача. Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України). Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Вивчивши матеріали справи, суд, пересвідчившись в тому, що, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувавши обсяг позовних вимог, вважає правильним в якості забезпечення позову в даній справі зупинити стягнення, яке здійснюється на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, оскільки вказаний захід є співмірним з заявленими позовними вимогами, невжиття таких заходів може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, ефективний захист прав позивача. Копію даної ухвали вважаю правильним направити на адресу приватного виконавця Яцишина А.М. для виконання, а іншим учасникам справи - для відома. На підстав викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк три місяця для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті сина [PERSON], померлого 28.11.2007 року. На обгрунтування вимог зазначила, що [PERSON] пропустив зазначений строк з поважних причин, оскільки з 2004 року постійно мешкає в Ізраїлі, жодних родичів, які б могли сповістити про смерть сина, у м.Конотопі не залишилось. Крім того, [PERSON] загинув у власній квартирі під час пожежі. Разом з ним згоріли і всі документи, зокрема, і ті, що підтверджували родинні відносини на відновлення яких знадобився тривалий час. Наведені обставини і стали перешкодою своєчасному юридичному оформленню спадщини. Відповідачі: 1) Конотопська міська рада подала клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, задоволенню вимог не заперечують. 2) [PERSON] у судове засідання не зявилася в черговий раз. Поштові повідомлення надіслані за місцем її реєстрації повернуті суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. За приписом ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа Конотопська міська державна нотаріальна контора просить справу розглядати без їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши довірену особу, дослідивши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право позивача на спадщину та поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, на які послалася довірена особа [PERSON], повністю підтверджені належними доказами (а.с. 4, 5, 10-12, 43).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити, що ідеальна частка квартири [ADDRESS], з урахуванням господарчо-побутових будівль, складає 21/50 частину від цілого будинку. А також просить припинити право власності на квартиру та визнати право власності на вказану частину будинку. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що вказаний будинок складається із двох ізольованих квартир. Квартира №1 належить [PERSON], а квартира №2 відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Частки цих квартир відносно будинку не визначені, що стало перешкодою для продажу. [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує (а.с.48). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, просять розглядати справу без них, задоволенню вимог не заперечують (а.с.50-55). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.357 ЦК України якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. За приписем ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Із представлених доказів вбачається, що будинок №89 по вул.Новікова в м.Конотопі складається із двох відокремлених квартир, кожна із яких має власний номер. Квартира №1 належить на праві власності [PERSON], а квартира №2 відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.6-28). Ідеальні частки цих квартир відносно будинку не визначені, що є перешкодою для позивача у продажу (а.с.43). Згідно проведеного КП Конотопське МБТІ розрахунку ідеальні частки будинку з урахуванням господарчо-побутових будівль складають: квартир №1 21/50, квартир №2 29/50 будинку (а.с.29). На переконання суду при визначенні ідеальних часток жодних порушень прав співвласників не допускається.

Outcome: approved