Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Представник ПАТ Альфа-Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку 22 876,86 грн. заборгованості за договором №16/58-472/2012 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17.04.2012 року, стягнення 248,44 грн. витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що 17.04.2012 року між ПАТ Банк Кіпру та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір №16/58-472/2012 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 100 000,00 грн. з терміном погашення до 16.04.2015 року, зі сплатою 20,50% річних за користування кредитними коштами. За порушення строків повернення кредиту розмір процентної ставки збільшується на 3% річних та буде складати 23,5% річних. 21.07.2014 року між ПАТ Неос Банк, яке є правонаступником усіх прав та обовязків ПАТ Банк Кіпру та ПАТ Альфа-Банк було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ Альфа-Банк набуло права вимоги за договором №16/58-472/2012 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17.04.2012 року, позичальником згідно якого є [PERSON] Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань, станом на 26.02.2015 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість в загальній сумі 22 876,86 грн., в тому числі 22 263,87 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 612,99 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. [PERSON], як поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.236). Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, підтримує подане ним заперечення (а.с. 238). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.203-205, 215-217, 233-235). Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов договору №16/58-472/2012 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17.04.2012 року, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором в солідарному порядку з боржника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 17.04.2012 року між ПАТ Банк Кіпру та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір №16/58-472/2012 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого банк надав, а позичальник (відповідач [PERSON]П.) отримав кредит в розмірі 100 000,00 грн. з терміном погашення до 16.04.2015 року, зі сплатою 20,50% річних за користування кредитними коштами. За порушення строків повернення кредиту розмір процентної ставки збільшується на 3% річних та буде складати 23,5% річних (а.с. 4-8). 26.11.2012 року між вказаними сторонами було укладено Додаткову угоду №1 До кредитного договору №16/58-472/2012 від 17.04.2012 року, відповідно до якої внесено зміни у п. 1.1 Договору та визначено фіксовану процентну ставку за користування Кредитом в розмірі 23% річних, яка може бути збільшена на 3% річних та буде складати 26% річних у випадку порушення строків повернення кредиту (а.с.237). Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів підтверджується копіями меморіальних ордерів №34511148, 4477925, 4437989, 8074735, 5866928, 4984680 (а.с. 146-151). 21.07.2014 року між ПАТ Неос Банк, яке є правонаступником усіх прав та обовязків ПАТ Банк Кіпру та ПАТ Альфа-Банк було укладено договір факторингу №1 (а.с.21-25), відповідно до якого ПАТ Альфа-Банк набуло права вимоги зокрема і за договором №16/58-472/2012 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17.04.2012 року, позичальником згідно якого є [PERSON], що підтверджується копією Додатку №1 до вказаного договору (а.с.221-223). 25.07.2014 року як позичальнику [PERSON] так і поручителю [PERSON] було надіслано повідомлення про суму заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії, про нового кредитора ПАТ Альфа-Банк та про реквізити щодо сплати заборгованості (а.с.26-30). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №16/58-472/2012 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17.04.2012 року (а.с.19). 25.02.2015 року Вих. 18538-102 б/б відповідачам було надіслано вимогу про досудове врегулювання спору, однак, така зі сторони відповідачів залишилась без реагування (а.с.20). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 26.02.2015 року проведено розрахунок заборгованості за договором №16/58-472/2012 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 117.04.2012 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за договором в сумі 22 876 грн. 86 коп., в тому числі 22 263 грн. 87 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 612 грн. 99 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом (а.с.19). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідачами не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором №16/58-472/2012 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17.04.2012 року, між [PERSON] та ПАТ Банк Кіпру було укладено договір поруки №16/58-472/2012-П1 від 17.04.2012 року (а.с.9-11). За змістом п.1.1 договору поруки, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручитель [PERSON] за вимогою банку повинна нести солідарну відповідальність з боржником [PERSON] по сплаті кредитної заборгованості в розмірі 22 876 грн. 86 коп. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованості за договором №16/58-472/2012 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 117.04.2012 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 22 876,86 грн. заборгованості є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 548, 611, 612, 1050, 1054; 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved