Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Представник Одеської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Одеської міської Ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Гефест-56», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, уточнивши який, просить суд визнати недійсним та скасувати рішення № 1 від 22.11.2013 року засновників приватного підприємства «Гефест-56» про передачу до статутного фонду нежитлового приміщення загальною площею 435 кв.м, що розташовано за адресою: м. Одеса, вулиця 25- ї Чапаєвської дивізії, 11; скасувати рішення про державну реєстрацію від 13.01.2014 № 9867649, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] про реєстрацію за приватним підприємством «Гефест-56» прав власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 де зазначено що власником є приватне підприємство «Гефест-56»; визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів засновників приватного підприємства «Гефест-56» , оформлене протоколом № 3 від 13.12.2013 року про передачу [PERSON] в якості компенсації його частки у статутному капіталі підприємства права приватної власності на 37/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса, вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 та про передачу [PERSON] в якості компенсації її частки у статутному капіталі підприємства право приватної власності на 63/100 частин загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11; скасувати рішення від 20.01.2014 року № 10090147 про державну реєстрацію за [PERSON] та [PERSON] право власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, визнати недійсним свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 від 20.01.2014 року № 16419494, видане [PERSON] та [PERSON], на 37/100 та 63/100 часток відповідно; зобовязати [PERSON] провести відповідну перебудову обєкта нерухомості, розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, що складається з наступних приміщень: коридору - 10,6 кв.м; залу 162, 4 кв.м; кабінету 6,9 кв.м; коридору 19,9 кв.м, залу 28, 5 кв.м, коридору 5,5 кв.м, гардеробу 7,7 кв.м, сходів 0,9 кв.м, комори 4,0 кв.м, коридору 9,4 кв.м, туалету 1,9 кв.м, туалету 1,9 кв.м, туалету 1,8 кв.м, туалету 1,8 кв.м, туалету 2,3 кв.м, гардеробу 5,1 кв.м, складу 20,3 кв.м, кухні 10,6 кв.м, коридору 23,8 кв.м, бойлерної 4,7 кв.м, котельної 7,0 кв.м, основне 15,7 кв.м, коридору 4,5 кв.м, кухні 58,3 кв.м, приміщення 6,3 кв.м, мансарди 13,2 кв.м. Позов обґрунтовано тим, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2012 року за [PERSON] визнано право власності на самовільно збудований обєкт нерухомості загальною площею 435 кв.м, розташований по вулиці 25-ої Чапаєвської дивізії, 11. 27.12.2012 року КП «ОМБТІ та РОН» зареєструвало право власності за [PERSON] на вказаний обєкт. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.01.2014 року скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2012 року, прийнято нове рішення яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Окрім цього, Наказом Інспекції ДАБК України в Одеській області від 05.05.2014 року № 43 СК, скасовано реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД 143130880111 щодо вказаного обєкту нерухомості. Однак, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокуратури Малиновського району м. Одеси на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси 10.12.2012 року, [PERSON] задля уникнення скасування реєстрації права власності на спірний обєкт нерухомості, разом з відповідачкою [PERSON] створили Приватне підприємство «Гефест-56», єдиною метою створення якого було реєстрація права власності на спірне нежитлове приміщення з іншою особою, а в даному випадку за юридичною особою приватного права. Рішенням № 1 від 22.11.2013 засновників приватного підприємства «Гефест-56», в особі директора підприємства [PERSON] та [PERSON]Б, яким створено Приватне підприємство, затверджено акт прийому-передачі спірного нерухомого майна до статутного капіталу ПП «Гефест-56», рішенням загальних зборів ПП «Гефест-56», відображеним у протоколі № 3 від 13.12.2013 року та актах приймання-передачі від 14.01.2014 року, якими вирішено передати [PERSON] в якості компенсації його частки у статутному капіталі підприємства право приватної власності на 37/100 та [PERSON] в якості компенсації її частки у статутному капіталі підприємства передано право приватної власності на 63/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, порушено вимоги ст.125 Земельного кодексу України, ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, обмежуються права Одеської міської Ради як власника вказаної земельної ділянки щодо володіння, користування і розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, представник позивача вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності за ПП «Гефест-56» на нежитлове приміщення загальною площею 435 кв.м, з адресою: м. Одеса, вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 прийняте на підставі рішення № 1 від 22.11.2013 року засновників приватного підприємства ПП «Гефест-56» та рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірний обєкт нерухомості за [PERSON] та [PERSON], прийняте на підставі рішення загальних зборів ПП «Гефест-56», відображеного у протоколі № 3від 13.12.2013 року стосовно передачі [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на 37/100 та 63/100 відповідно частин нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса вулиця, 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, підлягають скасуванню, а свідоцтва, видані на підставі вказаних рішень визнанню недійсними в судовому порядку. 22.06.2017 року Одеською місцевою прокуратурою № 2 подана заява до суду про уточнення позовних вимог, в якій вказується, що Одеською місцевою прокуратурою № 2 12.01.2017 року подано уточнення позовних вимог в частині надання переліку обєктів, які підлягають знесенню та розташовані на земельній ділянці, яка підлягає звільненню загальною площею 435 кв.м. Представником прокуратури в заяві вказується, що відповідно до ч.1,7 ст.376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту,що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення буд вільних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво,провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Ураховуючи викладене, просять зобовязати [PERSON] провести відповідну перебудову обєкта нерухомості, розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, що складається з наступних приміщень: коридору - 10,6 кв.м; залу - 162, 4 кв.м; кабінету 6,9 кв.м; коридору 19,9 кв.м, залу 28, 5 кв. м., коридору 5,5 кв.м, гардеробу 7,7 кв.м, сходів 0,9 кв.м, комори 4,0 кв.м, коридору 9,4 кв.м, туалету 1,9 кв.м, туалету 1,9 кв.м, туалету 1,8 кв.м, туалету 1,8 кв.м, туалету 2,3 кв.м, гардеробу 5,1 кв.м, складу 20,3 кв.м, кухні 10,6 кв.м, коридору 23,8 кв.м, бойлерної 4,7 кв.м, котельної 7,0 кв.м, основне 15,7 кв.м, коридору 4,5 кв.м, кухні 58,3 кв.м, приміщення 6,3 кв.м, мансарди 13,2 кв.м. В судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги, заявлені прокуратурою підтримав з підстав викладених у позовній заяві та у заяві про уточнення позовних вимог та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Представник Одеської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та у заяві про уточнення позовних вимог. Представник інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю України в Одеській області в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської Ради в судові засідання не зявлялася, про час та місце розгляду справи повідомлялася, надала до суду заяву про розгляду справ у відсутності їхнього представника. Відповідачі [PERSON], представник Приватного підприємства «Гефест-56», [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не зявлялися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В судових засіданнях інтереси відповідача [PERSON] представляли адвокати [PERSON] та [PERSON] Представник відповідача [PERSON] заперечуючи проти задоволення позову, подав суду письмові заперечення, в яких вказував, що 20.01.2014 року [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, розмір частки 37/100 та 63/100 відповідно. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] правомірно отримали у власність вищезазначене майно не порушуючи чинне законодавство України, задоволення позову судом призведе до позбавлення відповідачів права власності на нерухоме майно та порушить їх законні права та інтереси. В судовому засіданні стосовно вимог позовної заяви щодо зобовязання провести переобладнання обєкту нерухомості звернули увагу суду, що матеріали справи не містять жодних доказів, що на даний час, або на час подання позову, земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 використовувалась саме [PERSON] Навпаки, матеріали справи містять докази, подані самим позивачем, які засвідчують те, що [PERSON] передав до статутного фонду ПП «Гефест-56» нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, і в подальшому право власності на ці приміщення було оформлено саме на вказане підприємство, і воно використовувало і об'єкт нерухомості і земельну ділянку під ним. На даний час зазначений об'єкт нерухомості належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв на право власності на вищезазначене нерухоме майно, отже зазначені фізичні особи використовують і земельну ділянку, на якій воно розташоване. [PERSON] не має жодного відношення до нежитлових приміщень загальною площею 435 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, тому що за цією адресою не розміщено жодного нерухомого майна, яке б належало [PERSON] на праві власності чи користування. [PERSON] навіть не здійснює господарську діяльність на даній території, тощо. Тому вимоги позивача про зобовязання провести переобладнання обєкту, заявлені до [PERSON] особи, яка в дійсності обєкти нерухомості не використовує, не підлягають задоволенню. Представник відповідача звертає увагу суду, що ту ж особу, не власника нежитлових приміщень, позивач намагається зобов'язати провести відповідну перебудову об'єкту нерухомості хоча є недоведеним факт, як виглядав обєкт до початку такої перебудови. Виконання даних вимог відповідачем [PERSON] може призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що авжеж не відповідає завданням цивільного судочинства. Стаття 376 ЦК України передбачає відповідальність за самовільне будівництво, зокрема те, яке було здійснено в результаті відсутності необхідних дозволів для отримання земельної ділянки, зокрема, у вигляді проведення провести відповідну перебудову, знесення самовільного будівництва. Відповідно до закону юридичну відповідальність у вигляді проведення відповідної перебудови, знесення самовільного будівництва і звільнення земельної ділянки може нести лише той, хто безпосередньо користується цією земельною ділянкою та/або самовільним будівництвом. На даний час, та на час подання позову, [PERSON] не є такою особою. Задоволення позовних вимог позивача в цій частині та зобов'язання [PERSON] провести переобладнання об'єкту нерухомості порушать право власності [PERSON] 0.М. та [PERSON] на зазначений об'єкт нерухомості та порушать презумпцію правомірності набуття права власності [PERSON] та [PERSON] на зазначене майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦКУ). Таким чином, позовні вимоги позивача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не відповідають діючому законодавству України, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечуючи проти позову, посилався на підстави викладені у письмових запереченнях на позов, окрім цього надав суду копію рішення Одеської міської ради № 2172-У111 від 14.06.2017 року, « Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,2120 га за адресою: м. Одеса, вулиця Інглезі, 11 (вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11) та надання її в оренду фізичній особі підприємцю [PERSON], фізичній особі підприємцю [PERSON]», з якого вбачається, що Одеська міська Рада прийняла рішення Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 5110136900:51:002:0001), площею 1,2120 га (категорія земель за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови), за адресою: м. Одеса, вулиця Інглезі, 11 (вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії,11); Надати ФОП [PERSON], ФОП [PERSON] земельну ділянку, вказану в пункті 1 цього рішення, в оренду на 15 років, до початку реалізації планувальних рішень території, цільове призначення В.03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, вид використання для експлуатації та обслуговування будівлі ресторану та дитячого центру розваг; - договір оренди землі, укладений 21 червня 2017 року між Одеської міською Радою, в особі Одеського міського голови [PERSON] з одного боку та фізичною особою підприємцем [PERSON] та ФОП [PERSON], згідно з яким в оренду передається земельна ділянка площею 1,2120 га; Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер витягу 90227972, 21.06.2017 року. Суд, вислухавши представника Одеської місцевої прокуратури № 2, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги Одеської місцевої прокуратури№2, заявлені в інтересах держави в особі Одеської міської Ради, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю України в Одеській області підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2012 року за [PERSON] визнано право власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11. 27.12.2012 року, на підставі вказаного рішення суду, КП «Одеське МБТІ та РОН» зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно за [PERSON]. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.01.2014 року, заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2012 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2014 року скасовано рішення про державну реєстрацію прав власності на нежитлове приміщення, прийняте реєстратором КП «БТІ» Одеської міської ради від 27.12.2012 щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Малиновського районного суду м. Одеси на заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 10.12.2012 року, яким за [PERSON] визнано право власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, 22 листопада 2013 року, відбулися збори засновників ПП «Гефест-56», за участю [PERSON], [PERSON] за результатом яких, вирішено шість питань: 1) Прийнято рішення про створення юридичної особи Приватного підприємства «Гефест-56»; 2) затверджено Статутний капітал Приватного підприємства «Гефест-56», який вноситься як грошовими коштами в національній валюті так і нерухомим майном, що в сумі складає 727\~100 гривень 00 копійок, який розподілено між засновниками, а саме частки Статутного капіталу ПП «Гефест-56» визначено в наступних розмірах : - вклад [PERSON] до Статутного капіталу ПП «Гефест-56» - 7200, 00 гривень, що складає 1% Статутного капіталу ПП «Гефест-56», - вклад [PERSON] до Статутного капіталу ПП «Гефест-56» - нерухоме майно (нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою місто Одеса, вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 загальною площею 435,0 кв.м, яке належить на праві приватної власності на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2012 року, вартістю 719\~900 гривень, згідно експертного висновку, складає 99% статутного капіталу ПП «Гефест-56»; 3) затверджено Статут Приватного підприємства «Гефест-56»; 4) затверджено місцезнаходження Приватного підприємства «Гефест-56», 65113, Одеська область, місто Одеса, вулиця Академіка Глушко, корпус «в» кв. 141; 5) обрано директором ПП «Гефест-56» [PERSON]; 6) вирішено провести державну реєстрацію ПП «Гефест-56» у встановленому законом порядку та уповноважити [PERSON] підписати довіреність третій особі на право проведення державної реєстрації підприємства. Рішенням засновників приватного підприємства «Гефест-56» № 1 від 22.11.2013 року затверджено акт прийому-передачі нерухомого майна, відповідно якого, [PERSON] передав, а ПП «Гефест-56» прийняло у власність нежитлове приміщення загальною площею 435 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11. Вказане рішення загальних зборів ПП «Гефест-56» та [PERSON] приймання-передачі нерухомого майна, для державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] стали підставою для прийнято рішення про державну реєстрацію права власності від 13.01.2014 року № 9867649 та видачі свідоцтва від 13.01.2014 року про право власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, де зазначено, що власником нежитлових приміщень є ПП «Гефест-56». Відповідно до статті 63 ГК України, залежно від форм власності, передбачених законом в Україні можуть діяти підприємства таких видів: приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи субєкта господарювання (юридичної особи). Згідно зі ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Тобто приватне підприємство створюється виключно на основі приватної власності однієї або кількох фізичних осіб чи юридичної особи. Виходячи з того, що на сьогодні закон, який регулює порядок створення та діяльності приватних підприємств відсутній, такі підприємства діють на загальних підставах відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України. Установчим документами приватного підприємства є рішення про його утворення або засновницький договір, а також статут (положення) підприємства. Майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності вартість яких відображається в самостійно балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є грошові та матеріальні внески засновників; одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших субєктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, не заборонені законом. Як вбачається з мотивувальної частини рішення апеляційного суду Одеської області від 20.01.2014 року, судами як першої так і апеляційної інстанції було встановлено, що згідно договору оренди окремого індивідуально визначеного майна № 1/3605 від 14 грудня 2011 року, укладеного між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з одної сторони, та [PERSON], як приватним підприємцем, з іншої сторони, орендареві [PERSON] було передано в строкове платне користування тверде покриття, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця 25-ої Чапаєвської дивізії, 11 строком до 01 лютого 2015 року. Судами як першої так і апеляційної інстанції було встановлено, що тверде покриття відповідно до вказаного договору передавалося [PERSON] як приватному підприємцю, а не фізичній особі, а також спірне нежитлове приміщення [PERSON] побудував, як приватний підприємець, а не як фізична особа. Рішенням апеляційного суду Одеської області також встановлено, що відсутні докази, які б підтверджували, що земельна ділянка, на якій збудоване спірне нежитлове приміщення, відводилася [PERSON] для будівництва вказаного нежитлового приміщення чи була йому виділена у встановленому порядку під уже збудоване спірне нерухоме майно. Матеріалами цивільних справ, підтверджується, що звертаючись до районного суду з позовом про визнання права власності на нежитлові приміщення [PERSON] надав суду в якості доказів всі документи, підтверджуючи отримання ним дозволів на оренду твердого покриття як приватним підприємцем, здійснення ним будівництва обєкту як приватним підприємцем, а тому приймаючи участь в утворенні Приватного підприємства як фізична особа, не мав правих підстав передавати до Статутного капіталу ПП «Гефест-56», нежитлові приміщення побудовані ним як приватним підприємцем, з врахуванням того, що нежитлові приміщення побудовані з порушеннями, у спосіб що заборонений законом. З зазначених вище підстав суд приходить до висновку, що оскаржу вальні прокурором рішення засновників ПП «Гефест-56» мають бути визнанні недійсними та скасовані. 13 грудня 2013 року відбулися загальні збори учасників Приватного підприємства «Гефест-56», у присутності учасників: [PERSON], [PERSON], [PERSON], прийняті рішення: 1) про вихід [PERSON], [PERSON] зі складу учасників підприємства; 2) передачу [PERSON] в якості компенсації його частки у Статутному капіталі підприємства право приватної власності на 37/100 частин нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії,11, передачу [PERSON] в якості компенсації її частки у Статутному капіталі підприємства право приватної власності на 63/100 частин нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії,11; 3) про зменшення Статутного капіталу підприємства, який після виходу [PERSON] та [PERSON] складатиме 7200 гривень; 4) про визначення складу учасників та розміру їх часток у Статутному капіталі, а саме [PERSON] 100% у Статутному капіталі Підприємства, що складає 7200 гривень; 5) про підтвердження повноваження директора ПП «Гефест-56» [PERSON]; 6) про внесення змін до Статуту підприємства наступним чином: п.1.5 статті 1 Загальні положення Статуту викласти у наступній редакції: «1.5. Учасниками підприємства є: громадянка України [PERSON]; 2.пункт 4.6; 4.7 Статутний капітал Підприємства Статуту викласти у наступній редакції: « 4.6. Розподіл часток в статутному капіталі Підприємства між учасниками здійснюється наступним чином: Учасник [PERSON], Частка в статутному капіталі Підприємства 7200, 00 гривень; Частка в розподілі прибутків (покритті збитків) та кількість голосів у вищому органі підприємства, % - 100%, загалом -7200,00 100%; 4.7. Статутний капітал складається з таких вкладів Учасників [PERSON] грошові кошти 7200, 00 гривень. Рішення загальних зборів ПП «Гефест- 56» від 13.12.2013 року оформлено Протоколом № 3. Рішення загальних зборів ПП «Гефест-56» від 13.12.2014 року, оформлене протоколом № 3 від 13.12.2013 та акти приймання-передачі від 14.01.2014 року, для державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON]Є стали підставою для прийняття рішення № 10090147 від 20.01.2014 року про державну реєстрацію прав та проведення реєстрації прав власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 за [PERSON] та [PERSON] у відповідних частках. 20.01.2014 року за № 16419494 [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, розміром частки 37/100 та 63/100 відповідно. Суд, приймаючи рішення, приймає до уваги, що рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 за [PERSON] та [PERSON] у відповідних частках відбулося в день прийняття рішення апеляційним судом Одеської області, яким [PERSON] відмовлено в позові про визнання права власності на спірний обєкт. Представник Одеської місцевої прокуратури № 2 в судовому засіданні наголошував, що рішення засновників приватного підприємства «Гефест-56» від 22.11.2013 року, яким затверджено акт прийому-передачі нерухомого майна, відповідно якого, [PERSON] передав, а ПП «Гефест-56» прийняло у власність нежитлове приміщення загальною площею 435 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 та рішення загальних зборів від 13.12.2013 року, оформлені Протоколом № 3 від 13.12.2013 року загальних зборів учасників ПП «Гефест-56», яким вирішено затвердити вихід [PERSON] та [PERSON] зі складу учасників ПП «Гефест-56» та передати [PERSON] в якості компенсації його частки у статутному капіталі підприємства право приватної власності на 37/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 а [PERSON], в якості компенсації її частки у статутному капіталі підприємства передано право приватної власності на 63/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 є незаконними, тому що приймалися без врахування того, що нежитлове приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, побудовано [PERSON] без належних дозволів. Проаналізувавши доводи прокуратури, оцінивши письмові документи, що знаходяться в матеріалах справи, суд погодився з правовою позицією місцевої прокуратури, з огляду на наступне. Так документами наявними у справі, рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.01.2014 року підтверджено, що нежитлові приміщення за адресою вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 загальною площею 435 кв.м, складаються з наступних приміщень : коридору - 10,6 кв.м; залу - 162, 4 кв.м; кабінету 6,9 кв.м; коридору 19,9 кв.м, залу 28, 5 кв. м., коридору 5,5 кв.м, гардеробу 7,7 кв.м, сходів 0,9 кв.м, комори 4,0 кв.м, коридору 9,4 кв.м, туалету 1,9 кв.м, туалету 1,9 кв.м, туалету 1,8 кв.м, туалету 1,8 кв.м, туалету 2,3 кв.м, гардеробу 5,1 кв.м, складу 20,3 кв.м, кухні 10,6 кв.м, коридору 23,8 кв.м, бойлерної 4,7 кв.м, котельної 7,0 кв.м, основне 15,7 кв.м, коридору 4,5 кв.м, кухні 58,3 кв.м, приміщення 6,3 кв.м, мансарди 13,2 кв.м, є обєктами самочинного будівництва, і до набуття на них права власності у встановленому законом порядку відчуженню (будь-яким шляхом) не підлягають. З цих підстав рішення засновників загальних зборів ПП «Гефест», від 22.11.2013 року про передачу до Статутного фонду ПП цих приміщень, про затвердження [PERSON] приймання-передачі спірних приміщень від [PERSON] у власність ПП «Гефест», рішення від 13.12.2013 року про вихід і складу засновників ПП «Гефест» відповідачів [PERSON] та [PERSON] з компенсаціями кожному їхніх часток у вигляді передачі у власність кожному відповідної частини оспорю вальних нежитлових приміщень, суперечать закону. З зазначених вище підстав суд приходить до висновку, що оскаржу вальні прокурором рішення засновників ПП «Гефест-56» мають бути визнанні недійсними та скасовані. Судом також встановлено, що рішення засновників приватного підприємства «Гефест-56» № 1 від 22.11.2013 року, яким затверджено акт прийому-передачі нерухомого майна, відповідно якого, [PERSON] передав, а ПП «Гефест-56» прийняло у власність нежитлове приміщення загальною площею 435 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 та [PERSON] приймання-передачі стали підставою для державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності від 13.01.2014 року № 9867649 та видачі свідоцтва від 13.01.2014 року про право власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, де зазначено, що власником є ПП «Гефест-56». Рішення загальних зборів учасників ПП «Гефест-56» від 13.12.2013 року, яким вирішено затвердити вихід [PERSON] та [PERSON] зі складу учасників ПП «Гефест-56» та передати [PERSON] в якості компенсації його частки у статутному капіталі підприємства право приватної власності на 37/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11; [PERSON], в якості компенсації її частки у статутному капіталі підприємства передати право приватної власності на 63/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, та акти приймання-передачі від 14.01.2014 року стали підставою для державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON]Є для прийняття рішення про державну реєстрацію прав від 20.01.2014 року № 10090147 та проведення реєстрації права власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 за [PERSON] та [PERSON] у відповідних частках. 20.01.2014 року за № 16419494 [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення загальною площею 435 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 11, розміром частки 37/100 та 63/100 відповідно. На підставі ст. 331 ЦК України право власності на новостворений житловий будинок виникає після завершення його будівництва та прийняття до експлуатації з моменту державної реєстрації будинку. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані про процесі цього будівництва. Частиною 2 ст. 376 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. У звязку з чим самочинне будівництво не є обєктом цивільного права і відповідно, не може бути предметом цивільно-правового договору, тобто рішення засновників про прийняття до Статутного фонду Приватного підприємства «Гефест-56» обєкту самочинного будівництва, суперечить закону. Встановивши, що рішеннями загальних Зборів проведеними засновниками ПП «Гефест-56» 22.11.2013 року та 13.12.2013 року спірний обєкт прийнято до Статутного фонду підприємства «Гефест-56», а потім передано у власність [PERSON] та [PERSON] без врахування вимог ст. 63 ГК України, ст.331 ЦК України, суд з підстав викладених вище у мотивувальній частині рішення, визнає рішення загальних Зборів ПП «Гефест-56» від 22.11.2013 року, від 13.12.2013 року недійсними та такими що підлягають скасуванню. Згідно зі ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Враховуючи що позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ПП «Гефест-56» на нежитлове приміщення загальною площею 435 кв.м, за адресою: м. Одеса, вулиця 25-ої Чапаєвської дивізії, 11 та рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірний обєкт нерухомості за [PERSON] та [PERSON], позовні вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право власності, виданих на підставі вказаних рішень, є похідними від визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів засновників ПП «Гефест-56», суд, приймаючи рішення про скасування рішень загальних зборів ПП «Гефест-56» від 22.11.2013 року та від 13.12.2013 року, приймає рішення і про скасування реєстрації права власності на спірний обєкт за відповідачами, проведеної на підставі цих рішень. З цих же підстав суд приймає рішення про визнання недійсними свідоцтв про право власності на вказаний обєкт за відповідачами. Правила ст. 376 ЦК України, згідно з якими житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями буд вільних норм та правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості,збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм та правил( у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила, здійснює будівництво відмовляється від такої перебудови. Пунктом 25 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснено, що відхилення від проекту забудови об'єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об'єкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна його габаритів, місця розташування тощо), не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об'єкта нерухомості. Для з'ясування цих обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору, сторони мали право на надання доказів та призначення експертизи. Клопотань щодо проведення судово-будівельної експертизи з боку сторони позивача не надходило. Проаналізувавши вищенаведені норми закону, рішення апеляційного суду Одеської області від 20.01.2014 року, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в частині зобовязання [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 435 кв.м, яка розташована за адресою: м. Одеса, вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11 шляхом проведення відповідної перебудови самовільно збудованого обєкту нерухомості, так як матеріали справи не містять доказів, що обєкт самочинного будівництва побудувала фізична особа [PERSON]. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобовязання [PERSON] провести відповідну перебудову обєкта нерухомості розташованого за адресою: м. Одеса вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, суд також враховує, що 16 червня 2017 року Одеською міською Радою прийнято рішення № 2172-У111 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,2120 га за адресою: м. Одеса, вулиця Інглезі, 11 (вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії, 11) та надання її в оренду фізичній особі підприємцю [PERSON], фізичній особі підприємцю [PERSON]», згідно з яким Одеська міська Рада: - затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 5110136900:51:002:0001), площею 1,2120 га (категорія земель за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови), за адресою: м. Одеса, вулиця Інглезі, 11 ( вулиця 25-ї Чапаєвської дивізії,11); - надала ФОП [PERSON], ФОП [PERSON] земельну ділянку, вказану в пункті 1 цього рішення, в оренду на 15 років, до початку реалізації планувальних рішень території, цільове призначення В.03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, вид використання для експлуатації та обслуговування будівлі ресторану та дитячого центру розваг; що 21 червня 2017 року між Одеської міською Радою, в особі Одеського міського голови [PERSON] з одного боку та фізичною особою підприємцем [PERSON] та ФОП [PERSON] з іншого, укладено договір оренди згідно з яким в оренду передається земельна ділянка площею 1,2120 га, утому числі по угіддях: - капітальна одноповерхова - 0,0396 га; - тимчасова 0,0158 га; під спорудами - 0,0609 га; - під проїздами, проходами та площадками 0,1775 га; - під зеленими насадженнями 0,1664 га; інші 0,7518 га; Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер витягу 90227972, дата реєстрації 21.06.2017 року, з якого вбачається, що обєкт нерухомого майна земельна ділянка кадастровий номер: 5110136900:51:002:0001 зареєстрована Відділом у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, реєстраційні номери обєктів нерухомого майна, розташований на земельній ділянці: 265394451101; цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, адреса: Одеська область, м. Одеса, вулиця Інглезі (вулиця 25-ї Чапаєвської Дивізії), земельна 11; 21.06.2017 року 16:30:17 внесено запис про інше речове право: 21038933, підстава виникнення іншого речового права договір оренди землі, серія та номер: 525, виданий 21.06.2017. На підставі викладеного та

Outcome: partial