Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3383 від 26.06.2013 року у розмірі 3394,86грн., яку мотивував тим, що 15.06.2019 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого цедент в порядку та на умовах, визначених цим договором передає цесіонарієві, а цесіонарій набуває права вимоги, належне цедентові і стає кредитором за кредитним договором №3383 від 26.06.2013 року, укладеного між КС «Імперіал ЛТД» і [PERSON] 26.06.2013р. між КС «Імперіал ЛТД» і [PERSON] був укладений кредитний договір №3383, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70% річних на строк з 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту і до повного його виконання. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 15.06.2019 року за ним утворилась заборгованість в сумі 3394,86грн., яку представник позивача [PERSON] від імені та в інтересах позивача [PERSON] просить стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача [PERSON] Ю [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача [PERSON] в наданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 29.07.2020р. на підставі ст.ст.280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд встановив наступне. 15.06.2019 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого Кредитна спілка «Імперіал» (цедент) в порядку та на умовах, визначених цим договором передає [PERSON] (цесіонарію), а цесіонарій набуває права вимоги, належне цедентові і стає кредитором за кредитним договором №3383 від 26.06.2013 року, укладеного між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» і [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи із системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. Згідно копії кредитного договору №3383 від 26.06.2013 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» і [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 1000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70% річних на строк 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту і до повного його виконання. Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України). В силу ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно з ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~ юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Фінансова установа може розпочати надання фінансових послуг, лише якщо: 1) облікова і реєструюча система відповідає вимогам, встановленим нормативно-правовими актами; 2) внутрішні правила фінансової установи, узгоджені з вимогами законів України та нормативно-правових актів державних органів, що здійснюють регулювання та нагляд за ринками фінансових послуг; 3) професійні якості та ділова репутація персоналу відповідають встановленим законом вимогам. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 15.06.2019 року відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 3394,86 грн., яка складається із суми зі сплати основного боргу у розмірі 534,70грн. та заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 2860,16грн. З матеріалів справи вбачається, що з укладенням 15.06.2019 року договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця - Кредитної спілки «Імперіал ЛТД», який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу [PERSON] , яка не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з вищенаведеними нормами права та не має відповідної ліцензії, що суперечить положенням ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі №909/968/16. За змістом ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки» визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а п. 11 ч. 1 цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається. Таким чином, кредитна спілка, як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що спірні зобов`язання випливають з кредитного договору, укладеного КС «Імперіал ЛТД» з фізичною особою [PERSON] , надання кредитних коштів здійснено за рахунок об`єднання грошових внесків членів вказаної кредитної спілки, такі зобов`язання тісно пов`язані з особою кредитора і в силу положень ст.515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов`язаннях не допускається. Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі №6-667цс15. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати по справі слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнена від сплати судового збору.

Outcome: dismissed