Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON], помер 17.03.2013 р.; копія паспорту [PERSON]; копія довідки виконавчого комітету Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області № 02-11/86 від 15.04.2016 р., згідно якої на момент смерті [PERSON] разом з ним мешкав онук [PERSON], а також [PERSON] залишив на імя [PERSON] заповідальне розпорядження; копія заповіту [PERSON] від 21.01.2005 р., посвідченого секретарем Плавнівської сільської ради; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.02.2009 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок № 10 по вул.. Фрунзе в с. Плавні, Ренійського району, власником вказаний [PERSON], самочинно збудований сарай літ «В»; копія довідки Ренійського БТІ, згідно якої власником житлового будинку № 10 по вул.. Фрунзе в с. Плавні Ренійського району є [PERSON]; копія державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 948181, згідно якого [PERSON] належить земельна площею 0,2500 га (кадастровий номер 5124184000:02:002:0127); копія державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 948193, згідно якого [PERSON] належить земельна площею 0,1805 га (кадастровий номер 5124184000:02:002:0156); довідка про нормативну грошову оцінку земельних ділянок площею 0,25 га (присадибна ділянка) та 0,1805 га (землі сільськогосподарського призначення) згідно якої загальна грошова оцінка становить 90548,51 грн.; копія рішення виконавчого комітету Плавнівської сільської ради від 25.02.2011 р., про визнання права власності на житловий будинок № 10 по вул.. Фрунзе за [PERSON]; копія розпорядження про перейменування вулиць від 20.02.2016 р., вул.. Фрунзе перейменована на вул.. Барта; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підстава відсутність оригінала правовстановлюючого документу на нерухоме майно; копія газета «Ренійський вісник» з оголошенням про втрату державних актів ЯИ № 948193 та ЯИ № 948181 на імя [PERSON] Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 21 квітня 2012 року помер дідусь позивача [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло: право власності на житловий будинок № 10 по вул.. Фрунзе (стара назва) / Барта (нова назва) в с. Плавні Ренійського району Одеської області; право власності на земельну ділянку площею 0,1805 га на підставі державного серії ЯИ № 948181 та право власності на земельну ділянку площею 0,25 га на підставі державного акту серії ЯИ № 948193. Під час життя [PERSON] залишив заповідальне розпорядження, яким усе своє майно заповідав онуку [PERSON], який є позивачем по справі. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-ти місячний строк не звертався, однак на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем, відмову від спадщини він не заявляв. Пізніше позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, оскільки позивачем не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки та правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Як вбачається із позовної заяви оригінали державних актів про право власності на земельну ділянку були втрачені, про що свідчить оголошення у пресі, а відповідно до вимог діючого законодавства, дублікат державних актів позивач отримати не в змозі. тому ці обставини змусила позивача звернутися до суду із позовною заявою при визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач по справі [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст.. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини постійно мешкав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 15.04.2016 р. № 02-11/86, та протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, не заявляв відмову від неї. Пізніше [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, державним нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що позивачем не було надано оригіналів державних актів на земельні ділянки, оскільки вони були втрачені, та правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на нерухоме майно, яке залишилося після смерті його дідуся [PERSON]

Outcome: approved