Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у грудні 2020 року звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, яким просить визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину двокімнатної квартири, загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно: 1/4 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складав. Єдиним спадкоємцем після його смерті є позивач. З метою отримання спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО Зубкової О.Л. з заявою про прийняття спадщини. Проте постановою від 18.08.2020 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт постійного проживання [PERSON] із померлим [PERSON] . Ухвалою суду від 11.01.2021 року було відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 29.01.2020 року Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] , являється рідною донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 8-9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , яка належала покійному на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.03.1994 року Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києві (а.с. 11-12). З метою отримання спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса КМНО Зубкової О.Л. з заявою про прийняття спадщини. Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2020 року приватним виконавцем КМНО Зубковою О.Л. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частину квартиру в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт постійного проживання [PERSON] із померлим [PERSON] , оскільки позивач була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частина 1 ст. 1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Встановлено, що померлому на праві власності належала 1/4 частина спірної квартири. Позивач, в установлений законом термін звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність документів, які підтверджують факт постійного проживання [PERSON] із померлим [PERSON] . Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved