Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Представник ПАТ «Альфа Банк» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 квітня 2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках обслуговування продукту «Максимум». Відповідно до укладеного договору відповідачеві було відкрито картковий рахунок у валюті гривня, випущено міжнародну платіжну картку DMS Gold строком дії два роки та встановлено ліміт відновлювальної кредитної лінії в сумі 35850 гривень. Відповідач у свою чергу зобовязався в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі. Проте у порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 11 листопада 2015 року має заборгованість перед ПАТ «Альфа-Банк» 58446,14 грн., з яких: 11675,89 гривень за тілом кредиту, 35559,73 гривень прострочена заборгованість за тілом кредиту, 181,92 гривень відсотки за кредитом, 11028,60 гривень неустойка. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобовязань за договором на її адресу позивачем була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позову вимога не виконана. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість, а також витрати з оплати судового збору. У судове засідання представник позивача, [PERSON] що діє на підставі довіреності, не зявилась, надавши заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, при цьому на задоволенні позову наполягає, на заочний розгляд справи згодна. Відповідачка у судове засідання не з'явилась повторно за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням, закріпленим в ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 25 квітня 2014 року на підставі анкети-заяви [PERSON] про акцент на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум» між нею та Публічним акціонерним товариствам «Альфа Банк» був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках обслуговування продукту «Максимум». Згідно до умов договору Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок у валюті гривня, випустив міжнародну платіжну картку DMS Gold строком дії два роки з лімітом відновлювальної кредитної лінії 75000 гривень та встановив ліміт на момент видачі картки та підписання договору в сумі 35850 гривень (п.п. 1, 2, .1, 2.1.1 Додатку до договору). Відповідачка, [PERSON], була ознайомлена із умовами зазначеного договору та погодилась із ними, а також отримала Додаток до договору про комплексне банківське обслуговування та документи, що підтверджується її підписом у договорі (а.с. 7) Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 25 квітня 2014 року вбачається, що у відповідачки станом на 11 листопада 2015 року мається перед банком борг на загальну суму 58446,14 грн., з яких: тіло кредиту 11675,89 грн., просрочка по тілу 35559,73; відсотки за кредитом 181,92; неустойка (пеня) 11028,60. Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 Додатку процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 36% річних на торгові операції та на операції зняття коштів. Розмір обовязкового мінімального платежу складає 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, при цьому сторони погодили, що розмір обовязкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 гривень. Дата сплати обовязкового мінімального платежу до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. Відповідно до п.17 Тарифів на видачу та обслуговування картки «Максимум» пеня за користування простроченою заборгованістю (від суми простроченої заборгованості) становить 36% річних. Відповідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що також передбачено вказаним кредитним договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодав¬ства України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими озна¬ками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йо¬му позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Суд при цьому вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року. Так за ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. В п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» вказаного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Згідно Наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/а від 7 жовтня 2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). На виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» за Розпорядженням № 1275-р від 2 грудня 2015 року Кабінету Міністрів України відповідно до п. 20 ч. 1 «Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» місто Маріуполь Донецької області було віднесено до вказаного «Переліку». За матеріалами справи було встановлено, що відповідачка, [PERSON], зареєстрована та постійно мешкає в м. Маріуполі з 2004 року, тому на неї розповсюджуються норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», які є досі чинними. З урахуванням наведеного суд вважає необхідним відмовити ПАТ «Альфа-Банк» у його вимогах до відповідачки щодо стягнення сум неустойки в вигляді пені за порушення виконання зобовязання за кредитним договором, що були наховані банком після 14 квітня 2014 року, оскільки зазначені вимоги банку суперечать ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», бо ці суми неустойки, нараховані після 14 квітня 2014 року, після набрання чинності Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не були представниками банку скасовані, що вимагає цей Закон. На підставі переліченого судом встановлено у судовому засіданні факт наявності у відповідачки відповідальності перед ПАТ Альфа -Банк за невиконане зобовязання по кредитному договору від 25 квітня 2014 року на загальну суму 47417,54 грн., що складається з: тіла кредиту 11675,89 грн., відсотків за користування кредитом 181,92; простроченого тіла кредиту 35559,73 грн. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовних заяв до суду, що підтверджується квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: partial