Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Представник відповідача - СВК «Картал» у судові засідання, які призначалися на 05.05.2014 р., 19.05.2014 р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки, суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив про розгляд справи без його участі. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія державного акту серії ЯЕ № 669551 від 12.02.2008р. про право власності на земельні ділянки загальною площею 2,17 га, оформленого на ім'я [PERSON]; копія договору оренди землі від 11.09.2008р., укладеного між [PERSON] та СВК «Картал» щодо земельних ділянок; копія листа-вимоги ТОВ «Дунай Агрос» до СВК «Картал» про передачу земельних ділянок від 27.03.2013р.; копія списку зареєстрованих договорів із ТОВ «Дунай Агрос» у 2010р. - 2012р.; копія списку договорів, укладених із ТОВ «Дунай Агрос» у 2013р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач на підставі державного акту серії ЯЕ № 669551 від 12.02.2008р. про право власності на земельні ділянки є власником земельних ділянок загальною площею 2,17 га ( із кадастровими номерами: 5124183600:01:003:0210; 5124183600:01:005:0769), розташованих на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 11.09.2008р. позивач уклав із СВК «Картал» договір оренди належних йому земельних ділянок строком на 5 років. Вищевказаний договір був зареєстрований у Держземагенстві Ренійського району, сторони визнали його умови та погодились із ними, у зв'язку із чим він підлягає виконанню. Згідно укладеного договору оренди землі позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 9 Договорів оренди було передбачено, що орендна плата вноситься за земельні ділянки приватної власності у вигляді 3 % грошової форми від вартості земельної ділянки за мінусом податків. Для земельних ділянок була визначена їхня спільна вартість та розмір орендної плати відповідно до умов договору. Договором оренди землі були визначені строки внесення орендної плати - щороку до 1 числа грудня місяця. Згідно п. 31 Договорів оренди орендар зобов'язаний у т.ч. своєчасно сплачувати орендну плату. Відповідно до п. 39 Договорів оренди умовами розірвання договору в односторонньому порядку є несплата Орендарем орендної плати протягом 6 місяців після встановленого цим Договором строку. Відповідач вищевказані вимоги щодо сплати орендної плати виконував частково, плату за користування земельними ділянками вносив нерегулярно, внаслідок чого в нього станом на 27.03.2014р. склалася заборгованість по орендній платі в розмірі 854 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути. [PERSON] неодноразово звертався до голови СВК «Картал» із вимогою повернути земельні ділянки та сплатити заборгованість по орендній платі, однак, відповідач прохання позивача ігнорує, натомість, продовжує незаконно володіти земельними ділянками позивача: обробляє їх, отримує врожай. У зв'язку із ситуацією, що склалася, позивач позбавлений права володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, належними йому на підставі державного акту. Крім того, як було встановлено під час розгляду справи, позивач уклав договори оренди земельних ділянок із ТОВ «Дунай Агрос». Однак, у зв'язку із тим, що земельні ділянки позивача і досі перебувають у користуванні відповідача, ТОВ «Дунай Агрос» не може їх використати за призначенням, обробляти їх та сплачувати за це орендну плату. На підставі ст. 88 ЦПК України позивач просить стягнути з відповідача також судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Як вказувалося вище, позивач 11.09.2008р. уклав договір оренди земельних ділянок із СВК «Картал». Положеннями договору оренди були передбачені істотні умови оренди земельних ділянок, були погоджені строки сплати та розміри орендної плати, визначені об'єкти оренди. Відповідач неналежно відносився до виконання п.п. 9, 31 Договору оренди землі, несвоєчасно та нерегулярно сплачував позивачці орендну плату, внаслідок чого склалася орендна заборгованість в розмірі 854 грн. 00 коп. У зв'язку із неналежною оплатою орендної плати за користування земельними ділянками, для сторін повинні були наступити негативні наслідки, передбачені п. 39 Договорів оренди, а саме, розірвання договору в односторонньому порядку. Однак, ці положення Договору позивачем застосовані не були, він просить розірвати договір у судовому порядку. У 2013р. позивач уклав договір оренди цих самих земельних ділянок із ТОВ «Дунай-Агрос», однак, у зв'язку із тим, що відповідач відмовляється передати земельні ділянки власнику (новому орендарю), неможливо виконати положення домовленості за іншими договором оренди. Згідно ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою у т.ч. є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. За ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом (ст. 412 ЦК України). Правові засади оренди землі в Україні визначені і Законом України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. Згідно із ст. 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. За ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди, стягнення з СВК «Картал» 854 грн. 00 коп. орендної плати є правомірними і законними, виходять із договірних зобов'язань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати в розмірі 1244 грн. 00 коп., то він просив залишити пред'явлені в цій частині вимоги без розгляду, про що судом винесено ухвалу окремо.

Outcome: approved