Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Представник позивача, виступаючи в інтересах [PERSON], 29.09.2014 року, звернувся в Новоодеський районний суд з вищевказаним позовом. В своєму позові представник позивача зазначив, що позивач являється власником земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,04 га, в СТ «Соснове» Баловненської сільради Новоодеського району Миколаївської області, що розташована по [ADDRESS], яку вона отримала в дар від свого батька [PERSON] В серпні 2009 року цю земельну ділянку було відключено від мережі електропостачання посадовими особами СТ «Соснове». Посилаючись на своє право користуватись електропостачанням, на не реагування керівництва садівничого товариства на всі її звернення щодо прийняття її в члени товариства і підключення земельної ділянки до електромережі, позивач на підставі ст.25 Закону України «Про електроенергетику», п.п.1.2, 12.3 «Правил користування електроенергією для населення», просила суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування належним їй майном, шляхом підключення земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,04 га, що розташована по [ADDRESS] в СТ «Соснове», на території Баловненської сільської ради, Новоодеського району, Миколаївської області, до електромережі. До початку судового розгляду справи, представник позивача змінив позовні вимоги. Посилаючись на ті ж обставини і підстави позову, представник позивача просив суд винести рішення, яким зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування належним майном позивачу, шляхом підключення земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,04 га, що розташована по [ADDRESS] в СТ «Соснове», на території Баловненської сільської ради, Новоодеського району, Миколаївської області, до електромережі на території садового товариства «Соснове», Баловненської сільської ради, Новоодеського району, Миколаївської області. В судовому засіданні представник позивача підтримав змінені позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позові обставини, просив суд змінений позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - СТ «Соснове» в судовому засіданні не визнав заявлених до відповідача позовних вимог та посилаючись на безпідставність позову, просив суд повністю відмовити в його задоволені. В обґрунтування своїх заперечень на позов, представник відповідача зазначив про неможливість покладення зобов'язання на відповідача з підключення до електромережі земельної ділянки позивача, так як це вимагає подальшого укладення з нею договору на електропостачання, а договірні правовідносини повинні ґрунтуватись на добровільному волевиявленні і, що ніякий закон і навіть суд не може зобов'язати відповідача укласти такий договір з позивачкою, яка не являється членом садівничого товариства. Зазначив, що позивач повинна спочатку звернутися до керівництва СТ і після прийняття її в його члени, вирішити питання щодо підключення її земельної ділянки до електромереж садівничого товариства. Крім того, представник відповідача зазначив на пропуск позивачем строків позовної давності щодо захисту її прав, посилаючись на те, що відключення земельної ділянки від електромережі відбулося в серпні 2009 року, а позивач звернулася до суду з позовом тільки в кінці вересня 2014 року і просив суд також задовольнити його заяву про застосування до спірних правовідносин строк позовної давності. Представник залученої судом третьої особи - ПАТ «Миколаївобленерго» в судове засідання не з'явився, але надав суду письмові пояснення з приводу вирішення спірних правовідносин, з проханням розглянути справу у відсутність представника третьої особи. З письмових пояснень представника третьої особи вбачається, що всі мережі електропостачання і електроустановки, що знаходяться на території СТ «Соснове», належать цьому садівничому товариству і споживачами електроенергії є його члени. Постачання електроенергії до СТ «Соснове» здійснюється ПАТ «Миколаївоблеерего» на підставі укладеного між ПАТ «Миколаївобленерго» і СТ «Соснове» договору на електропостачання. Поскільки на території СТ «Соснове» не існує електромереж ПАТ «Миколаївобленерго», то для підключення земельної ділянки позивача до електромереж ПАТ «Миколаївобленерго» позивачу необхідно отримати технічні умови про приєднання та укласти договір про приєднання до електромереж ПАТ «Миколаївобленерго». Представник третьої особи не заперечував можливості укладення і підписання трьохсторонньої угоди на електропостачання. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмове пояснення представника третьої особи, а також дослідивши всі інші обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Як вбачається з матеріалів справи і досліджених в судовому засіданні обставин, позивач не являється членом СТ «Соснове», але має в наявності земельну ділянку, площею 0,04 га по [ADDRESS] в СТ «Соснове» Новоодеського району Миколаївської області, яка перейшла в її власність від батька [PERSON], на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 29.08.2005 року. Своє право власності на вказану земельну ділянку позивач зареєструвала тільки 15 квітня 2014 року. Як зазначає сама позивач, ще в серпні 2009 року, належну їй земельну ділянку по [ADDRESS] в СТ «Соснове» посадовими особами цього садівничого товариства було відключено від електропостачання. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував факту відсутності електропостачання до земельної ділянки позивача по [ADDRESS] в СТ «Соснове», посилаючись на те, що позивач не являється членом цього садівничого товариства і ніколи нею не була, а таке електропостачання, згідно статутним положенням товариства, здійснюється лише його членам. Досліджені в суді обставини підтверджують доводи представника відповідача і свідчать про те, що заяву про своє бажання стати членом СТ «Соснове», позивач подала на розгляд голови садівничого товариства тільки в березні 2014 року, ще до факту реєстрації свого права власності на земельну ділянку в цьому товаристві. Після набуття права власності на земельну ділянку позивач більше заяв до керівництва СТ «Соснове» про прийняття її в члени цього товариства не подавала. На день розгляду даної справи в суді, позивач не набула членства в СТ «Соснове» і будь-яких доказових даних на спростування цього факту, у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, суду не надано. Правовідносини, що виникають між членами садівничого товариства та членами цього товариства з іншими особами, які не являються його членами регулюються статутом цього СТ «Соснове», в нині існуючій редакції від 21.03.2010 року, а також ст.714 ЦК України. Статтею 714 ЦК України передбачено можливість здійснення такого електропостачання, але тільки після укладення договору. У відповідності з цими статутними положеннями СТ «Соснове», що передбачені п.п.1.1, 4.1-4.18, особи, які не є членами даного садівничого товариства, позбавлені права користуватися водо-електропостачанням з мереж, що належать цьому товариству. Пунктом 4.14 Статуту СТ «Соснове», передбачено право особи, яка була виключена або добровільно вибула із членів цього товариства у трьохмісячний строк оформити з товариством правові відносини шляхом укладання відповідного договору на користування об'єктами колективної власності, але слід зазначити, що позивач ніколи не була членом цього товариства, ніколи з його членів не виключалась і добровільно не вибувала, а тому вказаний пункт статуту, на який посилається представник позивача, також не може бути застосований судом для врегулювання між сторонами і вирішення спірних правовідносин. Як вбачається з досліджених в суді доказів, всі електромережі та електроустановки, що розташовані на території СТ «Соснове», належать цьому товариству, а не залученій до участі в даній справі третій особі - ПАТ «Миколаївобленерго». Тому, у відповідності з вимогами ст.627 ЦПК України, якою передбачено свободу договору, всі правовідносини, які виникли і можуть ще виникнути між сторонами цієї справи, з приводу забезпечення електропостачанням земельної ділянки, що належить позивачу, яка розташована на території СТ «Соснове», повинні ґрунтуватись на вільному волевиявленню цих сторін і при укладені ними такого договору з електропостачання, або через попереднє набуття членства позивачем в СТ «Соснове», але не через судовий примус відповідача до вчинення дій з підключення земельної ділянки позивача до належних йому електромереж. Суд зазначає, що позовні вимоги повинні бути законними, а також вони повинні ґрунтуватися на правових нормах, або випливати із змісту та умов укладених між сторонами договорів. Тому, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав, а саме через зобов'язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні її права користування належним майном, шляхом підключення земельної ділянки для ведення садівництва до електромережі на території садового товариства «Соснове», без попереднього вирішення питання членства позивача в цьому товаристві, не відповідає існуючим між сторонами правовідносинам і не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Примушення відповідача вчинити дії з підключення земельної ділянки, належної позивачу, як захист порушених її майнових прав міг би бути можливий, у випадку, якщо б вона була членом цього товариства, але позивач таким членом садівничого товариства «Соснове» не являється. В зв'язку з цим, без попереднього укладення між сторонами договору з електропостачання, в якому повинні бути обумовлені, як предмет та зміст цього договору, так і права та обов'язки сторін, на думку суду, не можливо захистити інтереси позивача у обраний нею спосіб, а саме через зобов'язання відповідача здійснити підключення земельної ділянки позивача до електромереж СТ «Соснове», яка не являється його членом. Навіть, якщо припустити можливість задоволення таких вищевказаних позовних вимог судом, шляхом примусу відповідача до їх вчинення, то після цього необхідне юридичне оформлення виниклих між сторонами правовідносин з приводу подальшого електропостачання, тобто через необхідність укладення відповідного договору, укладення якого вимагає добровільного волевиявлення, а не примусу (ст.627ЦК України). Обставини справи свідчать про те, що укладення такого договору між сторонами в даний час неможливе, через відсутність волевиявлення СТ «Соснове» на вчинення цього юридично значимого акту, поза попереднім вирішенням питання набуття членства позивача в СТ «Соснове». І Закон України «Про електроенергетику», і «Правила користування електроенергією для населення», на які, як на підставу свого позову посилається позивач, передбачають можливість здійснення електропостачання між суб'єктами таких правовідносин, але тільки на підставі укладення відповідних договорів та у відповідності з вимогами існуючого законодавства. Тому, суд вважає безпідставними посилання представника позивача, в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, на вимоги ст.25 Закону України «Про електроенергетику», та на п.п.1, 2, 12.3 «Правил користування електроенергією для населення», п.12.3 «Правил користування електричною енергією», затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року, які на думку суду, не можуть бути застосованими для регулювання виниклих між сторонами правових відносин, так як дані норми права регулюють відносини між постачальниками електричної енергії та її споживачами, а в даному випадку СТ «Соснове» не являється постачальником електричної енергії. Так, ст. 25 Закону України «Про електроенергетику», передбачено право і можливість споживача електроенергії приєднатися та підключитися до електричної мережі електропостачальника такої енергії, за умови виконання ним правил приєднання електроустановок до електричних мереж. У спірних правовідносинах відповідач - СТ «Соснове» не являється таким електропостачальником, поскільки таке електропостачання здійснює третя особа по справі - ПАТ «Миколаївобланерго». Відповідно до п.3 «Правил користування електроенергією для населення», споживання такої енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, а у розглядаємих судом спірних правовідносинах, таке укладання договору можливе між ПАТ «Миколаївобленерго» і позивачем, або через укладання трьохсторонньої угоди між ПАТ «Миколаївобленерго», позивачем і відповідачем - СТ «Соснове» і тільки на підставі такої угоди, а не шляхом застосування судового примусу, через покладання обов'язку на відповідача підключити належну позивачу земельну ділянку для ведення садівництва до електромережі на території садівничого товариства «Соснове». Таким чином, через безпідставність заявлених позовних вимог та через їх недоведеність представником позивача в судовому засіданні, позивачу слід відмовити в задоволені цього позову. Представник відповідача також заявив про необхідність відмови в задоволені позовних вимог, як через безпідставність і недоведеність заявленого позову, так і через пропуск позивачем строку позовної давності. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені заявлених позовних вимог позивачу саме через безпідставність і недоведеність заявленого позову та внаслідок невірно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, а не внаслідок пропуску позивачем строку позовної давності, що являється додатковою підставою для відмови в задоволенні позову. Тому, суд залишає поза увагою заяву представника відповідача про необхідність застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, що виникли між сторонами, поскільки відмовляє в задоволені позову через його безпідставність. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, враховуючи відмову суду в задоволені позовних вимог, понесені позивачем судові витрати йому не компенсуються.

Outcome: dismissed