Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 15328,11 грн за кредитним договором №б/н від 22.02.2016 року, а також судового збору в розмірі 1378,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачкою умов вказаного кредитного договору. В судове засідання представник позивача не зявився, але безпосередньо в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.3). Відповідачка до суду також не з'явилася, однак про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та вчасно (а.с.44, 46), заперечень від останньої проти позову не надходило. За таких обставин суд на підставі ст.224 ЦПК України визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. 22.02.2016 року між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання продукту кредитних карт №б/н, за якою остання отримала кредит у розмірі 11405,79 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, своїм підписом у Генеральній угоді відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с.5-30). Однак відповідачка своєчасно не повернула ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти, не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов'язань по кредитному договору, в звязку з чим станом на 20.10.2016 року з розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором вбачається, що її заборгованість перед банком становить 15328,11 грн, в тому числі заборгованість за кредитом 10874,71 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1282,28 грн, заборгованість за пенею та комісією 2174,90 грн, а також штраф 996,22 грн (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди) (а.с.4). Статтями 526 та 530 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися у встановлений строк та належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, яким він і скористався, звернувшись з даним позовом до суду. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідачка [PERSON] належним чином умов договору про надання банківських послуг б/н від 22.02.2016 року не виконувала, кредит в установлені строки його повернення не повертала, а тому заборгованість у розмірі 15328,11 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню, то і судові витрати по справі у сумі 1378,00 грн необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі наведеного та ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved