Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення кредитної заборгованості з відповідача в сумі 21098 гривен 86 коп. Мотивує свій позов тим, що 26 червня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № [NUMBER], за яким вона отримала кредит в сумі 20200 грн. на строк 36 місяців до 26 червня 2016 року. 21 липня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №21/07/2014, за яким позивач набув права вимоги до [PERSON]за кредитним договором № [NUMBER]. Так як в добровільному порядку відповідачка зобов»язань по поверненню кредитних коштів не виконала, тому позивач просить стягнути з неї заборгованість по договору кредиту, яка утворилась станом на 07.04.2015 року в сумі 21098 грн.86 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 18382 грн. 20коп., комісія 2716 грн. 66 коп. В судове засідання представник позивача не з» явився , направив заяву з проханням розглядати справу без його участі , позовні вимоги підтримує , не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання двічі не з явилася , про час розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає що позов підлягає задоволенню Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ст. 1048 ЦК України). \~Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). \~ Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). \~ Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. \~ Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням\~ умов,\~ визначених\~ змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER], за яким вона отримала кредит в сумі 20200 грн. на строк 36 місяців до 26 червня 2016 року. Взяті на себе зобов»язання ПАТ «ОТП Банк» виконав у повному обсязі. Відповідач в порушення умов договору несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредитному договору. У зв язку з тим, що позичальник не виконує свої зобов язання по кредитному договору виникла прострочена заборгованість , яка станом на 07.04.2015 року склала 21098 грн.86 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 18382 грн. 20коп., комісія 2716 грн. 66 коп. 21 липня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №21/07/2014, за яким Банк передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги до [PERSON], що належало Банку за кредитним договором № [NUMBER]. Відповідно до положень ст.ст.1077,\~1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов»язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі\~ст.1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до\~ст.1082 ЦК України\~боржник зобов»язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. 24.07. 2014 року позивачем було направлено [PERSON] письмове повідомлення про передачу позивачу права грошової вимоги, а також повідомлення про погашення усієї заборгованості за договором кредиту від 26.06.2013 року в сумі 21948 грн. 86 коп.на протязі 10 днів з дня отримання вимоги. Оскільки боржником [PERSON] зобов»язання по договору кредиту не виконано, тому з неї підлягає стягненню заборгованість на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яка утворилась станом на 07.04.2015 року та склала 21098 грн.86 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 18382 грн. 20коп., комісія 2716 грн. 66 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданого платіжного доручення , позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 243грн.60 коп. , що підлягає відшкодуванню..

Outcome: approved