Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON], звернувся до суду з позовом про визнання батьківства відповідача [PERSON] В позовній заяві представник позивача зазначив слідуючі підстави. В 2011 -2012 роках позивач підтримувала близькі стосунки з [PERSON] У них народилась донька [PERSON], [INFO]. В актовому записі № 23, вчиненому 21.03.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, батьком дитини був записаний [PERSON]. Запис було зроблено зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Тобто позивач прізвище вказала своє, а ім'я та по батькові - відповідача. Біологічний батько дитини [PERSON] був згоден, аби саме він був записаний батьком дитини в актовому записі про народження, але позивач, оскільки не перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вважала, що у дитини буде прізвище «[PERSON]», що їй не зовсім подобалося. Пізніше стосунки між позивачем та відповідачем припинилися. На даний часв інтересах дитини виникла необхідність визнання за відповідачем батьківства, як за особою, яка дійсно є біологічним батьком [PERSON], і це підтверджується наступним. В 2011-2012 роках, позивач та відповідач підтримували близькі стосунки, між ними були теплі та щирі відносини, вони мали взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. Відповідач достеменно знає, що він є батьком доньки позивача - [PERSON] і не заперечує цього. Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України позови про визнання батьківства відповідача можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], підтримав позовні вимоги повністю та показав, що між сторонами були фактичні шлюбні відносини, але не зареєстровані у законному порядку, вони проживали спільно, однією сім'єю, за адресою позивача. Позивач просить визнати відповідача біологічним батьком з тих міркувань, що у дитини повинен бути її батько, який повинен бути записаний офіціально у законному порядку. Позивач [PERSON], підтримала позов повністю та показала, що вона проживала спільно з відповідачем з березня 2011 року до осені 2012 року у [ADDRESS], де також мешкає її мати [PERSON]. За період спільного життя, вона з відповідачем, який проходив службу на прикордонній заставі, вели сімейний бюджет, купували різні речі для користування. У період народження дитини,[INFO] , відповідач повністю визнав доньку, купував для неї дитячі речі, коляску, одяг, виконував свої батьківські обов'язки у повному обсязі, возив дитину на прогулянку, ні разу не висловлювався, що дитина не його і не вказував на жодний сумнів з цього питання. Відповідача у подальшому перевели до іншого місця служби до міста Щорс, звідки він приїзджав у відпустку, у вихідні дні та всіляко підтримував хороші стосунки. Далі відповідач був переведений ще в інше місце служби, де спочатку підтримував відносини, а потім перестав телефонувати, та перестав відповідати на її телефонні дзвінки. У 2014 році забрав свої особисті речі і більше вони з ним не спілкувались до даного часу. За спільні кошти були куплений ноутбук, дзеркальний фотоапарат та інші товари. Дитину, вони спільно з відповідачем, похрестили у церкві. Просить задовільнити вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився про поважні причини неявки до суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином - судовою повісткою. Свою правову позицію з приводу позовних вимог не висловив. Допитаний свідок [PERSON] показала, що вона є матір'ю позивача [PERSON] і їй відомі обставини проживання доньки та [PERSON]. Донька та [PERSON] проживали спільно у період 2011 та 2012 роках за адресою [ADDRESS], де також проживала і вона. Коли народилась дитина у її доньки, то батько, а саме [PERSON] добре виконував свої батьківські обов'язки, купляв речі, дитину возив на прогулянку, ніяких намірів з приводу того, що дитина не його, не висловлював. Допитаний свідок [PERSON] показала, що вона підтримувала і на даний час підтримує хороші стосунки з [PERSON], яка проживала спільно в 2011 - 2012 роках з [PERSON], який добре виконував свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини. Вона бачила, як [PERSON] возив у колясці на прогулянку дитину до якої відносився добре. [PERSON] та [PERSON] спільно проживали у одній квартирі, стосунки між ними були нормальні. Суд, заслухавши пояснення учасників, які беруть участь у справі, свідків та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовільнити повністю, з огляду на такі підстави. Із встановлених обставин доведено доказами те, що сторони проживали спільно за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, планували спільний сімейний бюджет, робили покупки. Вимоги позивача підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції у Чернігівській області від 19 лютого 2015 року, згідно яких [PERSON], народилась [INFO], місце народження: Україна, Чернігівської області, Семенівського району, м.Семенівка про що 21 числа березня місця 2012 року складено відповідний запис № 23, батько: [PERSON], мати: [PERSON] (а.с.4); - даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про дитину : [PERSON], [INFO], місце народження: Україна, Чернігівської області, Семенівського району, м.Семенівка, відомості про батька: [PERSON], відомості про матір: [PERSON] (а.с.5); - даними паспорту, згідно даних яких [PERSON], народилась [INFO] місто Семенівка, Чернігівської області зареєстрована [ADDRESS] (а.с.3); Відповідач з приводу позовних вимог, не зазначив свою думку, від отримання копії ухвали про призначення судової біологічної (генетичної) експертизи відмовився як вказав, з особистих причин, на проведення експертизи на запрошення експертів не з'явився двічі, в судове засідання також не з'явився. Згідно ухвали Семенівського районного суду Чернігівської області від 20.10.2015 року за клопотанням позивача у справі була призначена судова біологічна (генетична) експертиза для визначення біологічного батьківства [PERSON], щодо малолітньої дитини [PERSON],[INFO]. Проте вказана експертиза експертною установою не проведена по причині того, що відповідач [PERSON], неодноразово на відбір зразків крові не з'явився, про поважні причини неявки не повідомив. Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від участі в експертизі. Ухвала суду від 20 жовтня 2015 року була повернута без виконання. У контексті ч.1 ст.146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі від надання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена. У контексті вимог статті 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу» У даному випадку, позивач, довела доказами обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, зазначених у позовній заяві.

Outcome: approved