Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON], який діє на підставі довіреності №8500-К-Н-О від 11.09.2017 року (а.с. 33), звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 25.12.2012 року в сумі 19448,09 грн., яка складається з наступного: 6148,01 грн. заборгованість за кредитом; 4167,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7377,60 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди: - 1754,97 грн., мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, а також виконання інших зобовязань у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. Представник позивача [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 50). У позові заявлено письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 4). Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 51, 52), відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 25.12.2012 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір, шляхом підписання Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (ч.1 ст. 634 ЦК України), відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав клієнту строковий кредит у розмірі 7403,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком 60 місяців, з 25.12.2012 року по 31.12.2017 року (надалі Генеральна угода) (а.с. 7-31). Також, своїм особистим підписом відповідач підтвердив та погодився, що дана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, крім того він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами (а.с. 7). Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] умов Генеральної угоди, відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості, станом на 11.02.2018 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по укладеній угоді від 25.12.2012 року становить 19448,09 грн., яка складається з наступного: 6148,01 грн. заборгованість за кредитом; 4167,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7377,60 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди: - 1754,97 грн. (а.с. 5). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року (далі Умови та Правила), позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пункт 2.1. Генеральної угоди, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по»25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 189,00 грн. для погашення заборгованості за кредитом, що складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2017 року. Згідно з п. 2.8 Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов'язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказано в умовах і правилах за кожний день прострочення. Сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1754,97 грн. (п. 2.2 Генеральної угоди) (а.с. 7). Судом встановлено, що відповідач 23.07.2015 року здійснив останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 600,00 грн. (а.с. 5 на звороті). Платіж, у розмірі та строк визначений умовами договору до 25.08.2015 року, [PERSON] не сплатила, і з цього часу жодного платежу на погашення кредиту не вносила. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним договором зобов'язань відповідач не надав. Крім того, згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Умовами Генеральної угоди від 25.12.2012 року передбачено два види неустойки за одне і те ж правопорушення, що не відповідає нормам закону в частині цивільної відповідальності, оскільки створює подвійне накладення стягнення на боржника. Отже, суд приходить до висновку, що стягненню за порушення строків погашення заборгованості підлягає визначений умовами договору штраф у розмірі 1754,97 грн. При вирішення даної справи, суд враховує правові позиції Верховного Суду України від 21.10.2015 року №6-2003цс15, від 11.02.2015 року 6-240цс14, від 11.03.2015 року № 6-16цс15, від 16.11.2016 року № 6-1746цс16, від 06.09.2017 року № 6-2071цс16. На підставі викладеного, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягти судові витрати в розмірі 1093,59 грн.

Outcome: partial