Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4KP27380126 від 26.06.2006 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 2015 гривень 00 копійки, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Відповідач ухилився від виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором. У зв'язку із цим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 22295 гривень 39 копійок. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить справу проводити за відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням, того, що представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 26.06.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № DNH4KP27380126 від 26.06.2006 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 2015 гривень 00 копійки, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост. 530 ЦК Україниякщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. встановлено Згідност. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 01.12.2017 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 41867 гривень 85 коп., з яких: заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 4907 гривень 37 коп., нарахована пеня в розмірі 36960 гривень 48 коп.. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 21.05.2012 року з відповідача стягнуто 21110, 34 грн. заборгованості за цим же кредитним договором, а отже стягненню підлягає 20757 гривень 51 коп. заборгованості за кредитним договором та штрафи: 500 гривень фіксована частина і 1037 гривень 88 коп. процентна складова. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.524,526,527ч.1,530,546 ч. 1, 611, 612,1054ч. 2Цивільного кодексу України,

Outcome: approved