Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, заперечень проти задоволення позову не має. Позивач та представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявились, [PERSON] направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копія паспорту [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копія державного акту на земельну ділянку від 02.03.2006 р., серія ЯБ № 438416, згідно якого власником земельної ділянки площею 2,37 га (кадастрові номери 5124182900:01:0030139; 5124182900:01:0050171) є [PERSON]; копія довідки про нормативну грошову оцінку земельних ділянок площею 2,37 га (кадастрові номери 5124182900:01:0030139; 5124182900:01:0050171), згідно якої грошова оцінка становить 87684, 55 грн.; копія довідки Новосільської сільської ради від 30.09.2014 р., згідно якої на день смерті [PERSON] з нею проживав цивільний чоловік [PERSON]; копія акту передачі та прийому земельної частки (паю) в натурі від 23.09.2005 р. з додатками; копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 08 лютого 2014 року померла [PERSON], яка була цивільною дружиною позивача. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельні ділянки площею 2,37 (кадастрові номери 5124182900:01:0030139; 5124182900:01:0050171), які розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області. Під час життя померла не залишила заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємці першої, другою та третьої черги відсутні. Позивач є спадкоємцем четвертої черги. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-ти місячний строк позивач не звертався, однак на день смерті проживав разом із спадкодавцем, тобто прийняв спадщину фактично. Пізніше позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки позивачем не було надано документів, підтверджуючих родинні відносини зі спадкодавцем. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовною заявою при визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON] набагато більше пяти років проживали однією сімєю, вели спільне господарство, однак шлюб у встановленому законом порядку не зареєстрували. Таким чином, позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] Він на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, отже вважається таким, що прийняв спадщину фактично. Спадкоємців першої, другої та третьої черги не має, оскільки ніхто не заявив про своє право на спадщину шляхом звернення у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] на випадок своєї смерті не склала заповіт, тому визнання права власності після її смерті здійснюється за законом. Позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, державним нотаріусом [PERSON], було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні документи, які підтверджують родини відносини зі спадкодавцем. Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на нерухоме майно, яке залишилося після смерті його цивільної дружини [PERSON]

Outcome: approved