Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі Банк) Юськов О.В. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 15.03.2007 р. Банк видав відповідачу [PERSON] кредит до 14.03.2017 р. в сумі 50000 грн. на підставі кредитного договору № 014/2297/82/495 від 15.03.2007 р. В забезпечення виконання позичальницею своїх зобов'язань, був укладений 16.03.2007 р. договір іпотеки з іпотекодавцем [PERSON] У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань по поверненню кредиту, станом на 08.08.2014 р. утворилася заборгованість на загальну суму 22177,28 грн., які представник позивача просить стягнути з позичальника. Також заявлено вимогу звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вищезазначеної заборгованості позичальниці. Представник позивача Надольська А.В. направила до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника банку. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Справа розглянута заочно на підставі заяви представника позивача про такий розгляд, за відсутності учасників судового розгляду та без фіксації судового засідання технічними засобами згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 15 березня 2007 р. між кредитодавцем ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2297/82/495. В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань [PERSON] передала банку в іпотеку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] згідно договору іпотеки (з фізичною особою) від 16.03.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу [PERSON] за № 424. На виконання умов договору банком було видано [PERSON] кредитні кошти в сумі 50 тис. грн., згідно її заяви на видачу готівки № TEF/135-28 від 16.03.2007 р. [PERSON], згідно п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Кредитного договору та Графіка погашення кредиту, який є додатком 2 до нього, зобов'язана до 14.03.2017 р. вносити 15 числа кожного місяця 416,67 грн. на погашення тіла кредиту та конкретної суми відсотків за користування кредитом, виходячи з ставки у 18,5 % річних. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що за період з дня видачі кредиту до 08.08.2014 р. замість необхідних 36666,56 грн. на погашення тіла кредиту та 44085,92 грн. процентів за його користування позичальник [PERSON] сплатила 34166,54 грн. на погашення тіла та 42233,72 грн. на погашення процентів, що призвело до простроченої заборгованості за кредитом в сумі 2500,02 грн. та за відсотками в сумі 1659,60 грн. Причому за останній період платежі вносилися нерегулярно, зокрема, з початку 2013 р. до дати подання позову до суду замість необхідних 19 платежів на загальну суму 13488,70 грн. було здійснено лише 4 на загальну суму 10093,00 грн., чим порушено вимоги п. 5.1 Кредитного договору щодо щомісячного внесення платежів. Таким чином, позовна вимога стягнути прострочену заборгованість по кредиту, а також кредит в частині, строк сплати якої не настав, відповідно до п. 6.5 Кредитного договору у зв'язку з порушенням умов щодо його погашення, Вимога стягнути проценти за користування кредитом в сумі 1852,20 грн. підлягає задоволенню, оскільки з розрахунку заборгованості за кредитом в частині нарахування заборгованості за процентами вбачається, що проценти нараховані на 15833,46 грн., як суму кредиту, якою користується [PERSON], за передбаченою договором річною відсотковою ставкою у 18,5 %. Також підлягає задоволенню вимога стягнути пеню за прострочення сплати відсотків на суму 10492,62 грн., оскільки пеня нарахована згідно п. 10.1 кредитного договору - 0,5 % від суми прострочення платежу за кожен день прострочення, що вбачається з Розрахунку пені за прострочення відсотків. Позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки також підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачене право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов'язання, яке може здійснюватися на підставі рішення суду. Сторонами договору іпотеки від 16.03.2007 р. у п. 5.2 визначено, що банк, як іпотекодержатель, набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, в т.ч. заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, який зазначено у Кредитному договорі, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені договором строки сум процентів, неустойки. Оцінивши обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, внаслідок неналежного виконання позичальником [PERSON] своїх договірних зобов'язань за Кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість на загальну суму 28177,28 грн. Станом на день розгляду справи відомостей про погашення боргу, а також відомостей щодо неможливості звернення стягнення на будинок, відповідачами не надано. Про порушення основного зобов'язання позичальницю та іпотекодавця [PERSON] відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» повідомлено. Продаж предмета іпотеки з прилюдних торгів є одним з способів реалізації предмета іпотеки, передбачених ст. 591 ЦК України та п. 5.5.3. Договору іпотеки, початкова ціна продажу предмета іпотеки прилюдних торгів встановлюється за рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, якщо така згода не досягнута - спеціалізованою організацією, яка проводить прилюдні торги на підставі оцінки предмета іпотеки, при цьому початкова ціна не може бути нижчою за 90 % вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом його оцінки. В ході розгляду справи у суді сторони не досягли згоди щодо початкової ціни предмета іпотеки, а тому початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, як заявлено у позові, а також не нижчою за 90 % його вартості, як домовилися сторони при укладенні договору іпотеки. Судом не вбачається підстав, передбачених ч. 3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», для відмови у позові про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки позичальниця не виконує своїх договірних зобов'язань з щомісячного внесення платежів, сума боргу та неустойки зростає, що завдає збитки іпотекодержателю.

Outcome: partial