Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Представник заявниці адвокат Макогон А.О., яка діє в інтересах [PERSON] , на підставі ордеру серія ЛГ № 017339 від 13.04.2021, звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Алчевськ Луганської області, Україна. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , [INFO] у м. Алчевськ Луганської області, Україна. На сьогодні це є тимчасово непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. При зверненні до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з метою отримання свідоцтва про смерть представник заявниці отримала письмову відмову. Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть українського державного зразку щодо її померлого батька. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині заяви просила розглядати справу за її відсутності та відсутності заявниці. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, просила розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) - в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 5 від 19 березня 2021 року та довідки про причину смерті № 106/о № 5 від 19 березня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , у віці 85 років, помер [INFO] , причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 березня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Алчевськ, про що складено актовий запис № 505. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 травня 1963 року Комунарським міськ. РАЦС Луганської області, згідно якого [PERSON] народилася [INFO] , про що складено актовий запис № 942 від 08.05.1963. Батьком записаний - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 13 грудня 1986 року міськвідділом РАЦС Ворошиловградської області, [PERSON] , 13 грудня 1986 року уклав шлюб з [PERSON] , про що складено актовий запис № 1322 від 13.12.1986, після укладення шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». З відмови Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 1007/21.19-38 від 11.05.2021, вбачається, що представник заявниці звернулася до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про державну реєстрацію факту смерті, проте їй було відмовлено, з підстав пред`явлення документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного. стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті, слід вважати нелегітимними документами, адже вони видані органом, на тимчасово окупованій території, що створений, обраний чи призначений у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця села Раковець Богородчанського району Івано - Франківської області, який помер [INFO] в м.Алчевськ Луганської області, Україна, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз, на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved