Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що в довідці Сунківської сільської ради виданої 12 січня 2017 року №18 при формуванні списків на розпаювання земельних ділянок та видачі сертифіката серії ЧР №0286499 була допущена помилка в написанні прізвища, а саме, замість прізвища «[PERSON]Д.» зазначено прізвище «[PERSON]Д.», на підставі чого внесені неправильні відомості до державного акта серії ЧР №047434 від 1 грудня 2003 року на право приватної власності на земельну ділянку площею 1,56 га, кадастровий номер 7123788500:02:001:0168, тому просив встановити факт належності правовстановлюючого документа, державного акта, заявнику. Представник заявника в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій справу просить розглядати без його участі, просив задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути без участі представника заінтересованої особи. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає заяву представника [PERSON] [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Стаття 234 ЦПК України визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по - батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи яка є громадянином України складається з прізвища, власного імені та по - батькові якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини до якої вона належить. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦК України у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Згідно копії паспорта серії НС 386717 виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області від 31 грудня 1997 року прізвище заявника значиться «Дашина» (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про одруження заявника серії ІІ-ХЯ №180592 від 29 жовтня 1964 року її прізвище зазначено як «Дашина» (а.с.5). Як вбачається із довідки виданої виконавчим комітетом Сунківської сільської ради Черкаської області №18 від 12 січня 2017 року при формуванні списків на розпаювання земельних ділянок та видачі сертифікатів була допущена помилка в прізвищі, а саме, замість прізвища «[PERSON]Д.» зазначено «[PERSON]Д.», внаслідок чого сталася помилка в написанні прізвища заявника в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку від 1 грудня 2003 року, окрім того даною довідкою підтверджується, що власником земельної ділянки площею 1,56 га є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по - батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по - батькові або замість імені чи по - батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту про який йдеться в документі відповідно до чинного законодавства. Згідно листа управління Держгеокадастру у Смілянському районі Черкаської області Д-1/0-4/6-17 від 13 січня 2017 року заявнику розяснено, що відповідно до ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах на підставі яких були внесені такі відомості здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах. Тому [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю №43 від 04 травня 1999 року, державний акт на право приватної власності на землю виготовляється на підставі виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про передачу у власність земельної ділянки. Вказаною Інструкцією не передбачено можливості внесення з мін у державний акт на право приватної власності на земельну ділянку шляхом його виправлення, оскільки це тягне за собою переробку всієї технічної документації. Заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку вирішити питання щодо внесення змін до державного акта на право приватної власності на земельну ділянку від 1 грудня 2003 року шляхом виправлення її прізвища. Суд приходить до висновку, що особа, яка зазначена у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧР №047434 від 1 грудня 2003 року, а саме [PERSON], та особа, яка зазначена в паспорті громадянина України НС 386717 виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 31 грудня 1997 року, а саме [PERSON] є однією і тією ж самою особою. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відтак невизнане право заявника підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу, державного акта на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved