Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду в інтересах [PERSON] із позовною заявою до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу Шахта «ім. Д.Ф.Мельникова» про стягнення заборгованості по сплаті заробітної плати. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 18.06.2009 року він був прийнятий підземним гірником до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу Шахта «ім. Д.Ф.Мельникова» на підставі наказу № 313 від 19.06.2009 р. 11.09.2016 року він звільнився з роботи. На день звільнення відповідач повинен був нарахувати розрахункові та провести їх виплату. Сума заробітку, яку відповідач повинен сплатити на його користь за попередніми розрахунками позивача складає 20000 грн. Згідно довідки виданої працедавцем позивачу заборгованість по заробітній платі складає 15087,81 грн. На підставі викладеного, після уточнення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати в сумі 15087,81 грн. У судове засідання позивач [PERSON]не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, причини неявки невідомі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, позов підтримав, після уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість заробітну плату в сумі 15087,81грн. Представник відповідача [PERSON]І.в судове засідання не зявилася, позовні вимоги визнала у сумі 15087,81, про що надала відповідну заяву, просила справу розглянути в її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно з витягу з наказу № 323-к від 19.06.2009 року [PERSON] прийнятий підземним гірником з 18червня 2009 року. Згідно довідки № 1863 від 15.12.2016 року, на підставі наказу № 148квід 26.06.2006 року, [PERSON] працював на посаді з ремонту гірничих виробок 4 розряду з 23.06.2006 року по 11.09.2016 року наказ № 919к від 11.10.2016 р. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем з 23.06.2006 року до 11.09.2016 року. Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно довідки № 51 від 01.12.2016 р., виданої ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта ім. Д.Ф.Мельникова», станом на 01.12.2016 року заборгованості з заробітної плати перед [PERSON] складає 15087,81 грн. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу Шахта «ім. Д.Ф.Мельникова» про стягнення заробітної плати, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved