Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за сільськогосподарським підприємством «Петрівське» (надалі СП «Петрівське») право власності на : - земельну ділянку площею 0,9466 га, яка розташована знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області кадастровий номер: [NUMBER], яка згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.95, в числі інших земель сільськогосподарського використання перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Мічуріна» с. Петрівське Таращанського району Київської області, на якій розташовані: вагова, пять складів, будівля персоналу та вбиральня, яким присвоєно адресу вул. Садова, 31, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740657 від 31.03.15; - земельну ділянку площею 1,3691 га, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області кадастровий номер: [NUMBER], яка згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.95, в числі інших земель сільськогосподарського використання перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Мічуріна» с. Петрівське Таращанського району Київської області, на якій розташовані: їдальня, майстерня, ангар, вбиральня, погріб та навіс, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-б, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740873 від 31.03.15; - земельну ділянку площею 2,4227 га, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області кадастровий номер: [NUMBER], яка згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.95, в числі інших земель сільськогосподарського використання перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Мічуріна» с. Петрівське Таращанського району Київської області, на якій розташовані: будівля персоналу, автогараж та млин, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 1-г, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35741001 від 31.03.15; комора та комора з прибудовами, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 1-д, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35739910 від 31.03.15; вагова, дві комори та комора з прибудовами, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 1-б, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740173 від 31.03.15; склад паливно-мастильних матеріалів, якому присвоєно адресу вул. Радянська, 1-в, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740396 від 31.03.15; - земельну ділянку площею 17,4288 га, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області кадастровий номер: [NUMBER], яка згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.95, в числі інших земель сільськогосподарського використання перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Мічуріна» с. Петрівське Таращанського району Київської області, на якій розташовані : - вагова та чотири ферми, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-а, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35739101 від 31.03.15; - чотири ферми, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-г, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35739587 від 31.03.15; - ферма, бойня та сіновал, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-в, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35737483 від 31.03.15 Вказані вимоги він мотивував тим, що СП «Петрівське» є власником частки пайового фонду майна КСП ім. Мічуріна Таращанського району Київської області на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого 22 червня 2014 року Петрівською сільською радою Таращанського району, де частка складає 976074,10 гривень. На підставі вказаного майнового сертифікату СП «Петрівське» в подальшому оформлено право власності на: - чотири ферми, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-г, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35739587 від 31.03.15; - адмінбудівлю та теплогенераторну, яким присвоєно адресу вул. Жовтнева, 5, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35736404 від 31.03.15; - вагова та чотири ферми, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-а, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35739101 від 31.03.15; - ферма, бойня та сіновал, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-в, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35737483 від 31.03.15; - будівлю персоналу, автогараж та млин, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 1-г, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35741001 від 31.03.15; - комору та комору з прибудовами, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 1-д, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35739910 від 31.03.15; - їдальню, майстерню, ангар, вбиральню, погріб та навіс, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-б, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740873 від 31.03.15; - вагову, дві комори та комору з прибудовами, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 1-б, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740173 від 31.03.15; - склад паливно-мастильних матеріалів, якому присвоєно адресу вул. Радянська, 1-в, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740396 від 31.03.15; - вагову, пять складів, будівлю персоналу та вбиральню, яким присвоєно адресу вул. Садова, 31, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740657 від 31.03.15. Вказані будівлі розташовуються на земельних ділянках, які відповідно до Державного акту колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.95, належали КСП ім. Мічуріна. У звязку з цим, при набутті права власності на обєкти нерухомості СП «Петрівське» одночасно набуло право власності і на земельні ділянки, які знаходиться під об'єктами нерухомого майна та площу необхідну для їх обслуговування. Водночас, СП «Петрівське» позбавлене можливості здійснювати свої правомочності стосовно земельних ділянок, на яких розташовані належні йому на праві власності об'єкти нерухомості, оскільки рішення про припинення права колективної власності на земельні ділянки, що належали КСП «ім. Мічуріна» с. Петрівське Таращанського району Київської області згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.1995 року, органами державної влади або органами місцевого самоврядування не приймалися, тобто фактично оспорюється його (СП «Петрівське») право власності. Враховуючи викладене, СП «Петрівське» вимушено здійснювати захист своїх порушених прав у спосіб шляхом визнання за сільськогосподарським підприємством «Петрівське» право власності на вказані земельні ділянки. Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, судові витрати просить залишити за ним. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Представник Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що СП «Петрівське» є власником частки пайового фонду майна КСП ім. Мічуріна Таращанського району Київської області на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого 22 червня 2014 року Петрівською сільською радою Таращанського району, де частка складає 976074,10 гривень. На підставі вказаного майнового сертифікату СП «Петрівське» в подальшому оформлено право власності на: - чотири ферми, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-г, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35739587 від 31.03.15; - адмінбудівлю та теплогенераторну, яким присвоєно адресу вул. Жовтнева, 5, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35736404 від 31.03.15; - вагова та чотири ферми, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-а, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35739101 від 31.03.15; - ферма, бойня та сіновал, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-в, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35737483 від 31.03.15; - будівлю персоналу, автогараж та млин, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 1-г, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35741001 від 31.03.15; - комору та комору з прибудовами, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 1-д, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35739910 від 31.03.15; - їдальню, майстерню, ангар, вбиральню, погріб та навіс, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 2-б, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740873 від 31.03.15; - вагову, дві комори та комору з прибудовами, яким присвоєно адресу вул. Радянська, 1-б, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740173 від 31.03.15; - склад паливно-мастильних матеріалів, якому присвоєно адресу вул. Радянська, 1-в, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740396 від 31.03.15; - вагову, пять складів, будівлю персоналу та вбиральню, яким присвоєно адресу вул. Садова, 31, с. Петрівське, Таращанського району, Київської області, свідоцтво № 35740657 від 31.03.15. Вказані будівлі розташовуються на земельних ділянках, які відповідно до Державного акту колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.1995 року, належали КСП ім. Мічуріна. У звязку з цим, при набутті права власності на обєкти нерухомості СП «Петрівське» одночасно набуло право власності і на земельні ділянки, які знаходяться під обєктами нерухомого майна та площу необхідну для їх обслуговування. Водночас, СП «Петрівське» позбавлене можливості здійснювати свої правомочності стосовно земельних ділянок, на яких розташовані належні йому на праві власності об'єкти нерухомості, тобто фактично оспорюється його право власності. Враховуючи викладене, СП «Петрівське» вимушено здійснювати захист своїх порушених прав у спосіб шляхом визнання за сільськогосподарським підприємством «Петрівське» право власності на: - земельну ділянку площею 0,9466 га, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області кадастровий номер: [NUMBER], яка згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.95, в числі інших земель сільськогосподарського використання перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Мічуріна» с. Петрівське Таращанського району Київської області; - земельну ділянку площею 1,3691 га, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області кадастровий номер: [NUMBER], яка згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.95, в числі інших земель сільськогосподарського використання перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Мічуріна» с. Петрівське Таращанського району Київської області; - земельну ділянку площею 2,4227 га, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області кадастровий номер: [NUMBER], яка згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.95, в числі інших земель сільськогосподарського використання перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Мічуріна» с. Петрівське Таращанського району Київської області; - земельну ділянку площею 17,4288 га, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області кадастровий номер: [NUMBER], яка згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.95, в числі інших земель сільськогосподарського використання перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Мічуріна» с. Петрівське Таращанського району Київської області. Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 3 ст. 8 Закону України від 14 лютого 1992 р. № 2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» обєктом права колективної власності підприємства є, зокрема, земля. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених. Пунктами 1, 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). В частині 1 ст. 30 Земельного кодексу України зазначено, що при ліквідації сільськогосподарських підприємств несільськогосподарські угіддя, що перебували у їх власності, розподіляються відповідно до установчих документів цих підприємств або за згодою власників земельних часток (паїв). У разі недосягнення згоди це питання вирішується в судовому порядку. У відповідності до ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до п. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян або юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Окрім того, у п.п. «ґ» п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами) зазначено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 Земельного кодексу України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі статтею 377 ЦК України, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК України Законом України від 27 квітня 2007 року № 997-V згідно зі статтею 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку, де вони розташовані, на умовах, на яких ця ділянка належала відчужувачу. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК, статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. № 1702-VІ. Таким чином, право власності на земельну ділянку законодавець нерозривно повязує із переходом права власності на будівлі і споруди, що розташовані на ній. Рішення про припинення права колективної власності на земельні ділянки, що належали КСП «ім. Мічуріна» с. Петрівське Таращанського району Київської області згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.95, органами державної влади або органами місцевого самоврядування не приймалися. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 125 ЗК України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Можливість користуватися належним позивачу майном знаходиться у прямій залежності від можливості користування земельною ділянкою, а отже позбавлення позивача останнього, не дозволяє йому здійснювати належне йому право власності на майно в розумінні положень ст. 317 ЦК України, відповідно до якої власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст.ст. 153, 155 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом в тому числі визнання прав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення даного позову в повному обсязі. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved