Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Представник позивача 05.11.2018 року звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи тим, що 14.11.2017 року гр. [PERSON], [INFO], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем [NUMBER], скоїв дорожньо-транспортну пригоду шляхом наїзду на ТП-551 в с. Патлаївка Полтавського району Полтавської області. За даним фактом працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, однак, за фактом вчинення ДТП протокол складено не було, проте сам факт вчинення ДТП наявний в матеріалах справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та підтверджується також : - рапортом старшого інспектора-чергового Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 14.11.2017 року [PERSON], в якому зазначено, про надходження повідомлення зі служби «102» про те, що 14.11.2017 року в с. Патлаївка Полтавського району водій на «КАМАЗ» підбив електроопору, що належить Полтавській філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго», дане повідомлення надійшло від диспетчера оперативно-диспетчерської групи ПФ РЕМ ПАТ «ПОЕ» [PERSON] - висновком інспектора СРПП Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП лейтенанта поліції - [PERSON], в якому зазначено, що по прибутті на місце події було встановлено пошкодження електроопори водієм авто [NUMBER] [PERSON], який керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. На нього було складено протокол згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП. - постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2018 року, яка набрала законної сили 02.04.2018 року, відповідно до якої [PERSON], водія автомобіля [NUMBER], визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і притягнуто до відповідальності, та в якій зазначено, що свідок [PERSON] - мешканець с. Патлаївка Полтавського району, суду пояснив, що він безпосередньо бачив, як [PERSON] керував автомобілем «КАМАЗ» в стані сильного алкогольного спянінні та перебував в кабіні автомобіля один, без сторонніх осіб. Їздив по дорозі хаотично, при цьому по вулиці пошкодив електроопору, дерева, у звязку з чим він затримав правопорушника. - постановою Апеляційного суду Полтавської області від 02.04.2018 року, якою постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 08.02.2018 року про притягнення [PERSON], [INFO] до адміністративної відповідальності - залишено без змін. Внаслідок ДТП було пошкоджено обєкт енергетики, що являється власністю ПАТ «Полтаваобленерго». Після зіткнення з автомобілем під керуванням [PERSON] ТП-551 стало не придатним до експлуатації. В ході виконання певного обсягу робіт ТП-551 було відремонтовано. Вартість виконаних робіт, згідно кошторисного розрахунку на виконання робіт, склала 12 477,42 грн. Тобто, своїми діями, які виразились у недотриманні вимог Правил дорожнього руху [PERSON] завдав матеріальних збитків ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж на загальну суму 12 477,42 грн. Для відшкодування завданих збитків Полтавська філія районних електромереж звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Уніка», але отримала відмову про відсутність правових підстав для відшкодування завданих збитків, оскільки відсутня постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до п.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, і доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З даного вбачається, що факт пошкодження електроопори, автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], на якій змонтовано ТП-551 встановлено постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2018 року, яка набрала законної сили 02.04.2018 р. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо/що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. За ч. 2 цієї ж статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ( ст. 1166 ЦК України ). Положеннями ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода ). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Отже, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. 27.08.2018року за №13-22-03-1561 [PERSON] було направлено претензію щодо відшкодування завданих збитків з розрахунком завданих збитків. Зважаючи на те, що Відповідач відмовляється відшкодовувати збитки понесені Полтавською філією районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» в добровільному порядку, це є підставою звернення до суду. Також повідомлено суд, що позивач намагався досудово врегулювати дане питання шляхом направлення претензії до відповідача, але на даний час збитки в добровільному порядку не відшкодовано. Попередній ( орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи будуть складати : 1 762 грн. судового збору. Прохав стягнути з [PERSON] 12 477,42 гривень завданих збитків на р/р Полтавської філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» та сплачені судові витрати в розмірі 1 762 гривень на р/р Полтавської філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго». В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Представник позивача [PERSON] ( а. с. 36, 54 ), надавши суду клопотання про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала та не заперечувала щодо винесення заочного рішення ( а. с. 60 ). Відповідач жодного разу не з»явився в судові засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за відомими адресами місця його проживання , про що маються докази у справі у вигляді поштових повідомлень з відмітками про отримання судових повісток ( а. с. 34, 41, 48, 52, 59 ). Від нього станом на 19.03.2019 року не надійшло відзиву на позов, будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 223, 280-281 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 5 - 24. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню із підстав вказаних у позові відповідно до ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, так як майнова шкода, завдана неправомірними діями юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню в повному обсязі із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved