Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Управління ДМС у Черкаській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї, виданої Житлово-будівельним кооперативом №75 від 10.12.2018 в квартирі зареєстровано три особи: власник [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] Однак, син, [PERSON], в даній квартирі не проживає з 2008 року і по теперішній час. Відповідач на даний час проживає на території Великобританії, про що свідчить вид на проживання виданий Великобританією від 20.09.2012. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Ухвалою суду від 18.01.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21.02.2019 представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] подав суду клопотання про заміну третьої сторони у справі з управління ДМС у Черкаській області на виконавчий комітет Черкаської міської ради. Позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися. До початку судового засідання 29.03.2019 адвокат [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Відзив на позовну заяву подано не було. Представник третьої особи виконавчого комітету Черкаської міської ради по довіреності [PERSON] в судове засідання не зявилася. 11.03.2019 подала суду заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи думку позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини: встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №298279, виданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради 11.03.2010, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 02.02.2010 №139. Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку/приміщенні осіб, виданої головою ЖБК-75 [PERSON], у квартирі [ADDRESS] зареєстровано три особи: власник [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] Згідно акту від 10.12.2018, складеного комісією в складі трьох мешканців будинку, встановлено, що [PERSON], не проживає за адресою: [INFO] з 2008 року. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] повністю втратив звязок з помешканням, його речі в квартирі відсутні, оплату за комунальні послуги він не здійснює, не займається утриманням житла. Судом також не встановлено жодних обставин щодо вчинення будь-якими особами перешкод відповідачеві у користуванні житлом. Крім того, відсутні обєктивні дані вважати, що відповідач не проживає в квартирі з поважних причин. Як передбачено ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ст. 13 ч.ч.1, 2, 3, 4 ЦК). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч.6 ст. 13ЦК). Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судом законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, колишніми членами його сімї, а також членами його сімї колишнього власника житла. Згідно зі ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сімї наймача протягом 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] більше шести місяців, суд приходить до висновку, що останнього слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved