Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк» в особі відділення «Кіровоградське» ПАТ «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], в якому просив визнати припиненою поруку, що виникла на підставі договору поруки № SMERS01049/4, укладеного 29.05.2009 року між керівником відділу кредитування малого та середнього бізнесу відділення «Кіровоградське» ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», в особі віділення «Кіровоградське» ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за № 604. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 29 травня 2009 року між керівником відділу кредитування малого та середнього бізнесу департаменту по роботі з малим та середнім бізнесом відділення «Кіровоградське» ЗАТ «Альфа-Банк» [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № SMERS01049/4. Згідно пунктів 1.1. 1.3. Договору, сторони між собою погодили, що Поручатель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Кредитором відповідати за зобовязаннями [PERSON], які виникають з умов Рамкової угоди № SMERS01049 від 22 травня 2008 року, Договору траншу SME0013164 від 22 травня 2008 року, Договору траншу № SME0013283 від 23 травня 2008 року, Договору траншу SME0013283-1 від 29 травня 2009 року в повному обсязі цих зобовязань, незалежно від отримання або неотримання вимоги Кредитора по погашенню кредитного договору. Вимога Кредитора по погашенню кредиту здійснюється у письмовій формі та направляється Поручителю у порядку, встановленому п. 4.2. цього Договору. Поручитель зобовязаний достроково погасити заборгованість за кредитом та виконати інші грошові зобовязання за кредитним договором на суму, що вказана у вимозі протягом пяти календарних днів з дня відправлення або вручення Поручителю вимоги, якщо інший строк не вказаний у такій вимозі. В той же час сторони погодили між собою, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печаткою Кредитора та нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором. Порука за цим Договором припиняється, якщо протягом трьох років від дня настання строку виконання зобовязання, забезпеченого порукою, Кредитор не предявить до Поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. (пункт 3.1. Договору поруки). Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Представник позивача також зазначив, що відповідач направляв на адресу позивача листи про наявну заборгованість позичальника, відповідно до змісту яких позичальник прострочив перед відповідачем виконання взятих на себе зобовязань на 121 день, згідно кредитних договорів № SME0013164 від 22 травня 2008 року та № SME0013283 від 27.05.2008 року, внаслідок чого утворилася заборгованість. Зокрема, за договором № SME0013164 від 22 травня 2008 року станом на 24.04.2013 року прострочена заборгованість становить 16 726,52 долари США, а за договором № SME0013283 від 27.05.2008 року станом на 25.04.2013 року прострочена заборгованість становить 3 315,88 долари США, без врахування штрафних санкцій. Таким чином, представник позивача зазначає, що у відповідача виникло право на звернення до суду щонайменше починаючи з 24.12.2012 року, проте позовна заява про стягнення заборгованості на підставі договору поруки не надходила до суду протягом трьох років від дня настання строку виконання зобовязання, тобто в строк до 25 грудня 2015 року, у звязку з чим договір поруки припинив свою дію на підставі п. 3.1. Договору та ч. 4 ст. 559 ЦК України. З огляду на викладене вище та з посиланням на ч.4 ст.559 ЦК України, правові позиції Верховного Суду України, представник позивача просив визнати припиненою поруку, що виникла на підставі договору поруки № SMERS01049/4, укладеного 29.05.2009 року між керівником відділу кредитування малого та середнього бізнесу відділення «Кіровоградське» ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», в особі віділення «Кіровоградське» ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за № 604. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених позові, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, просив відмовити позивачу в його задоволенні, надав письмові заперечення, на обґрунтування яких зазначив, що порука за даним договором не припинена, виходячи з того, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Пунктом 3.1. Договору поруки від 29.05.2009 року передбачено, що порука за цим Договором припиняється, якщо протягом трьох років від настання строку виконання зобовязання, забезпеченого порукою, Кредитор не предявить до Поручителя вимоги або позов. Строк повернення кредиту згідно з кредитними договорами, виконання зобовязання за якими забезпечено порукою, встановлений до 21.05.2015 року, у звязку з чим, кредитор має право предявити вимоги до поручителя в строк до 21.05.2018 року. Крім того, зазначив, що останній платіж по Кредитному договору № SME0013283 та по Кредитному договору № SME0013164 по погашенню заборгованості тіла кредиту та по сплаті відсотків позичальником було здійснено 22.11.2013 року. Таким чином, вимога поручителю предявлена шляхом подання позовів і в межах трирічного строку з моменту останнього погашення заборгованості позичальником. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], в судове засідання не з»явився, повідомлений судом про час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача на обґрунтування позовних вимог, представника відповідача на обґрунтування заперечень проти позову, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ «Альфа-Банк» (Кредитор) та [PERSON] (Клієнт) укладено Рамкову угоду № SMERS01049, відповідно до умов якої Кредитор на умовах цієї Угоди та договорів про відкриття кредитної лінії, договорів про надання траншу, договорів про надання овердрафту, договорів про відкриття акредитиву, договорів про надання гарантій надає Клієнту кредитні продукти у межах строку, що становить 90 місяців з дати укладення цієї Угоди, та в загальному розмірі, що визначений п. 1.2. цієї Угоди та на умовах, передбачених статтею 2 цієї Угоди. Відповідно до п.1.2 угоди сторони домовилися, що загальний розмір кредитних продуктів за договорами (угодами) в межах Угоди не повинен перевищувати 300 000 тисяч доларів США. 22 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір про надання траншу № SME0013164, за умовами якого Кредитор у порядку та згідно умов Рамкової Угоди № SMERS01049 від 22 травня 2008 року та цього Договору надає Позичальнику кредит в сумі 250 000 доларів США на строк користування 84 місяці зі сплатою процентів в розмірі 16 % річних, а Позичальник зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти та комісії за Кредитом у встановлений цим Договором строк та виконати інші зобовязання за цим Договором в повному обсязі. Окрім того, 23 травня 2008 року між тими ж самими сторонами було укладено Договір про надання траншу № SME0013283, за умовами якого Кредитор у порядку та згідно умов Рамкової Угоди № SMERS01049 від 22 травня 2008 року та цього Договору надає Позичальнику кредит в сумі 50 000 доларів США на строк користування 84 місяці зі сплатою процентів в розмірі 16 % річних, а Позичальник зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти та комісії за Кредитом у встановлений цим Договором строк та виконати інші зобовязання за цим Договором в повному обсязі. Цільове призначення кредиту за цими Договорами задоволення неспоживчих потреб. Крім того, відповідно до п.7.4 зазначених Договорів про надання траншу, - Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами при умові наявності відтиску печатки Кредитора, і діє до повного виконання обовязків Позичальником за цим Договором, у т.ч. погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, сплати пені (штрафних санкцій). Окрім того, 29 травня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], укладено додаткову угоду про внесення змін до Рамкової угоди №SMERS01049 від 22 травня 2008 року, зокрема, внесено зміни в п.4.7 Договору щодо застереження, яке є третейською угодою в розумінні ст.12 Закону України «Про третейські суди». Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань [PERSON], які виникають з умов Рамкової угоди № SMERS01049 від 22 травня 2008 року, Договору траншу № SME0013164 від 22 травня 2008 року, Договору траншу № SME0013283 від 23 травня 2008 року, Договору траншу № SME0013283-1 від 29 травня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено договір поруки № SMERS01049/4 від 29.05.2009 року, за умовами якого Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Кредитором відповідати за зобовязання [PERSON], які виникають із зазначених з умов Рамкової угоди № SMERS01049 від 22 травня 2008 року, Договору траншу № SME0013164 від 22 травня 2008 року, Договору траншу № SME0013283 від 23 травня 2008 року, Договору траншу № SME0013283-1 від 29 травня 2009 року, в повному обсязі цих зобовязань, незалежно від отримання або неотримання вимоги Кредитора про погашення Кредитного договору. Відповідно до п.1.7 Договору поруки укладанням цього Договору Поручитель надає свою згоду на будь-які майбутні зміни обсягу відповідальності Позичальника за Кредитним договором, в т.ч. такі, внаслідок чого відбудеться збільшення обсягу відповідальності Поручителя за цим Договором, будь-які зміни Кредитного договору, внаслідок яких змінюється (збільшується або зменшується) сума Кредиту, що надається Позичальнику, строк користування кредитом/частиною кредиту, та/або розмір процентів за користування кредитом, та/або комісійних винагород, та/або неустойки (пені, штрафів), та/або будь-яких інших платежів, які позичальник згідно з кредитним договором повинен сплатити кредитору та за виконання яких поручитель поручається згідно з цим договором, погоджується з тим, що такі зміни не є підставою для припинення встановленої цим Договором поруки, і встановлена цим Договором порука залишається чинною протягом строку, встановленого в п.3.1 цього Договору, а Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Позичальник, з урахуванням будь-яких майбутніх змін обсягу відповідальності Позичальника за кредитним договором. Дана згода Поручителя є безумовною, безвідкличною і не обмежена строком дії. 29 травня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору поруки № SMERS01049/4 від 29.05.2009 року. Як на підстави позовних вимог позовних вимог про визнання припиненою поруки за договором поруки № SMERS01049/4 від 29.05.2009 року, позивач зазначила що порука за цим Договором припиняється, якщо протягом трьох років від дня настання строку виконання зобовязання, забезпеченого порукою, Кредитор не предявить до Поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, крім того, відповідач направив на адресу позивача листи про наявну заборгованість позичальника, відповідно до змісту яких позичальник прострочив перед відповідачем виконання взятих на себе зобовязань на 121 день, згідно кредитних договорів № SME0013164 від 22 травня 2008 року та № SME0013283 від 27.05.2008 року, внаслідок чого утворилася заборгованість, зокрема, за договором № SME0013164 від 22 травня 2008 року станом на 24.04.2013 року прострочена заборгованість становить 16 726,52 долари США, а за договором № SME0013283 від 27.05.2008 року станом на 25.04.2013 року прострочена заборгованість становить 3 315,88 долари США, без врахування штрафних санкцій, тим самим, у відповідача виникло право на звернення до суду щонайменше починаючи з 24.12.2012 року, проте позовна заява про стягнення заборгованості на підставі договору поруки не надходила до суду протягом трьох років від дня настання строку виконання зобовязання, тобто в строк до 25 грудня 2015 року, у звязку з чим договір поруки припинив свою дію на підставі п. 3.1. Договору та ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором боржника за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 559 ЦК України передбачено випадки припинення поруки. Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦПК України, на яку, як а правову підставу позову послалася позивач, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Згідно з пунктом 3.1. Договору поруки № SMERS01049/4 від 29.05.2009 року він набуває чинності з моменту його підписання Сторонами скріплення печаткою Кредитора та нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором. Порука за цим Договором припиняється, якщо протягом трьох років від дня настання строку, виконання зобовязання, забезпеченого порукою, Кредитор не предявить до Поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках передбачених чинним законодавством України. Відповідно до укладених між Банком та [PERSON] договорів траншу, строк повернення кредиту виконання за якими забезпечено порукою, встановлений 84 місяці. Відповідно до п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, - при вирішенні таких спорів (припинення договору поруки), суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобовязання в повному обсязі або у звязку з настанням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-18цс16 (постанова від 03.02.2016 року) відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. Коли договором передбачено припинення поруки якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, у такому випадку трирічний строк обчислюється з настанням строку виконання основного зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України). Аналізуючи викладене вище, у відповідача виникло право пред'явити вимогу до позивача як до поручителя про виконання порушеного основного зобов'язання [PERSON] щодо сплати заборгованості за договорами траншу № SME0013283 від 23.05.2008 року та № SME0013164 від 22.05.2008 року з моменту настання строку повернення кредиту згідно умов даних кредитних договорів, а саме з 21.05.2015 року та протягом наступних трьох років, тобто включно до 21.05.2018 року. При цьому, судом встановлено, що відповідно до виписки по особовим рахункам останній платіж за кредитним договором №SME0013283 та за договором №SME0013164 по погашенню заборгованості тілу кредиту та по сплаті процентів було здійснено позичальником [PERSON] 22.11.2013 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ПАТ «Альфа-Банк» предявив позов до [PERSON], як позичальника, та [PERSON], як поручителя, про стягнення боргу, у звязку з чим ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.10.2016 року відкрито провадження у цивільній справі № 404/5698/16-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу, тобто позов до суду був поданий в межах трирічного строку з моменту внесення останнього платежу за договорами траншу № SME0013283 від 23.05.2008 року та № SME0013164 від 22.05.2008 року, у звязку з чим договір поруки № SMERS01049/4 від 29.05.2009 року не є припиненим, оскільки позов відповідача до позивача [PERSON]В, як до поручителя, а також до позичальника за вищевказаними кредитними договорами [PERSON], був предявлений до суду в межах трирічного строку з моменту останнього погашення заборгованості позичальника. Більш того, судом не приймаються до уваги доводи представника позивача про те, що відповідач направляв на адресу позивача листи про наявність простроченої заборгованості позичальника, тим самим, змінив строк виконання зобовязання, і тим самим, у відповідача виникло право на звернення до суду з позовом до поручителя про стягнення заборгованості, починаючи з 24.12.2012 року, з тих підстав, що відповідач не предявляв вимогу до позичальника та поручителя в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України про дострокове повернення кредиту, а так само з листів, адресованих ПАТ «Альфа-Банк» на адресу [PERSON] слідує, що Банк повідомив поручителя про наявність простроченої заборгованості за кредитними договорами та ініціювання Банком процесу обмеження поручителя та позичальника у праві виїзду за межі України, видачі закордонного паспорту, та не ставив питання про дострокове повернення кредиту та інших платежів, передбачених Договором, тим самим строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих в кредит коштів обчислюється з настання строку виконання основного зобовязання. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про необгрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача [PERSON] з визнанням договору поруки № SMERS01049/4, укладеного 29.05.2009 року між позивачем [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ «Альфа-Банк», - припиненим та відмовою у звязку з цим в задоволенні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed