Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом 15.12.2016 року, в якому просив суд визначити частки співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], в розмірі по 1/10 частці за кожним. В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що 14.12.1993 року органом приватизації УЖКГ виконкому Криворізької міської ради видано свідоцтво за [NUMBER] про право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON] як уповноваженого власника та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ([PERSON], [PERSON]), [PERSON], [PERSON] [INFO] один із співвласників - [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому за життя частку вказаної квартири. За життя [PERSON] заповіту не складав, спадкоємці першої черги в порядку спадкування за законом відсутні, тому позивач [PERSON], будучи його рідною сестрою, та відповідно спадкоємицею другої черги в порядку спадкування за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою нотаріуса від 16.08.2016 року у видачі позивачеві свідоцтва було відмовлено у зв'язку з відсутністю родинних відносин між нею та спадкодавцем, а також не визначенням часток у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS]. Враховуючи те, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.11.2016 року (№214/4823/16-ц) встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], з метою забезпечення подальшої реалізації нею спадкових прав після смерті брата, [PERSON], діючи в інтересах позивача, вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, згідно заяви останній просив справу розглянути за їх відсутності, пред'явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання на з'явились, однак, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, пред'явлені позовні вимоги визнали. За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін та їх представників, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши оцінку доказам в їх сукупності, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачами позову, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.12.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження за № С-7902 від 19.11.1993 року на ім'я уповноважених власників квартири - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та членів їх сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво за [NUMBER] про право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 115,64 кв.м., запис в книзі КП «Криворізьке БТІ» за № 5/п-540-540 (а.с.6). Згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 12.06.2003 року (а.с.7) [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]». Згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 12.06.2003 року (а.с.8) [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.06.1997 року (а.с.9) [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 12.06.2003 року (а.с.10) [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно свідоцтв серії [NUMBER] від 12.06.2003 року та серії [NUMBER] від 28.07.2007 року (а.с.11) [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]», а в подальшому у зв'язку з укладенням шлюбу - на «[PERSON]». Згідно свідоцтва серії 1-КИ № 010401 від 12.06.2003 року та серії [NUMBER] від 11.07.2009 року (а.с.12,15) [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», а в подальшому у зв'язку з укладенням шлюбу - на «[PERSON]». Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 22.11.2016 року слідує, що [PERSON] змінила прізвище та ім'я на «[PERSON]», а в подальшому у зв'язку з укладенням шлюбу - на «[PERSON]» (а.с.14,16). [INFO] один із співвласників вищевказаної квартири - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01.07.2016 року (а.с.61), заповітів від імені [PERSON] за його життя не складалось та не посвідчувалось. Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1262 ЦК України, в другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і боку матері. Так, позивач [PERSON] є спадкоємцем другої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], оскільки вони є неповнорідними братом та сестрою по матері - [PERSON], що підтверджується рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.11.2016 року (справа № 214/4823/16-ц) та в силу ст.61 ЦПК України окремому доказуванню не підлягає (а.с.58, 78). Дослідженням матеріалів спадкової справи № 23/2016 (номер у Спадковому реєстрі 59167869), відкритої 01.07.2016 року відносно спадкового майна [PERSON] (а.с.53-74) встановлено, що після його смерті до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась [PERSON] як така, що фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті значилась зареєстрованою та проживала зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №1406 від 12.07.2016 року (а.с.63,66). Натомість у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] постановою нотаріуса від 16.08.2016 року відмовлено у зв'язку з не визначенням частки майна померлого [PERSON] у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Дійсно, в ході судового розгляду встановлено, обсягом зібраних у справі доказів доведено, а відповідачами визнано, що за життя [PERSON] був співвласником квартири[ADDRESS], частки в якій співвласників не були визначені. Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст.ст.355, 368, ч.2 ст.370 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) без визначення часток кожного з них, належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Наявності будь-яких домовленостей між співвласниками щодо відступлення від рівності їх часток в спільній сумісній власності в ході судового розгляду не встановлено. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, визнання відповідачами позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, а також в силу діючої правової презумпції рівності часток в праві спільної сумісної власності, з метою захисту спадкових прав позивача та забезпечення їх подальшої реалізації, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, пред'явлених [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], із визначенням, що співвласникам, кожному окремо, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], належить, а [PERSON], померлому [INFO], за життя належало, по 1/10 частці квартири [ADDRESS].

Outcome: approved