Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON], помер 20.08.2011 р.; копія паспорту [PERSON]; копія заповіту від 04.08.2011 р., згідно якого [PERSON] заповів [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 439038; копія свідоцтва про право власності на майновий пай СВК «Новосільске», серії ОД-ХХ № 06466 на імя [PERSON]; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підстава відсутність оригінала правовстановлюючого документу на майно; копія довідки виконавчого комітету Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області № 2883 від 12.11.2015 р., згідно якої на момент смерті [PERSON] разом з ним мешкав племінник [PERSON], а також [PERSON] залишив на імя [PERSON] заповідальне розпорядження; довідка про нормативну грошову оцінку земельних ділянок площею 3,06 га ріллі (землі сільськогосподарського призначення) (кадастрові номери 5124182900:01:002:0194 та 5124182900:01:005:0646) згідно якої загальна грошова оцінка становить 84513,25грн.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 439038, згідно якого [PERSON] належить земельні ділянки площею 3,06 га (кадастрові номера 5124182900:01:0020194 та 5124182900:010050646). Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 20 серпня 2011 року помер дядя позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло: право власності на земельні ділянки площею 3,06 га на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 07.03.2006 р. серії ЯБ № 439038 та право власності на майновий пай члена СВК «Новосільське» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ОД-ХХ № 06566 від 20.12.2005 р.. Під час життя [PERSON] залишив заповідальне розпорядження, яким усе своє майно заповідав племіннику [PERSON], який є позивачем по справі. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-ти місячний строк не звертався, однак на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем, відмову від спадщини він не заявляв. Пізніше позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, оскільки позивачем не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки та свідоцтва про право власності на майновий пай. Як вбачається із позовної заяви оригінал державного акту про право власності на земельні ділянки і свідоцтво про право власності на майновий пай, були втрачені спадкодавцем, а дублікати правовстановлюючих документів отримати не в змозі, оскільки це не передбачено діючим законодавством, тому ці обставини змусили позивача звернутися до суду із позовною заявою при визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач по справі [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст.. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини постійно мешкав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області від 12.11.2015 р. № 2883, та протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, не заявляв відмову від неї. Пізніше [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, державним нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що позивачем не було надано оригіналу державного акту на земельні ділянки та свідоцтва про право власності на майновий пай. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на нерухоме майно, яке залишилося після смерті його дяді [PERSON]

Outcome: approved