Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що 28.07.2014 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № R091.004-ТЕК.0046420, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 3648,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % на рік та 2,31% щомісячної комісії за обслуговування кредиту з кінцевим терміном повернення 28.07.2016 року. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом, памятки клієнта про основні параметри споживчого кредитування. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі 3648,00 грн., що підтверджується меморальним ордером № Loan-56247 від 28.07.2014 року. Проте, відповідач свої зобовязання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 13.08.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 5862,93 грн., з яких заборгованість з оплати кредиту 3374,85 грн., заборгованість за відсотками 350,10 грн., комісія за обслуговування кредиту 907,94 грн., сума пені за прострочення платежів 1230,04 грн., яку просили стягнути на свою користь, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно заяви не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.38). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання (28.09.2015 року та 15.10.2015 року) повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.34-35, 47-48). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 28.07.2014 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № R091.004-ТЕК.0046420, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 3648,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % на рік та 2,31% щомісячної комісії за обслуговування кредиту з кінцевим терміном повернення 28.07.2016 року (а.с.13-19). Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом, памятки клієнта про основні параметри споживчого кредитування (а.с.10, 11, 12). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі 3648,00 грн., що підтверджується меморальним ордером № Loan-56247 від 28.07.2014 року (а.с.22). Проте, відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 13.08.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 5862,93 грн., з яких заборгованість з оплати кредиту 3374,85 грн., заборгованість за відсотками 350,10 грн., комісія за обслуговування кредиту 907,94 грн., сума пені за прострочення платежів 1230,04 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.25). Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених підставах. За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 243,6000 грн. що підтверджено платіжними дорученнями в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved