Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 24.11.2014 року, укладеним між ПАТ Альфа-Банк та [PERSON], в сумі 18115,70 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 9509,62 грн., простроченого тіла кредиту в сумі 7013,60 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 37,08 грн., неустойки в сумі 1555,40 грн., що утворилася станом на 01.12.2016 року, обґрунтовуючи позовні вимоги порушенням боржником зобовязань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, проте заяви про розгляд справи у свою відсутність на адресу суду не подала та про причини своєї неявки суд не повідомляла. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.2014 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до вказаного договору ПАТ «Альфа-Банк» відкрив позичальникові картковий рахунок №26257002664899 у національній валюті гривні та випустив платіжну картку DMC Gold строком дії у 2 роки з моменту випуску, з встановленням ліміту відновлювальної кредитної лінії в сумі 1000,00 грн.. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Умовами вищевказаного договору визначено що, у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких обовязків, встановоених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та\\або процентів за його користування, щона йменше на один календарний місяць, позикодавець має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту за договором . Всупереч умов кредитного договору відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобовязання щодо повернення суми кредиту, сплати процентів і комісії, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед новим кредитором. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст.611 ЦК України. Згідно ст.ст. 546, 549, 550 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до наданого розрахунку, в порушення відповідачем зобовязання за кредитним договором, станом на 01.12.2016 р. утворилась заборгованість в сумі 18115, 70 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 9509,62 грн., простроченого тіла кредиту в сумі 7013,60 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 37,08 грн., неустойки в сумі 1555,40 грн. Враховуючи зазначене та оскільки відповідач протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволення, а зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved