Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 08 серпня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, спільно вони проживали та вели господарство до 2010 року. 18 квітня 2012 року рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу шлюб розірвано. [INFO] відповідач народила доньку [PERSON] , яку зареєструвала на [PERSON] , про що було зроблено актовий запис № 8 від 12.07.2012 року мотивуючи свої дії тим, що дитина була народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, згідно ч. 2 ст. 122 СК Сімейного кодексу України. Зазначає, що позивач не визнає себе біологічним батьком [PERSON] , так як на час ймовірного зачаття, майже два роки він з відповідачем не зустрічався та не бачився, і ніяких інтимних стосунків між ними не було. Відповідач знає, хто біологічний батько дитини та не заперечує про те, що позивач не є біологічним батьком дитини, однак добровільно не погоджується виключити про нього як про батька дитини відомості з актового запису про народження [PERSON] . У зв`язку з чим представник позивача просить суд виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 8 від 18 липня 2012 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого виконавчим комітетом Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Стягнути з відповідача на його користь сплачений ним при подані позовної заяви судовий збір в розмірі 768,40 грн. Представник позивача - Ващенко О.М. в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, в якій він просив цивільну справу розглянути в підготовчому засіданні за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.с. 33). Відповідач в судове засідання не з`явилася, також надала суду заяву, в якій просив справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення (а.с. 32). Представник третьої особи Органу опіки та піклування Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимого підтримують (а.с. 28). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з урахуванням визнання позову відповідачем в повному обсязі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в підготовчому засідання, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 08 серпня 20108 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 18 квітня 2012 року розірвано рішенням Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, дані обставини не заперечувалися сторонами. [INFO] позивач народила доньку [PERSON] , про що 18 липня 2012 року виконавчим комітетом Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області актовий запис № 8, в графі «батько» зазначено [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Як зазначив в позові позивач з 2010 року між ним та відповідачем припинені сімейно-шлюбні відносини, тому на час ймовірного зачаття дитини, майже два роки він з відповідачем не зустрічався та не бачився, і ніяких інтимних стосунків між ними не було, відповідач знає, хто біологічний батько дитини та не заперечує про те, що позивач не є біологічним батьком дитини, про що не заперечувала відповідач, надавши заяву про визнання позову. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 133 Сімейного Кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю дитини, а чоловік - батьком дитини. Згідно ч. 1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Аналогійна позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Отже, суд на підставі вищевикладеного з урахуванням того, що в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які вказують на відсутність кровного споріднення між позивачем, як особою, записаною батьком, і дитиною [PERSON] , [INFO] , з метою захисту прав дитини, що встановлено згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, суд вважає, вважає за необхідне виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису № 8 від 18 липня 2012 року вчиненого виконавчим комітетом Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про народження [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 384,20 гривень, а інша частина в розмірі 384,20 гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved