Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 1084,10 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 12.10.2011 р. по вул. Леніна в с. Усатове, Біляївського р-ну, з вини відповідачки [PERSON], яка керувала автомобілем марки «Тойота Кроун» реєстраційний номер [NUMBER], сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій був пошкоджений автомобіль марки «Сузукі», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (належить [PERSON].). На момент ДТП між [PERSON] та ПАТ «СГ «ТАС» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, у зв'язку з чим 03.03.2012 р. ПАТ «СГ «ТАС» звернулася до ПрАТ «СК «Лафорт», який є страховиком відповідачки, із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. На підставі Регресної вимоги ПАТ «СГ «ТАС», фахівцем відділу врегулювання був виведений Розрахунок розміру страхового відшкодування пошкодженого автомобіля марки «Сузукі» реєстраційний номер [NUMBER], який разом з Страховим актом та Заявою ПАТ «СГ «ТАС», став підставою для виплати «СК «Лафорт» страхового відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 1084,10 грн. Представник позивача стверджує, що відповідачка [PERSON] не повідомила страховика про настання страхового випадку протягом трьох робочих днів після настання ДТП, тому має відшкодувати страховій компанії в порядку регресу страхове відшкодування, виплачене ПрАТ «СК «ТАС» у розмірі 1084,10 грн. Крім того, представник позивача вказує на те, що 01.07.2013 року між ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», як Фактором, та ПрАТ «СК «Лафорт», як Клієнтом, було укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким Клієнт відступив Фактору свої права грошових вимог до боржників, перелік яких міститься у Додатку до даного Договору. Таким чином, до ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] Посилаючись на викладені обставини, вимоги ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також на те, що відповідачка не повідомила страховика про настання страхового випадку та страхове відшкодування в порядку регресу не відшкодувала, представник ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але направила до суду заяву, якою просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги не визнала, підтримала надані заперечення на позов. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги письмові пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову, виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 24 березня 2012 року між ПрАТ «СК «Лафорт» - з одної сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, було укладено договір (поліс) №АА/3297572 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого була застрахована цивільно-правова відповідальність страхувальника, пов'язана із користуванням автомобілем марки «Тойота Кроун», реєстраційний номер [NUMBER]. 12 жовтня 2011 року відбулась ДТП, за участю автомобілю марки «Тойота Кроун», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілю марки «Сузукі», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області у справі про адміністративне правопорушення № 3-3646/11 від 05 грудня 2011 року, суд встановив наявність в діях [PERSON] порушення ПДР України, у зв'язку з чим прийшов до висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як регламентує ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Спираючись на вказану норму процесуального закону, суд приходить до висновку, що ДТП відбулась за наявності вини [PERSON] ДТП за участю вказаних автотранспортних засобів призвела, зокрема, до механічних пошкоджень автомобіля марки «Сузукі», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС». Страховою компанією було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, що в загальному розмірі склала 1584,84 гривень, які були виплачені потерпілій стороні згідно платіжного доручення № 11120 від 15 грудня 2011 року. Зв'язку з чим, ПАТ «СГ «ТАС» звернулась до ПрАТ «СК «Лафорт» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. На підставі страхового акту № 1311669-9 від 05.07.2012 року, розрахунку та заяви в порядку регресу про перерахування страхового відшкодування «СК «Лафорт» було виплачено страхове відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 1084,10 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 3493 від 19.07.2012 року. 01 липня 2013 року між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Лафорт» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №01/01-07 2013Р, в силу якого ПрАТ «СК «Лафорт» відступило права вимоги за грошовими зобов'язаннями, в тому числі - з [PERSON] Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Разом з тим, відповідачка в письмовому запереченні, не погоджуючись з вимогами позову, як на підставу своїх заперечень, посилалась на те, що в порушення умов зазначеного договору про надання фінансових послуг факторингу № 01/01-07 2013Р від 01.07.2013 року, укладеного між ПрАТ СК «Лафорт» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», сторонами договору не було повідомлено її про укладання такого договору. Проте, суд не приймає до уваги дані твердження відповідачки, оскільки [PERSON] не надала належних доказів того, що сторонами договору не було її повідомлено про його укладання. Крім того, відповідачка вказує, що даний договір не може бути чинним, так як вид економічної діяльності ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» не включає в себе надання фактингових послуг посилаючись, як на доказ, на виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, при цьому не надавши суду відповідну копію зазначеного документу. Разом з тим, вказаний договір ніким не оспорений. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Як передбачає ч.ч. 2, 3, ст. 18 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Водночас, договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Як чітко встановлюють ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси (п. 33.1.3.); невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально (п. 33.1.4.). В силу ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (п. 38.1.1. п./п «ґ»). Таким чином суд погоджується із обґрунтованістю вимог страхової компанії та приходить до висновку, що з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню сума страхового відшкодування розмірі 1084,10 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку із задоволенням даного позову, суд вбачає обґрунтованим стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved