Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Представник заявника звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа свідоцтва про придбання частини житлового будинку з публічних торгів від 15.03.2002 року серії АЕР №393193, зареєстрованому в реєстрі за №1581, та в Мелітопольському МБТІ 22.03.2002 року за №254, на ј частину будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [PERSON] належить ј частини будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про придбання частини житлового будинку з публічних торгів [PERSON] від 15.03.2002 року, яке зареєстровано в реєстрі за №1581, та 22.03.2002 року зареєстровано в Мелітопольському МБТІ за №254. Відомості про право власності на 1/4 частину будинку не внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. З метою внесення відомостей до вищевказаних реєстрів заявниця звернулася до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, де з`ясувалося, що в свідоцтві про придбання частини житлового будинку з публічних торгів від 15.03.2002 року була допущена описка у імені заявниці, а саме замість імені « [PERSON] », згідно паспорта громадянина України, вказано ім`я як « [PERSON] ». З метою виправлення описки у свідоцтві заявниця звернулася до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіної О.П, яка повідомила по можливість виправлення описки після того, як вказана описка буде виправлена у Акті публічних торгів від 22.02.2002 року затвердженому начальником Мелітопольської міської виконавчої служби Ярошенко О.П. 22.10.2020 року, [PERSON] звернулася з заявою до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), так як у них на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей. В зв`язку з тим, що у боржника [PERSON] , утворилася заборгованість по сплаті аліментів, було накладено стягнення на належну йому 1/4 частину будинку розташовану за адресою: [ADDRESS] . На майно боржника [PERSON] , було звернуто стягнення. Реалізація майна [PERSON] , на яке було звернуто стягнення, провадилася у відповідності до вимог ст. 61, 62, 66 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції 16.01.2002 року чинній на момент виконання рішення суду). Відповідно до Акту публічних торгів від 22.02.2002 року Мелітопольської міської виконавчої служби, проведених ФГП «Укрспецюст», оголошені торги не відбулися і належна боржнику [PERSON] , 1/4 частина будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за заявою заявниці як стягувача була передана [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості по стягненню аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 398 Цивільний кодекс Української РСР ( в редакції 30.10.1999 року чинній на момент виконання рішення суду), згідно якої майно, що надійшло до комісіонера від комітента або набуте комісіонером за рахунок комітента, є власністю останнього, на підставі Акту публічних торгів від 22.02.2002 року затвердженого начальником Мелітопольської міської виконавчої служби Ярошенко О.П., приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П. було оформлено Свідоцтво про придбання частини житлового будинку з публічних торгів [PERSON] , від 15.03.2002 року, про право власності на 1/4 частини будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та реєстраційний номер в реєстрі, котре зареєстровано в Мелітопольському БТІ 22.03.2002 року за № 254. В зв`язку з тим, що при складанні Акту публічних торгів від 22.02.2002 року затвердженого начальником Мелітопольської міської виконавчої служби Ярошенко О.П. була допущена описка в імені стягувача, а саме замість імені російською мовою - « [PERSON] », як вказано у паспорті громадянина України серії [NUMBER] року, в Акті зазначено російською мовою « [PERSON] », що в подальшому стало підставою для зазначення імені в Свідоцтві про придбання частини житлового будинку з публічних торгів від 15.03.2002 року, українською мовою «Софія» замість « [PERSON] », як вказано у паспорті громадянина України серії [NUMBER] року. Листом № 18.28-38/105651 від 08.12.2020 року, Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), повідомив, що неможливо внести виправлення у Акт публічних торгів від 22.02.2002 року затверджений начальником Мелітопольської міської виконавчої служби Ярошенко О.П., так як в архіві виконавчої служби, вказане виконавче провадження не збереглося, в зв`язку з закінченням строку зберігання виконавчих провадження. Наявність помилки в імені, зазначеному в Акті публічних торгів від 22.02.2002 року затвердженому начальником Мелітопольської міської виконавчої служби Ярошенко О.П. та Свідоцтві про придбання частини житлового будинку з публічних торгів від 15.03.2002 року перешкоджає заявниці, як власнику 1/4 частини будинку розташовану за адресою: [ADDRESS] , вільно розпоряджатися власним майном. У судове засідання заявник не з`явилася, від її представника, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, адвоката Ігнатова Є.Є. надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про придбання частини житлового будинку з публічних торгів від 15.03.2002 року [PERSON] належить право приватної власності на ј частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що раніше належала [PERSON] /а.с.11/. Відповідно до Акту про проведення публічних торгів від 22.02.2002 року затвердженого начальником Мелітопольської міської виконавчої служби Ярошенко О.В., проведених ФГП «Укрспецюст» оголошені торги не відбулися і належна боржнику [PERSON] ј частина будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] за заявою стягувача була передана [PERSON] в рахунок погашення заборгованості по стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей /а.с.31/. Відповідно до листа про надання інформації №18-28-38/105651 від 08.12.2020 року виданого Мелітопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виправити описку в Акті публічних торгів від 22.02.2002 року не має можливості у зв`язку з тим, що виконавче провадження відносно боржника [PERSON] , за яким була проведена реалізація нерухомого майна, передано до архіву та знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання /а.с.19/. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] року, виданого Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області від 26.12.1996 року ім`я заявниці вказано « [PERSON] » /а.с.7/. Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспортів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного суду щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт належності правовстановлюючого документу, зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Суд встановив, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу для заявника має юридичне значення, оскільки через розбіжність у написанні імені заявника, вона на теперішній час не може розпорядитися належним їй на праві власності ј частини житлового будинком. За таких обставин, оскільки факт належності вищевказаного правовстановлюючого документа заявниці підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а доказів, що свідчили б про протилежне у суду немає і з урахуванням того, що даний факт має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідний для здійснення нею прав і обов`язків власника відносно вказаного житлового будинку, та встановити його іншим шляхом, ніж судовим неможливо, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved