Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] - адвокат Стадніченко С.В. звернувся з заявою про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000грн. та гонорар успіху у розмірі 10000грн. Заяву обгрунтовує тим, що у відзиві було заявлено про орієнтовну суму витрат на правничу допомогу в розмірі 15000грн. Представником відповідача [PERSON] є адвокат Стадніченко С.В., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 04.08.2020 року та ордеру на надання правової допомоги від 05.08.2020 року. Додатковою угодою №1 від 07.12.2021 року сторони погодили фіксований гонорар за надання правової допомоги в сумі 20000грн., а також гонорар успіху у разі досягнення позитивного рішення для клієнта у розмірі 10000грн. Доказом отримання грошових коштів слугує прибутково-касовий ордер. Матеріалами справи підтверджується складання та подання адвокатом відзиву на позовну заяву, участь адвоката в судових засіданнях. Заявлені витрати на професійну (правничу) допомогу відповідають положенням ст.137 ЦПК України. В межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, тому не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже, є визначеним. Просить заяву задовольнити. В судове засідання адвокат Стадніченко С.В. та відповідач [PERSON] не з`явилися. Від адвоката Стадніченко С.В. надійшло клопотання про розгляд без його участі. В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Терещенко В.В. заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20000грн. та гонорару успіху в розмірі 10000грн. та зазначив про те, що з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України можуть бути стягнуті витрати на правничу допомогу в розмірі не більше 3000грн. Суд, заслухавши пояснення адвоката Терещенко В.В., перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків: Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 08.12.2021 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди. У відзиві на позовну заяву було заявлено орієнтовну суму витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 15000грн. Відповідно до ст.246 ЦПК України при розгляді справи представником позивачки - адвокатом Стадник С.В. було заявлено про подання після ухвалення рішення доказів, що підтверджують витрати позивачки на професійну правничу допомогу. Згідно з ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. 04.08.2020 року між адвокатом Стадніченко С.В. та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання правової допомоги у справі №592/7655/20. Згідно з договором послуги надаються шляхом усного та письмового консультування, складання проектів необхідних процесуальних документів тощо, особистої участі та представництва [PERSON] в судах, з вчиненням від імені відповідача усіх процесуальних дій. Оплата праці здійснюється згідно з ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Згідно з додатковою угодою №1 від 07.12.2021 року до договору про надання правової допомоги від 04.08.2020 року за надану правову допомогу, визначену у п.п.1.1, 2.1 договору [PERSON] сплачує адвокату фіксований гонорар в розмірі 20000грн., а також у разі досягнення позитивного рішення для клієнта (отримання рішення про відмову в задоволенні позову) виплачується гонорар успіху у розмірі 10000грн. До додаткової угоди до договору наданий прибутковий касовий ордер №01 від 07.12.2021 року та квитанція до прибуткового касового ордеру №01 від 07.12.2021 року на суму 20000грн. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 цього Закону врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Велика Палата Верховного Суду у постанові від зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Відповідачем [PERSON] , його представником - адвокатом Стадніченко С.В. не надані докази в підтвердження сплати «гонорару успіху» в сумі 10000грн. Детальний опис робіт, який був виконаний адвокатом, суду не наданий. Адвокат Стадніченко С.В. як представник відповідача [PERSON] приймав участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, надав відзив на позовну заяву. Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, які поніс відповідач, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України та, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, та значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача витрата на професійну правничу допомогу в розмірі 5000грн.

Outcome: partial