Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Представник позивача за договором адвокат [PERSON], звернувся до суду в інтересах [PERSON] (Позивач) з вказаним позовом, який було уточнено 13.04.2018 року, який і є предметом розгляду, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON], будучи працівником ЖБК «Домобудівельник -5», отримала ордер на право зайняття вказаного житлового приміщення в кооперативі на підставі рішення виконкому №48 від 05.02.1993 року. Вартість квартири виплатила і тим самим набула вказану квартиру в приватну власність. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. Мати позивача заповіту за життя не складала. Спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], є Позивач та його молодший брат [PERSON] Інших спадкоємців першої черги не має, оскільки батько позивача помер раніше матері. Вважає, що оскільки на момент смерті Позивач проживав з матір'ю, то він є таким, що фактично прийняв спадщину. З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся із заявою до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, однак 16.10.2017 року отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановчих документів на квартиру. Хоча [PERSON] і виплатила пайові внески за квартиру, однак правовстановлюючі документи не встигла оформити, у зв'язку із чим Позивач змушений звернутись до суду. З огляду на доведеність факту виплати за життя [PERSON] пайових внесків за квартиру, що в розумінні ч.3 ст. 384 ЦК України, п. 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду кримінальних справ та цивільних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику про захист права власності та інших речових прав» є підставою для набуття нею права власності, тому квартира є об'єктом спадкування та може бути включена до спадкової маси, а відтак і успадкована позивачем. Тому просить суд визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м як спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справі повідомлявся належним чином. Представником позивача [PERSON] до суду надана заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, підтверджує обставини викладені у позові, проти ухвалення рішення не заперечує. Представники третіх особи, у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить, до наступних висновків. Як встановлено судом, згідно до ордеру на житлове приміщення №83, виданого на підставі рішення виконкому № 48 від 02.02.1993 р. [PERSON] надано в користування квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,3 кв.м (а.с.12, 13-15). Відповідно до довідки голови житлово-будівельного кооперативу «Домобудівник-5» від 22.10.2007 р. вартість квартири [ADDRESS] була виплачена [PERSON] повністю у 1992 році (а.с.17) та довідки за №887 від 27.02.2018 р. [PERSON] була членом ЖБК «Домобудівельник-V» на підставі рішення Саксаганського РВК №48 від 02.02.1993 р. та виплатила пайові внески у повному обсязі (а.с.20). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 2162 (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина вигляді вище вказаної квартири. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 №697-XII, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває права власності на це майно. Пунктом 5-1Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.87 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7роз'яснено, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженогонаказом Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 9 частини 1статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст.ст.1268,1269 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1ст. 1216ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч.1ст. 1218 ЦК Українивизначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3ст. 1296 ЦК Українивизначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивач є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Позивача серії [NUMBER] (а.с.9). Крім Позивача спадкоємцем першої черги є його рідний брат - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 17). Згідно довідки Житлового кооперативу «Домобудівник -V» від 10.10.2007 року Позивач був зареєстрований разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Разом з тим, із листа Четвертої криворізької державної нотаріальної контори за вих.№1185/01-16 від 15.06.2018 р. вбачається, що після смерті [PERSON], з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався (а.с. 50-51). Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Частиною 1ст. 392 ЦК Українивизначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вказаної статті позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Передумовою для застосування зазначеної статті 392 ЦК Україниє відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Згідно роз'яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Вказане роз'яснено і вПостанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Однак у порушення вказаних норм Позивачем не доведено та не надано доказів щодо порушення його прав та інтересів, оскільки у матеріалах справи відсутня письмова обґрунтована відмова нотаріуса щодо видачі свідоцтва і взагалі факт звернення Позивача до нотаріуса, у зв'язку із чим слід відмовити у задоволенні позову. Судом не береться до уваги копія листа державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 16.10.2007 р., якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру (а.с.22), оскільки суду не було надано оригінал даного листа та він суперечить змісту інших письмових доказів. Відповідно до положеньст. 141 ЦПК України судовий збір покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв'язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed