Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Представник позивача Ганжа К.В. звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» 5388,81 гривень боргу за надані послуги з постачання природного газу, а також 138,00 гривень 3% річних, 457,91 гривень пені та 135,53 гривень інфляційних втрат. Також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 гривні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] , як споживач природного газу, вчасно не сплачувала кошти за використаний природний газ в добровільному порядку, внаслідок чого утворилася заборгованість по оплаті за спожитий природний газ в розмірі 5388,81 гривень за період з 01.10.2019 по 01.02.2020. 13 січня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 28 січня 2021 року на адресу суду, з відміткою «Не проживає», повернулось рекомендоване відправлення, яким на адресу [PERSON] направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. 02 лютого 2021 року ухвалою суду у зв`язку із неможливістю вручення відповідачу копії позовної заяви із додатками та ухвали суду про відкриття провадження у справі, постановлено призначити у справі судове засідання та здійснити виклик відповідача шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України. Представник позивача Ганжа К.В. в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання на виклик суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. У зв`язку з означеним, відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Київоблгаз Збут» є постачальником природного газу для споживачів, розташованих в Київській області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої 01.07.2015 постановою НКРЕКП №1588 від 21.05.2015. Відповідно до Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2915, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП). Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов Типового договору постачання природного газу є споживання природного газу в період з 01.07.2015 по 01.02.2020 (дата відключення), що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, акту № 45 про відключення об`єкту (газових приладів) від 01.02.2020, особовий рахунок [NUMBER] . Так, 01.02.2020 в зв`язку із заборгованістю відповідача за спожитий природній газ за період з 01.10.2019 по 01.02.2020 в сумі 5388,80 гривень було припинено газопостачання до будинку відповідача. Відповідно до наданого розрахунку боргу, виконаного відповідно до цін і тарифів, які встановлені постановами КМ України та НКРЕКП, сума заборгованості складається з заборгованості в сумі 730,62 грн (нарахування за цінами для населення з жовтня 2019 року) + 2887,05 грн (заборгованість за цінами для населення з листопада 2019 року) + 1771,13 грн (нарахування за цінами для населення з грудня 2019 року). Загальна суму боргу складає 5388,80 грн. Відповідно до п.4.9 Договору, якщо споживач не здійснив оплату протягом десяти днів після встановленого строку, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу. У разі порушення споживачем строків оплати, споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Відповідно до наданого позивачем розрахунку 3% річних, пені та втрат від інфляції становить: 3% річних - 138,00 грн; пеня - 457,91 грн; інфляційні втрати - 135,53 грн. Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу. Пунктом 27, 28 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу та постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Пунктом 35 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Пунктом 23, 37 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність та споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини. Згідно з п.5 ч.2. ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до вимог п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №2496 від 30 вересня 2015року затвердила Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 р. за № 1382/27827. Згідно ч. 1 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2496, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов. Частиною 2 розділу III Правил постачання природного газу, передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. 30.09.2015 року постановою НКРЕКП №2500 був затверджений Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник . Згідно п. 2 Розділу III Правил постачання природного газу за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Також, враховуючи п. 4 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, у разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 20 квітня 2016 року №6-2951цс15, у якій зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Типового договору, що є підставою для стягнення із неї суми заборгованості за надані послуги з постачання природного газу у розмірі 5388 грн. 81 коп., 3 % річних - 138 грн. 00 коп., та інфляційних втрат - 135 грн. 53 коп. Згідно зі ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. При нарахуванні пені суд враховує, що відповідач не надала доказів щодо ненадання їй державою субсидії або щодо заборгованості роботодавця з виплати їй заробітної плати. Відповідно до зазначених вимог закону розмір пені становить 96 грн 99 коп. (5388,81 грн х 0,01% х 180 дн. за період з 01.10.2019 по 01.02.2020). Таким чином, відповідач в порушення зазначених вимог не виконує свій обов`язок щодо сплати коштів за одержаний природній газ, борг має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. Отже, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2102,00 гривні судового збору.

Outcome: partial