Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Представником позивача - адвокат [PERSON] в інтересах позивача, [PERSON], пред'явлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому представник позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на земельну ділянку площею 3,12 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23.01.2004 року; визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на земельну ділянку площею 0,47 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23.01.2004 року; визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на земельну ділянку площею 0,35 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23.01.2004 року. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив про те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини, [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Галаганівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області 03 лютого 2005 року). Після смерті сестри, коли позивач звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 3,12 га, 0,47 га та 0,35 га, що належали померлій дружині на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 січня 2004 року, нотаріус повідомила позивачу, що на вказані земельні ділянки видати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки державні акти втрачені, а надані тільки їх копії, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Представник позивача вважає, що позивач має право на земельні ділянки, що належали померлій дружині позивача на підставі державних актів на право власності на землю серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 січня 2004 року. В зв'язку з тим, що не можливо отримати дублікати державних актів замість втрачених позивач позбавлений можливості документально оформити спадщину. Ухвалою судді від 21 травня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 20 червня 2018 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, доручив представляти свої інтереси в суді адвокату [PERSON]. У судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON] не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити повністю. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю, наслідки визнання позову згідно ст. 206 ЦПК України Семенівській міській раді Чернігівської області роз'яснено та зрозуміло. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Бойко Тетяна Миколаївна у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмове пояснення, згідно даних якого, у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника, просить розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, залишає вирішення спору на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини, [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Галаганівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області 03 лютого 2005 року). Після смерті сестри, коли позивач звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігвської області для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 3,12 га, 0,47 га та 0,35 га, що належали померлій дружині на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 січня 2004 року, нотаріус повідомила позивачу, що на вказані земельні ділянки видати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки державні акти втрачені, а надані тільки їх копії, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Представник позивача вважає, що позивач має право на земельні ділянки, що належали померлій дружині позивача на підставі державних актів на право власності на землю серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 січня 2004 року. В зв'язку з тим, що не можливо отримати дублікати державних актів замість втрачених позивач позбавлений можливості документально оформити спадщину. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право власності на земельну ділянку. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON], та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved