Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк») звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 6792438329 від 09.02.2018 року у розмірі 67 446,25 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», правонаступником якого є позивач, та відповідачем по справі [PERSON] 09.02.2018 року був укладений кредитний договір - заявка на отримання кредиту № 6792438329 з Паспортом Кредиту, відповідно до якого відповідачем отримано споживчий кредит у розмірі 56 250,00 грн. на строк 30 місяців, тобто по 09.08.2020 року, зі сплатою 0,01% процентів річних та щомісячно 3,00% від суми кредиту. 09.02.2018 року відповідач під розписку був повідомлений про те, що права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на 29.01.2020 року становить 67 446,25 грн., яка складається з: 53 750,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9 486,11 грн. - заборгованість по пені за період з 29.01.2019 року по 29.01.2020 року; 4 200,00 грн. - штраф за період з 29.01.2019 року по 29.02.2020 року, що є предметом позовних вимог. 24 червня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 24 червня 2020 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором бо законом. (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України) Згідно статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Судом встановлено, що 07.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Таскомбанк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги, які є невід`ємною частиною цього Договору. (а.с. 12-15) 09.02.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладений Кредитний договір - заява на отримання кредиту № 6792438329, заява про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг з Паспортом Кредиту, відповідно до якого відповідачем отримано споживчий кредит у розмірі 56 250,00 грн. на строк 30 місяців, тобто по 09.08.2020 року, зі сплатою 0,01% процентів річних та щомісячно 3,00% від суми кредиту. (а.с. 7, 8, 9, 10-11) Відповідно до п. 2 Заяви на отримання кредиту позичальник підтвердив ознайомлення та своє погодження з умовами кредитного договору, зокрема, умовами про сукупну вартість кредиту, а також зобов`язався виконувати умови Кредитного договору. Згідно п. 7 Паспорту кредиту, при порушенні строків виконання зобов`язань за Кредитним договором позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення по кредиту та/або відсоткам від несплачених вчасно сум. У разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором, позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення, сплачує неустойку/штраф: у разі прострочення від 7 до 30 днів включно - 100,00 грн.; у разі прострочення від 31 дня до 60 днів включно - 150,00 грн.; у разі прострочення від 61 дня до 90 днів включно - 250,00 грн.; у разі прострочення від 9 днів - 350,00 грн. Крім того, 09.02.2018 року [PERSON] підписано повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 6792438329 від 09.02.2018 року до нового кредитора АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Власним підписом [PERSON] визнав АТ «Таскомбанк» кредитором по Кредитному договору № 6792438329 від 09.02.2018 року. (а.с. 16) 29.01.2020 року Акціонерним товариством «Таскомбанк» на адресу [PERSON] надіслано письмову Вимогу про необхідність погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором № 6792438329 від 09.02.2018 року. (а.с. 26-27) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 09.02.2018 року Кредитним договором № 6792438329, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як нового кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також по передбаченим Договором санкціям. Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 29.01.2020 року заборгованість відповідача за Кредитним договором № 6792438329 від 09.02.2018 року становить 67 446,25 грн., яка складається з: 53 750,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9 486,11 грн. - заборгованість по пені за період з 29.01.2019 року по 29.01.2020 року; 4 200,00 грн. - штраф за період з 29.01.2019 року по 29.02.2020 року, - правомірність заявлення яких доведено позивачем належними та допустимими доказами по справі, зокрема, розрахунком заборгованості відповідача. (а.с. 17-22) Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved