Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи тим, що 30.12.2014 між відповідачем та «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Р38.449.70100, відповідно, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 6025 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік, з погашенням процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Проте, станом на 31.12.2015 відповідачем у справі взяте на себе кредитне зобовязання не виконується, а тому позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Представник позивача за довіреністю №1.10/02-1 від 10.02.2016 подала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача за довіреністю від 03.05.2016 [PERSON] в удовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності та співставленні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами\~ст. 10 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2\~ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 30.12.2014 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р38.449.70100. Згідно з кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 6025 грн. зі сплатою 18% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ «Ідея Банк» свої зобовязання виконав повністю, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому договором, що стверджується видатковим касовим ордером. При цьому, відповідачем станом на 31.12.2015 не повернуто банку кредит та нараховані відсотки та комісію за користування кредитом. Зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону /ст. ст. 526,527,530 ЦК України/. 31.12.2015 між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ТОВ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-1. Згідно умов договору факторингу клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору, позивачу) з 31.12.2015, а позивач відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України відповідача письмово було повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «Рантье» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Проте, в порушення вимог договору та законодавства, відповідач не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до договору. Договір є обовязковим до виконання сторонами /ст. 629 ЦК України/. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /ст. 610 ЦК України/. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 525 ЦК України/. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. /ч. 2 ст. 615 ЦК України/. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 має заборгованість 6617,04 грн., яка складається з наступного: 4833,17 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1783,87 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином /ст. 599 ЦК України/. Отже, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 6617,04 грн. Окрім того, відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються, зокрема з судового збору. Матеріали цивільної справи містять належні та допустимі докази понесення ТОВ «ФК «Рантье» витрат, повязаних зі сплатою судового збору в розмірі 1378,00 грн. А тому, у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved