Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

представник позивача адвокат [PERSON] звернувся із позовною заявою до КП «КролевецьВодоканал» про зняття арешту з майна, а саме однокімнатної квартири, яка розташована в м.Кролевець Сумської області, проспект Миру, буд.№19, кв.№33, накладений постановою державного виконавця ВДВС Кролевецького РУЮ від 31 липня 2008 року, яку обгрунтовує наступним чином. 03 січня 2012 року помер брат [PERSON] - [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира №33, яка розташована в м.Кролевець Сумської області, проспект Миру, буд.№19. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Під час оформлення спадкового майна дізнався, що на вищевказану квартиру державним виконавцем накладено арешт. Підставою накладення арешту є примусове виконання судового наказу №2н-191, виданого 13.10.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь Кролевецького РДП «Комунальник» заборгованості за очищення стоків у розмірі 163.34 грн. та витрат на ІТЗ у розмірі 15 грн. На даний час заборгованість по судовому наказу №2н-191 виданого 13.10.2006 року відсутня. Він звернувся до Кролевецького РВДВС з метою скасування арешту, на що йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із позовом про скасування арешту майна. Посилаючись на викладене, представник позивача просить зняти арешт з нерухомого майна однокімнатної квартири №33, яка розташована в м.Кролевець Сумської області, проспект Миру, буд.№19. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримують повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.34). Відповідач КП «Кролевець Водоканал», належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання (а.с.29) до суду свого представника не направив. Третя особа Кролевецький РВДВС Головного ТУЮ в Сумській області належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання (а.с.31) до суду свого представника не направила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження (а.с.13, 14) За змістом витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Кролевецьке РБТІ» убачається, що [PERSON] є власником квартири №33, що розташована в будинку №19 по проспекту Миру в м.Кролевець Сумської області, на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кролевецького РНО реєстраційний №1339 (а.с.15, 16) [PERSON] помер 03 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно, зокрема і на квартиру №33, що в будинку №19 по проспекту Миру в м.Кролевець Сумської області. За змістом позовної заяви вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, зокрема отримання свідоцтва про прийняття спадщини на квартиру. Згідно ч.1 ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Судом встановлено, що на квартиру №33, що в будинку №19 по проспекту Миру в м.Кролевець Сумської області, постановою державного виконавця Кролевецького ВДВС Кролевецького РУЮ від 31 липня 2008 року накладено арешт (а.с.21) Вказане підтверджується і відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.19) Підставою арешту є судовий наказ справа №2н-191/06, виданий Кролевецьким районним судом Сумської області 13 жовтня 2006 року про стягнення з [PERSON] на користь Кролевецького районного державного підприємства «Комунальник» заборгованості за очищення стоків в сумі 163 грн. 34 коп. та витрати на ІТЗ в розмірі 15 грн. (а.с.20) Відповідно до довідки КП «КролевецьВодоканал» №151 від 17.10.2017 року заборгованості за адресою: м.Кролевець Сумської області, проспект Миру, буд.№19, кв.№33, по водопостачанню та водовідведенню станом на 01.10.2017 року не має (а.с.22) Витрати по ІТЗ в розмірі 15 грн. сплачені 01.11.2017 року, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.23) При зверненні до Кролевецького РВ ДВС з метою скасування арешту із квартири належної померлому [PERSON] було повідомлено про неможливість скасувати арешт, оскільки у відділі відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] не має, а тому у проведенні виконавчих дій відсутні підстави (а.с.25) Відповідно до статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В контексті застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини здійснив тлумачення поняття «майно» та визначив, що до майна відносять як рухому, так і нерухому приватну власність. Термін «власність» може означати або «існуючу власність» або претензії щодо яких заявник може довести, що він принаймні має «законні сподівання» отримати можливість використати право власності. Відповідно дост. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право відновлення становища, яке існувало до порушення. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст.4 ЦПК України суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна накладеного постановою державного виконавця від 31 липня 2008 року в рамках ВП №8653192 при примусовому виконанні судового наказу справа №2н-191/06, виданий Кролевецьким районним судом Сумської області 13 жовтня 2006 року, який виконаний. Оскільки підстави для арешту квартири відпали, а КП «КролевецьВодоканал», як відповідач та Кролевецький РВ ДВС, як заінтересована особа, не надали заперечення щодо цього факту, а тому є законні підстави для зняття арешту за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved