Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Миронівської селищної ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності у порядку спадкування, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0952 га, кадастровий номер 1410945400:00:001:0440, за вищевказаною адресою. В обґрунтування позову зазначила, що після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилась спадщина у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,0952 га за вказаною адресою. Мати та брат позивача відмовились від своїх часток спадкового майна на її користь. 20.02.2007 року позивач подала заяву про прийняття спадщини до Дебальцевської державної нотаріальної контори, проте свідоцтво про право на спадщину не отримувала. 20.02.2007 року мати позивача [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не отримувала, вирішила отримати його після смерті матері за заповітом. Після смерті матері [PERSON] , яка настала [INFO] , позивач 28.05.2019 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, брат позивача [PERSON] відмовився від своєї частки спадкового майна на користь позивача. Разом з тим, постановою нотаріуса було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом, оскільки право власності на мати позивача не оформлено. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно після смерті батька на даний час неможливо, оскільки спадкова справа, заведена Дебальцевською державною нотаріальною конторою, залишилась на тимчасово окупованій території України. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2019 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.45). Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду (а.с.90). В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач надала пояснення аналогічно тим, що викладені у позовній заяві. Зазначила, що крім неї та брата [PERSON] спадкоємців після смерті батьків немає. Свідоцтво про право власності після смерті батька на будинок та земельну ділянку вона, мати та брат не отримували. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог, просить справу розглянути у його відсутність. Свідок [PERSON] пояснив, що він відмовився від своєї частки в спадковому майні, яке залишилось після смерті батьків, на користь сестри [PERSON] , оскільки, отримав від матері грошові кошти. Інших спадкоємців немає. Суд, вислухавши учасників судового засідання, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.05.1954 року; свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.08.1977 року; свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.12.1991 року; довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції № 479/03-86 від 22.09.2006 року (а.с.21, 22, 23, 24). [PERSON] безстроково була виділена земельна ділянка площею 0,0952 га, за адресою: [ADDRESS] , для будівництва будинку, що підтверджується копіями: договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від 1 до 5 включно, від 22.08.1959 року; дозволу № 8-43 від 22.07.1959 року; реєстраційного посвідчення від 24.01.1966 року; Державного акту на право приватної власності на землю серії І - ДН № 120612; технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок від 04.02.2011 року; витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.11.2019 року (а.с.25-27, 28, 29-30, 31, 32, 33 - 34). З копії листа Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного територіального управління Держгеокадастру у Донецькій області № 1073/111-19 від 28.12.2019 вбачається, що згідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка кадастровий номер 14109454000:00:001:0440 площею 0,0952 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І- ДН № 120612, зареєстрований 01.07.1997 року за № 208 належить [PERSON] . Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. (а.с.98). [INFO] помер [PERSON] , що встановлено з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.09.2006 року (а.с.7). [PERSON] 20.02.2007 року звернулась до Дебальцевської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] відмовились від своїх часток у спадковому майні, яке залишилось після смерті [PERSON] , на користь [PERSON] (а.с.13,15). Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про право на спадщину (будинок та земельна ділянка) після смерті батька, позивач не отримувала. Листом № 1781/01-16 від 28.11.2019 року Друга бахмутська державна нотаріальна контора повідомила суд, що за даними Спадкового реєстру, після померлого [INFO] [PERSON] , було заведено спадкову справу 22.11.2007 року за № 386/2007 Дебальцівською державною нотаріальною конторою та видано свідоцтво про право на спадщину [INFO] . Як вбачається з додаткових пояснень позивача, а також з пояснень, наданих нею в судовому засіданні, свідоцтво про право на спадщину було видано на цінні папери, якими володів померлий [PERSON] . Копія свідоцтва про право на спадщину не збереглась. З листа в.о. завідуючої Дебальцевської державної нотаріальної контори №108/01-06 від 03.04.2020 встановлено, що 22.11.2007 Дебальцевською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №368/2007 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Інформацією щодо знаходження архіву Дебальцевської державної нотаріальної контори, в якому зберігається спадкова справа не володіє. Надати копію спадкової справи та свідоцтва про право на спадщину не має можливості (а.с. 142). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судом встановлено, що станом на 17.02.2020, відомості про власника будинку [ADDRESS] відсутні (а.с. 118). 20 лютого 2007 року [PERSON] склала заповіт про те, що в разі її смерті вона все своє майно заповідає доньці [PERSON] (а.с.14). [INFO] померла [PERSON] , що встановлено з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.04.2019 року (а.с.8). Як вбачається з копії спадкової справи [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Кравченко О.В., із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась позивач [PERSON] , брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача (а.с. 148, 156). Постановою приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Кравченко О.В. від 28.05.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , оскільки державна реєстрація права власності на вказане майно за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня (а.с.20, 174). Відповідно до абз. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 та 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. (ст. 1273 ЦК України). Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). З матеріалів справи встановлено, що спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача. Відмова відкликана не була. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 2 ст. 1275 ЦК України). Отже, позивач є спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] . Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ст. 1297 ЦК України (в редакції від 27.09.2014) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З обставин справи вбачається, що позивач прийняла спадщину, оскільки вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але не може оформити своє право на спадщину, оскільки заведена Дебальцевською державною нотаріальною конторою спадкова справа залишилась на непідконтрольній владі України території. Встановити місце зберігання спадкової справи неможливо. За вищевказаних обставин суд визнає за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок номер вісім по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0952 га, кадастровий номер 1410945400:00:001:0440, за вказаною адресою. Судові витрати, за заявою позивача, суд покладає на позивача.

Outcome: approved