Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Печарський В.Д. звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві представник позивача посилається на те, що дружині позивача - [PERSON] на правах власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,00 га, кадастровий номер 5120682600:01:001:0529, що розташована на території Коритненської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 844052. [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим, відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки, яку позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на день смерті своєї дружини проживала разом з нею. Однак в зв`язку зі втратою правовстановлюючого документу, який би підтверджував право померлої на вищевказану земельну ділянку, а саме Державного акту, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, тому змушений звернутися до суду про захист свого майнового права. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] , немає. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Печарський А.Д. в судове засідання не з`явилися, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, викладені в позовній заяві вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18.02.1989 року Малиновським відділом ЗАГС м. Одеси, [PERSON] перебував в зареєстрованому з [PERSON] (а.с. 8) [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,00 га, кадастровий номер 5120682600:01:001:0529, яка розташована на території Коритненської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 844052, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 30.09.2005 року за № 677/А-2005 (а.с. 13), що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5115141722020 від 23.09.2020 року (а.с. 49-53). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.01.2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] в м. Одеса. (а.с. 9). Як вбачається зі змісту довідки Одеської міської ради, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав по [ADDRESS] разом з [PERSON] ( а.с. 10). Являючись спадкоємцем за законом першої черги, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. з питань оформлення спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, так як у позивача відсутні оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що свідчить довідка приватного нотаріуса від 07.08.2020 року № 911/01-16 (а.с. 9). Втрата Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 844052 виданого на ім`я [PERSON] підтверджується публікацією в щотижневику Балтської районної газети «Народна трибуна» № 33 (12430) від 15.08.2020 року (а.с. 14-15). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 61614554 від 10.09.2020 року, наданої приватним нотаріусом Смірновою Н.С. (а.с. 46-47), за параметром запиту « [PERSON] , дата смерті [INFO] », до майна померлої [INFO] [PERSON] . Сьомою одеською нотаріальною конторою 26.10.2011 року заведено спадкову справу № 821/2011, номер у спадковому реєстрі 51899610. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На спадщину заявили [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка. (а.с. 60) Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,00 га, кадастровий номер 5120682600:01:001:0529, яка розташована на території Коритненської сільської ради Балтського району Одеської області - не видавалось. Діти померлої [PERSON] - [PERSON] , 1993 року народження, та [PERSON] , 1990 року народження, на спадщину у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,00 га, кадастровий номер 5120682600:01:001:0529, яка розташована на території Коритненської сільської ради Балтського району Одеської області, не претендують, про що надали відповідні заяви. (а.с. 61, 63). Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст.. 1261 ЦК України) Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судову засіданні встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину своєї дружини [PERSON] , померлої [INFO] , однак не має можливості її оформити, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] судом не встановлено. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved