Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Представник позивача - адвокат Андрусенко І.Я. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, до якого входить: житловий будинок по [ADDRESS] ; присадибна земельна ділянка площею 0.25 га. по [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, згідно рішення Горішньослобідської сільської ради №26 від 08.05.1996 року. На вказане майно, спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт на ім`я позивача. Спадщину після смерті спадкодавця позивач прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 22.05.2020 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на вищевказаний житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення про державну реєстрацію №52400476 від 27.05.2020 року. 19 червня 2020 року Монастириською міською радою було прийнято рішення №997 згідно якого надано [PERSON] дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га. по [ADDRESS] та для ведення ОСГ площею 0,23 га. урочище «Коло хати», площею 0,20 га. урочище «за Дерев`янком», площею 0,16 га. урочище «за Демчиком». Позивач в усній формі зверталась до ПП «Землі Придністров`я» із проханням виготовити технічну документацію на вищевказані земельні ділянки, проте їй було відмовлено, оскільки вона не надала документи, зі змісту яких би вбачалось, що [PERSON] успадкувала житловий будинок по [ADDRESS] , після смерті своєї матері - [PERSON] 27.10.2020 року надійшла відповідь від ПП «Землі Придністров`я», з якої вбачається, що виготовити технічну документацію неможливо, оскільки з наданих документів не вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем своєї матері [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, позивач звернулась до нотаріальної контори, однак нотаріусом було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,25 га, та площею 0,60 га, у зв`язку із чим нотаріус рекомендував звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача - адвоката Андрусенка І.Я. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Монастириської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору ПП «Землі Придністров`я» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.01.2013 року Горішньослобідською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №01. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, до якого входив: житловий будинок по [ADDRESS] ; присадибна земельна ділянка площею 0.25 га. по [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, згідно рішення Горішньослобідської сільської ради №26 від 08.05.1996 року. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №210407387 від 27.05.2020 року, за позивачем [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення про державну реєстрацію №52400476 від 27.05.2020 року. Як вбачається з витягу з рішення четвертої сесії двадцять другого скликання Горішньослобідської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області №26 від 08.05.1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових і господарських будівель (присадибні ділянки) особистого підсобного господарства громадян сіл Горішня Слобідка, Нова Гута і Рідколісся, зокрема [PERSON] передано земельні ділянки загальною площею 0,85 га, з яких: 0,25 га - присадибна ділянка, 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства. Згідно рішення двадцять третьої сесії сьомого скликання Монастириської міської ради Тернопільської області №997 від 19.06.2020 року, позивачу [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га по [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2300 га урочище «Коло хати» в с.Нова Гута, площею 0,2000 га урочище «за Дерев`янком», в с.Нова Гута, площею 0,1600 га урочище «за Демчком» в с.Нова Гута Монастириського району. Як вбачається з відповіді директора ПП «Землі Придністров`я» №0657 від 27.10.2020 року, виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 0,60 га - неможливо, оскільки з наданих документів не вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем своєї матері [PERSON] . Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно заповіту від 23.01.1997 року, посвідченого секретарем виконкому Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] на випадок своєї смерті належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями і земельну ділянку, що знаходиться в с.Нова Гута, Монастириського району, заповіла позивачу - [PERSON] . Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки №306, виданої 01.10.2020 року Монастириською міською радою Тернопільської області, на час смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , остання проживала за адресою: [ADDRESS] . Спільно із нею проживали та були зареєстровані, зокрема, позивач [PERSON] . Крім того, при вивчені спадкової справи № 199, щодо майна померлої [PERSON] судом встановлено, що спадщину вчасно прийняла її дочка - [PERSON] .. Відомості про інших спадкоємців, що прийняли спадщину або претендують на неї в матеріалах спадкової справи відсутні. З метою оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] , а саме на земельні ділянки площею 0.25 га. по [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, згідно рішення Горішньослобідської сільської ради №26 від 08.05.1996 року, позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, як вбачається із повідомлення державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №566/01-16 від 07.11.2020 року, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Так, згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом. Відповідно до ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Згідно ч.1 ст. 17 ЗК України від 18 грудня 1990 року, чинного на час прийняття вищевказаного рішення у редакції на момент прийняття рішення, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Відповідно до ст. 56 ЗК України 1990 року для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара. Відповідно до ст. 67 ЗК України 1990 року громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара. 26 грудня 1992 року Кабінетом Міністрів України прийнято Декрет «Про приватизацію земельних ділянок» № 15-92, яким сільським, селищним, міським Радам народних депутатів наказано забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Цим же декретом зупинено дію ст. 23 ЗК України 1990 року про те, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Вказаний Декрет втратив чинність лише 04.10.2006 року на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V. Абзац. 2 п.1 Розділу Х «Перехідні Положення» ЗК України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Враховуючи наведене, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved