Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Радивилівської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] до актового запису про народження внесено відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України. Батьком [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був [PERSON] , який помер [INFO] . До актового запису про народження дитини [PERSON] відомості про батька внесено на підставі ст.135 СК України. Матір дітей [PERSON] має помірну розумову відсталість, розлад експресивної мови та має статус інваліда дитинства. Згідно повідомлення КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в лікаря-психіатра з 22.10.2019 року. Троє дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають з тіткою [PERSON] в с.Гаї-Дідковецькі Золочівського району Львівської області. Двоє молодших дітей [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю та її співмешканцем [PERSON] . Відповідно до наказу служби в справах дітей Радивилівської міської ради від дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було тимчасово влаштовано у сім`ю тітки [PERSON] . На даний час, відповідно до заяви [PERSON] , син [PERSON] , тимчасово влаштований до КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» РОР. Вказані обставини свідчать про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Радивилівською міською радою 19.08.2021 року прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено порядок надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, при цьому посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є вдовою її брата [PERSON] . [PERSON] появилася у них в сім`ї разом зі своєю дочкою [PERSON] . [PERSON] погано справлялась з обов`язками щодо догляду за дитиною, тому вона допомагала їй з цим. Потім в сім`ї брата народилася дочка [PERSON] . В часу народження дитини, вона взяла на себе обов`язки по догляду за дитиною, оскільки [PERSON] неналежно здійснювала догляд дитини. В подальшому [PERSON] з братом та дітьми [PERSON] та [PERSON] переїхали проживати в с.Гаї-Левятинські. Після смерті брата, [PERSON] почала жити зі співмешканцем [PERSON] . Племінника [PERSON] вона також забрала жити до себе, оскільки [PERSON] не здійснювала належний догляд дитини, хлопчик прогулював уроки в школі, почались крадіжки. На початку 2021 року [PERSON] народила сина [PERSON] . В кінці червня 2021 року їй повідомили працівники поліції, що [PERSON] разом зі співмешканцем та дітьми бачили в нетверезому стані на залізничному вокзалі в м.Броди. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не втримала дитину, внаслідок чого дитина впала на асфальт. Після цього випадку [PERSON] було влаштовано в м.Рівне в реабілітаційний центр, а Христину вона забрала до себе. [PERSON] страждає психічними розладами та до 18 років мала статус інваліда дитинства. На її думку, її доцільно позбавити батьківськи прав відносно дітей, оскільки вона не хоче здійснювати їх догляд. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідка, перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с.12, 13, 14, 15, 16). Батьком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. (а.с.18-19, 20-21, 26-27). Згідно свідоцтва про смерть батько дітей [PERSON] помер [INFO] . (а.с.17) Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відомості про батька [PERSON] та [PERSON] внесено відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України. (а.с.22-23, 24-25) [PERSON] в зв`язку з помірною розумовою відсталістю, отримувала грошову допомогу як інвалід дитинства, що підтверджується заключенням ЛКК від 21..02.2005 року (а.с.30) Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Радивилівська центральна міська лікарня» №599 від 06.08.2021 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 22.10.2019 року (а.с.32) Згідно характеристики, виданої Радивилівською сільською радою №01.05-16/14 від 02.08.2021 року, [PERSON] по місцю свого проживання зарекомендувала себе посередньо, вдова, має п`ятеро дітей, не працевлаштована, проживає за рахунок тимчасових підробітків. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку в центрі соціальних служб як сім`я, що перебуває в складних життєвих обставинах. (а.с.34) Наказом служби у справах дітей Радивилівської міської ради №35 від 01 липня 2021 року дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , взято на облік в службі у справах дітей, як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах та залишились без батьківського піклування. (а.с.39) Наказом служби у справах дітей Радивилівської міської ради №36 від 01 липня 2021 року діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тимчасово влаштовані у сім`ю [PERSON] , яка проживає в с.Гаї-Дітковецькі Бродівського району Львівської області. (а.с.46) Наказом служби у справах дітей Радивилівської міської ради №9 від 08 лютого 2021 року дитина [PERSON] , тимчасово влаштована у сім`ю [PERSON] , яка проживає в с.Гаї-Дітковецькі Бродівського району Львівської області. (а.с.58) Згідно висновку органу опіки та піклування Радивилівської міської ради №01.09-20/17228 від 25.05.2021 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.61-66) Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 164 СК України особу може бути позбавлено батьківських прав, якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків та не здійснює батьківського піклування щодо своїх малолітніх дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає участі у їх вихованні, усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст.ст. 164, 165, 166 СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та не здійснюють батьківського піклування, передбачено застосування такої правової санкції, як позбавлення батьківських прав. За таких обставин позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до положень Сімейного кодексу України він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена або на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки, позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений Законом України «Про судовий збір» в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved