Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа ВАТ „СК Оранта про відшкодування боргу в порядку регресу, в обґрунтування позову посилається на те, що 24.09.2008р. по вулиці Драгоманова в м. Рівному сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій зіткнулись автомобіль «ГАЗ 5302», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки „Реugeot», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Автомобіль „Реugeot», державний реєстраційний номер [NUMBER], застраховано в ВАТ «Страхова компанія «НОВА» за договором добровільного страхування наземного транспорту №2865 від 31.03.2008р., укладеного з ТОВ «Ілта» 20.01.2009р. позивачем складено Страховий акт №253. На підставі вказаного Страхового акту та Заяви Страхувальника, а також з урахуванням висновків Звіту №3053/156Д-08 від 06.10.2008 р., відповідно до норм ст. 25 тап.37.1 ст. 37 Закону України «Про страхування», позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 2460 (двох тисяч чотирьохсот шістдесяти) грн. 66 коп., які сплачені страхувальнику шляхом безготівкового перерахунку, згідно платіжного доручення №693 від 22.01.2009 року. 04.11.2011 року ВАТ «СК «НОВА» отримала постанову Рівненського міського суду від 25.09.2008 року, згідно якої [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП 24.09.2008 року по вул. Драгоманова в м. Рівному. За наявною інформацією, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ВАТ «СК «ОРАНТА»». Станом на 20.02.2012р., заборгованість відповідача, перед позивачем становить 2793 (дві тисячі сімсот дев'яносто три) грн. 66 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить суд справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити вповному обсязі. Представник третьої особи ВАТ „СК Оранта в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить суд справу розглядати у відсутність представника. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити, посилається на те, що в порядку ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, позовна заява подана до суду 20.02.2012р., тобто подана після закінчення трирічного строку позовної давності, то за таких обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити, про що подав письмову заяву до суду. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 24.09.2008р. по вулиці Драгоманова в м. Рівному сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій зіткнулись автомобіль «ГАЗ 5302», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки „Реugeot», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Автомобіль „Реugeot», державний реєстраційний номер [NUMBER], застраховано в ВАТ «Страхова компанія «НОВА» за договором добровільного страхування наземного транспорту №2865 від 31.03.2008р., укладеного з ТОВ «Ілта» 20.01.2009р. позивачем складено Страховий акт №253. На підставі вказаного Страхового акту та Заяви Страхувальника, а також з урахуванням висновків Звіту №3053/156Д-08 від 06.10.2008 р., відповідно до норм ст. 25 тап.37.1 ст. 37 Закону України «Про страхування», позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 2460 (двох тисяч чотирьохсот шістдесяти) грн. 66 коп., які сплачені страхувальнику шляхом безготівкового перерахунку, згідно платіжного доручення №693 від 22.01.2009 року. 04.11.2011 року ВАТ «СК «НОВА» отримала постанову Рівненського міського суду від 25.09.2008 року, згідно якої [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП 24.09.2008 року по вул. Драгоманова в м. Рівному. За наявною інформацією, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ВАТ «СК «ОРАНТА»». Станом на 20.02.2012р., заборгованість відповідача, перед позивачем становить 2793 (дві тисячі сімсот дев'яносто три) грн. 66 коп. Позовна заява до [PERSON] про відшкодування боргу в порядку регресу подана до суду 20.02.2012р., позивач знаючи про своє право звернення з регресним позовом, ще з моменту понесення ним витрат, тобто з січня 2009 року, не скористався своїм правом протягом останніх трьох років, тому його вимога, щодо стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу не підлягає до задоволення, тобто позовна заява подана до суду після закінчення трирічного строку позовної, то за таких обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі сплином позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги(стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні встановлено, і це підтверджено відповідачем, що право вимоги у позивача виникло 22.01.2009р. Як вбачається з позовної заяви, а саме конверту позовна заява була надіслана по пошті 14 лютого 2012 року, тобто з пропуском строку. Очевидним є те, що право вимоги у сторін виникло наступного дня після здійснення оплати, тобто перебіг позовної давності з цієї підстави розпочався 22 січня 2009 року, відповідно до платіжного доручення №693, а тому передбачений законом трирічний матеріально-правовий строк для звернення до суду сплив 22 січня 2012 року. Як роз'яснено в п-.П Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Таким чином, відмова в задоволенні позову внаслідок пропуску строку позовної давності є підставою для відмови в позові в разі доведеності позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними, проте, як свідчить відмітка на позовній заяві, позивач звернувся до суду На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, \~встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed