Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2005390034 від 23серпня 2013 року, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 17520,00 гривень для споживчих цілей та на придбання послуг зі страхування, зі строком повернення кредиту - 23серпня 2015 року. Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти. 22 грудня 2014 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП БАНК» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором №2005390034 від 23.08.2013р., укладеним з відповідачем. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 21.11.2016 року заборгованість відповідача за договором №2005390034 від 23 серпня 2013 року становить 22134,70 грн., яка складається з: залишку заборгованості за кредитом в сумі 15329,99 грн., заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом в сумі 1,52 грн., комісії 6803,19 грн. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала розмір позовних вимог та просила суд позов задовольнити, протии винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 60,61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2005390034 від 23серпня 2013 року, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 217520,00 гривень для споживчих цілей та на придбання послуг зі страхування, зі строком повернення кредиту - 23серпня 2015 року. Відповідач відповідно до п. 1.4.2. договору про надання споживчого кредиту, зобов'язався щомісячно повертати суму отриманого кредиту в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів. Відповідно до п. 1.4.4. за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів, що є невідємною частиною договору. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором №2005390034, укладеним з [PERSON]. 05 січня 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надіслало відповідачу повідомлення про заміну сторони у зобовязанні за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 23серпня 2013 року, у якому також заявило вимогу про погашення заборгованості у 10-денний термін з дня отримання повідомлення. Однак, відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 21.11.2016 року заборгованість відповідача за договором №2007925391 від №2005390034 від 23 серпня 2013 року становить 22134,70 грн., яка складається з: - залишок заборгованості за кредитом - 15329,99 грн.; - відсотки за користування кредитом 1,52 грн.; - комісія 6803,19 грн. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.2ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки позивач виконав зобовязання належним чином відповідно до умов кредитного договору, а відповідач порушив взяті на себе договором зобовязання та не повернув кредит, порушене право позивача на отримання належної йому суми позики, процентів за користування позикою та неустойки (штрафу) - за порушення зобов'язання, встановленого договором, підлягає судовому захисту. Відповідно, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Отже, суд встановлено факт невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, що надає право позивачу вимагати від нього вчинення цих дій у судовому порядку. Враховуючи вище наведене суд, вважає, що позов обґрунтований, підтверджується наявними письмовими доказами у справі, а тому підлягає задоволенню. Також в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved