Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Кулеба І. І. звернулася до суду з позовом до Підволочиської селищної об`єднаної територіальної громади Підволочиського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - земельні ділянки, загальною площею 3,98 га, що розташовані на території Супранівської сільської ради Підволочиського району в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що [PERSON] померла [INFO] , відповідно до заповіту, посвідченого 12 жовтня 2005 року, спадкоємцем щодо майна померлої є [PERSON] , яка спадщину прийняла, проте при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON] , їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що документ (державний акт) на земельну ділянку не відповідає документу вказаному в заповіті (сертифікат). Враховуючи те, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості - просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилася, представника позивача - адвокат Кулеба І. І. подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Підволочиської селищної об`єднаної територіальної громади Підволочиського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні факти. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 серпня 2007 року Супранівською сільською радою Підволочиського району, в управління майном вступила [PERSON] , яка спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Із заповіту, посвідченого 12 жовтня 2005 року секретарем сільської Ради с. Супранівка Підволочиського району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] заповіла належне їй право на земельну частку (пай) згідно сертифіката ТР № 0136775, виданий Підволочиською райдержадміністрацією від 16.12.1996 р. за № 489 - [PERSON] . Згідно з постановою приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу №89/02-31 від 27 травня 2021 року, [PERSON] вступила в управління спадковим майном, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,7815 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Супранівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області відмовлено у зв`язку з тим, що документ (державний акт) на земельну ділянку не відповідає документу вказаному в заповіті (сертифікат). Той факт, що земельна ділянка площею 3,9833 га дійсно належала [PERSON] та те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) змінено на державний акт на право власності на земельну ділянку підтверджується інформацією наданою відділом у Підволочиському районі головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 18.05.2021 р., згідно з якою відповідно наявних земельно-облікових документів взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0136775, зареєстрованого 22.02.1997 року №59, на території колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб», виданий державний акт серії ЯА № 715636 від 09.12.2005 року на підставі розпорядження Підволочиської райдержадміністрації №547 від 22.08.2005 року на земельну ділянку загальною площею 3,9833 га на ім`я [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Супранівської сільської ради. Кадастрові номера земельних ділянок: 6124688000:01:007:0076 (площа 3,78 га) - рілля та 6124688000:01:007:0234 (площа 0,20 га) - сіножаті. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 3,7815 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Супранівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що документ (державний акт) на земельну ділянку не відповідає документу вказаному в заповіті (сертифікат). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст. 1233, 1234, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Стаття 328 ЦК України зазначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved