Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

\~ \~Представник позивача [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на: -земельну ділянку площею 0,0181 га, кадастровим номером - 7322086000:02:002:1939, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, вартість якої складає 1003 гривні; - земельну ділянку площею 1,3698 га, кадастровим номером - 7322086000:02:002:0422, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, вартість якої складає 38902 гривні, які належали [PERSON], який помер 29 травня 2014 року. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, визнає позов, оскільки відмовляється від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивачки [PERSON]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не зявилася та подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 04 жовтня 2007 року померла [PERSON], якій належали: земельна ділянка площею 0,0181 га, кадастровий номер 7322086000:02:002:1939, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість якої складає 1003 гривні та земельна ділянка площею 1,3698 га, кадастровий номер 7322086000:02:002:0422, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість якої складає 38902 гривні, які розташовані на території Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, Після смерті [PERSON] прийняв спадщину її брат [PERSON], оскільки він постійно проживала із померлою до дня її смерті. 29 травня 2014 року [PERSON] помер. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті її батька [PERSON] як єдиний спадкоємець за заповітом. Відповідачка [PERSON] як дружина покійного також є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], і прийняла спадщину. Інші, крім [PERSON] та [PERSON] спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні. В даний час [PERSON] не може оформити свої спадкові права, а саме оформити право на земельні ділянки, які належали [PERSON], а після її смерті [PERSON], оскільки оригінал державного акту було втрачено. Відповідно до п. 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву у якій визнала позов та відмовляється від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивачки. Згідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1268,1274 ЦК України,

Outcome: approved