Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

представник заявника Ільницький С.М. звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження [INFO] у м. Перечин Закарпатської області дитини жіночої статі - громадянки України [PERSON] та дані про її батьків, а саме матір - [PERSON], українку, громадянку України, та батька - відповідно до вимог ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в Перечинському пологовому будинку у [PERSON] народилася дівчинка вагою 2 900 грам. Разом з цим, [PERSON] з метою фіксації народження доньки до органу державної реєстрації не зверталася, внаслідок чого остання не має можливості отримати документи, що посвідчують її особу. Така все життя себе знає як [PERSON], такі ж відомості про неї зазначені у медичному свідоцтві, виданому для реєстрації вже її дитини, народженої [INFO]. Оскільки у [PERSON] відсутні паспорт громадянина України та свідоцтво про народження, заінтересована особа у видачі останнього відмовила, внаслідок чого у заявника існують труднощі у належному оформленні факту народження її дитини, тому просить заяву задовольнити. У судовому засіданні заявник та її представник - адвокат Ільницький С.М. вказали, що у заяві помилково вказано по батькові заявниці як «[PERSON]», натомість вірним є «[PERSON]», оскільки 25 вересня 1975 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого і народилася заявник. Також надали повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00017832365 від 25 березня 2017 року, згідно якого у вказаному реєстрі інформація щодо актового запису про народження заявника відсутня. За таких обставин уточнили вимоги заяви та просили встановити факт народження [INFO] у м. Перечин Закарпатської області дитини жіночої статі - громадянки України [PERSON], вказавши наступні відомості про її батьків: матір - [PERSON], [INFO], українка, громадянка України; батько - [PERSON], [INFO]. Представник заінтересованої особи Попович О.Є. у судовому засіданні проти задоволення уточненої заяви не заперечила. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з 1975 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого [INFO] у Перечинському пологовому будинку дійсно народила дівчинку, яка є заявником у даній справі. На той час у неї не було ні паспорта, ні зареєстрованого місця проживання, тому не оформила факт народження дитини належним чином. Крім цього, повідомила, що її чоловік [PERSON] помер, що також підтверджується повідомленням начальника відділу служби записів актів цивільного стану Астраханської області Російської Федерації. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 4 статті 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Відповідно до ч. 1 ст. 13 цього Закону державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Як визначено в ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. У судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 1975 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 619 (а. с. 19, 20). Також встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження № 92 від 08 грудня 2016 року, [PERSON] [INFO] о 18.50 год. у Перечинському пологовому будинку народила дитину - дівчинку вагою 2 900 грамів (а. с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Разом з цим, 28 березня 2017 року Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації народження [INFO] її дитини [PERSON] на підставі п. 24 розділу 1 глави ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року (далі - Правила державної реєстрації), та п. п. 3.6, 3.8 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення на анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року (далі - Правила внесення змін), оскільки державна реєстрації народження дитини, яка досягла 16 років, але актовий запис про народження не був своєчасно складений, може бути проведена тільки за письмовою заявою останньої з пред'явленням паспорта (а. с. 4). Згідно п. 24 розділу 1 глави ІІІ Правил державної реєстрації у разі досягнення дитиною 16 років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред'явленням паспорта та відповідно до законодавства, яке регулює порядок поновлення актових записів цивільного стану. Державна реєстрація народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження проводиться за правилами поновлення актових записів, якщо з дня народження дитини, зазначеного у рішенні суду, минуло більше року. Аналогічна норма щодо обов'язковості подання дитиною, яка досягла 16 років, паспорта для державної реєстрації її народження міститься також у ч. 8 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 3.6. Правил внесення змін. Однак, згідно п. 1.3. розділу І Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 320 від 13 квітня 2012 року для оформлення паспорта громадянина України особа, зокрема, подає свідоцтво про народження. Встановлено, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00017932365 від 25 березня 2017 року, інформація щодо актового запису про народження [INFO] [PERSON] відсутня (а. с. 22). Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 2 ст. 259 цього Кодексу рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч. 1 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дитина - [PERSON], реєстрацію народження якої проведено не було, а у здійсненні такої уповноважений на це орган відмовив, тому суд, вважає, що подана її представником заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved