Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Представник АТ «Укрсиббанк» звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши наступне. Між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON] 10.10.2017 р. було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та правилах споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк». Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит в національній валюті в сумі 45045,05 грн., з яких 45000 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 45,05 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Позивач зазначає, що зі своєї сторони виконав умови кредитного договору, кредит позичальнику наддав, але, позичальник, попри взяті на себе зобов`язання у терміни, визначені умовами договору, кредитні кошти та проценти за користування кредитом своєчасно не повернув, допустив прострочення позики, тим самим порушив умови укладеного кредитного договору, у зв`язку із чим, станом на 07.02.2020 року його заборгованість перед банком складає сумі 59 494,59 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 38312,90 грн.; заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін - 656,80 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 229,07 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 895,17 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії - 303,79 грн. Добровільно заборгованість відповідачем не погашається, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 20 лютого 2020 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву згідно якої, просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити. Відповідач в судове засідання з`явився. Направлене на його адресу судове повідомлення, повернулось до суду з поміткою за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.10 ст.130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку визначеному цим Кодексом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. 20.03.2008 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 94083450000 від 10.10.2017 р. Як вбачається з умов вказаного кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 45045,05 грн., з яких 45000 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 45,05 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. (а.с.20). Відповідно до п.3.5 договору позичальник зобов`язується повертати кредит, інші платежі шляхом внесення ануітентних платежів відповідно до графіка, що викладений в додатку № 1 до договору, кредит повинен бути повернений не пізніше 10.11.2020 р. Згідно п. 3.5.1 договору передбачено, що позичальник щомісячно до 10 числа перераховує на рахунок банку суму, що дорівнює платежу, відповідно до умов договору добровільного страхування позичальника. На підставі довідки - розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] станом на 07.02.2020 року заборгованість перед банком складає сумі 59494,59 грн. ( а.с. 28-32). Відповідно до письмової вимоги від 20.12.2019 року на ім`я [PERSON] остання повідомлялась про наявність заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань позичальника по погашенню кредиту та процентів за користування кредиту (а.с.26). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням - ст. 610 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. На підставі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що відповідачем не виконуються умови договору кредиту, що знайшло своє підтвердження в ході дослідження наявних матеріалів цивільної справи, тому сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права, свободи та інтереси позивача. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, та таким що підлягає задовольню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2102 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved