Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Залавський О.В. у листопаді 2019 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивує тим, що позивач є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу, якої увійшли, у тому числі, житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт [INFO] , яким заповіла своє майно позивачу. [PERSON] звернулась 04.11.2019 року до приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. із заявою про прийняття спадщини на зазначену земельну ділянку, але нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документа, підтверджуючого право власності щодо належності земельної ділянки спадкодавцю. Разом з тим, 18.10.2017 приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя рішенням №43 Виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Тростянецького району Сумської області Шевченко Д.А. було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,42 га. Однак правовстановлюючий документ (державний акт) на зазначену земельну ділянку мати позивача за життя не отримала. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за нею право на закінчення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу (документів) на присадибну земельну ділянку (ділянки) орієнтовною площею 0,42 га, із яких 0,08 га надано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, та 0,34 га - для ведення особистого селянського господарства та яка передана у приватну власність її матері [PERSON] згідно рішення виконкому Кам`янської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 09.09.1999 № 43, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Кам`янка Тростянецького району Сумської області. Ухвалою суду від 06.11.2019 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 26.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, судові витрати просив залишити за позивачем і не вирішувати питання про їх розподіл. Представник відповідача Тростянецької міської ради Сумської області в судове не з`явився, голова Тростянецької міської ради подав до суду заяву, у якій розгляд справи просив провести без участі її представника, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с. 28). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у [ADDRESS] (а.с. 11, 15). Відповідно до заповіту від 21.08.2002 року, який був посвідчений секретарем Кам`янської сільської ради Тростянецького району Сумської області Мазною Л.Б. та зареєстровантй в реєстрі за №231, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося та все те, що їй буде належати на день смерті за законом, а також земельну частку (пай) розміром 3,25 га, яка знаходиться в АФ «Хлібороб» - [PERSON] (а.с.14). Позивач після смерті матері прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 18.10.2017 року приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Сумської області Гребіник О.Д., на житловий будинок з господарським та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11, 12, 13). При цьому постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Сумської області Гребіник О.Д., від 04.11.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки (а.с.8). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що приватним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернулася до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за нею права на закінчення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та знаходиться за адресою по [ADDRESS] , суд виходить із такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За життя [PERSON] рішенням виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Тростянецького району №43 від 09.09.1993 було передано у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,42 га, з яких 0,08 га надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд та 0,34 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.10). З листа від 06.09.2017.2019 року відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що за даними відділу у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки на території Тростянецького району не встановлено (а.с.9). Інших спадкоємців, крім позивача, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не встановлено. При вирішенні справи також враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК України). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Згідно з частиною 1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, тобто якщо відчужується будівля і споруда, яка розташовується на земельній ділянці, що належить на праві власності, то до набувача переходить право власності і на земельну ділянку. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ,однак через відсутність оригіналів державних актів позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за заповітом слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved