Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою в обґрунтування якої вказала, що з 1993 року позивач [PERSON] проживав без реєстрації разом зі своїм дідусем [PERSON] в житловому будинку за адресою: вул. Східна, буд. 96, с. Камяне Поле, Криворізький район, Дніпропетровська область, що належав останньому. 05.08.1999 року [PERSON] помер, на день смерті він був зареєстрований за адресою: [INFO], один. Після смерті [PERSON], позивач, вважаючи себе законним спадкоємцем померлого, будучи його онуком, який проживав із ним, вів спільне господарство та поховав, звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, і нотаріусом за його заявою була заведена спадкова справа, однак, у видачі свідоцтва йому в усному порядку відмовлено через те, що наявний інший спадкоємець його мати [PERSON]. Мати позивача [PERSON] із батьком не спілкувалася, проживала в Хмельницькій області (до дня смерті 21.12.2008 року), за життя до нотаріальної контори після смерті свого батька не зверталася. Крім того, за життя дід передав позивачу оригінали правовстановлюючих документів на будинок, оригінал Сертифікату та право на земельну частку (пай), ощадної книжки, якими він добросовісно та відкрито, безперервно володіє по теперішній час. Усе належне майно [PERSON]А нікому не заповідав. Ніхто, крім позивача, на його майно не претендує, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, окрім, останнього ніхто не звертався. Оскільки, будь-яких спадкоємців, які могли б прийняти спадщину в [PERSON]А не залишилось, а тому належне йому майно на даний час не має власника. 29.09.2017 року позивач знов звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після діда [PERSON], на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2017 року, у звязку з тим, що прийняття спадщини онуками не підпадає під норми законодавства (ЦК УРСР 1963 р.), які діяли на час відкриття спадщини після [PERSON], так як його мати [PERSON] була живою на час відкриття спадщини і померла 21.12.2008 року, що виключає його з кола спадкоємців. На сьогоднішній день він продовжує проживати у вказаному житловому будинку, право власності на який зареєстроване за його померлим дідом. Володіє та відкрито користується даним будинком, господарчими побудовами, доглядає за будинком та надвірними спорудами, утримує його, саджає город, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонти, сплачує комунальні послуги за цією адресою, тобто добросовісно, безперервно та відкрито володіє цим майном більше 18 років. Протягом всього цього часу ніхто до нього з вимогами про витребування цього майна не звертався, тому просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок («А-1»), загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 40,8 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай («Б»), погріб («В»), вбиральня («Г»), літня кухня («Д»), огорожа №1, ворота/хвіртка №2, огорожа №3, хвіртка №4, огорожа №5, замощення І, басейн ІІ, який розташований на за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Камяне Поле, вул. Східна, 96, за набувальною давністю. Позивач та його представник [PERSON], в судове засідання не зявилася, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, при цьому наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 107). Представники відповідача - Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та третьої особи - Криворізької районна державна адміністрація, в судове засідання не зявилися, кожен окремо, надали до суду заяви про розгляд справи за відсутності їх представників (а.с. 50,69). В звязку з неявкою в судове засіданні осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Орджонікідзенської сільської ради 11.12.2000 року, виданого замість дублікату договору купівлі-продажу від 19.04.1977 року належав житловий будинок розташований за адресою: вул. Східна, буд. 96, с. Камяне Поле, Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується вказаним свідоцтвом та копією архівної довідки з КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 05.07.2017 року №155619 (а.с 11-12). 05 серпня 1999 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-КИ № 239903 від 05.08.1999 року (а.с. 17). Згідно довідки Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 17.08.2017 року, [PERSON] був зареєстрований один до дня своєї смерті, тобто до 05.08.1993 року, за адресою вул. Східна, буд. 9, с. Камяне Поле, Криворізький район, Дніпропетровська область (а.с 20). [PERSON] за час життя розпорядження своїм майном не здійснив, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49966366 від 21.11.2017 року (а.с. 72-76). [PERSON]- позивач по справі, з 1993 року по теперішній час постійно проживає без реєстрації за адресою вул. Східна, буд. 9, с. Камяне Поле, Криворізький район, Дніпропетровська область, про що свідчить довідка Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 02.10.2017 року (а.с. 21). Як зазначив позивач в позовній заяві та підтверджено копією спадкової справи після смерті [PERSON], який помер 05.08.1999 року, він вважаючи себе законним спадкоємцем померлого, будучи його онуком, який проживав із ним, вів спільне господарство та поховав, звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, і нотаріусом заведена спадкова справа, однак, у видачі свідоцтва йому було в усному порядку відмовлено через те, що наявний інший спадкоємець мати позивача [PERSON] (а.с. 78). Однак, [PERSON] зі своїм батьком [PERSON] не спілкувалася, проживала в Хмельницькій області до дня смерті 21.12.2008 року (а.с. 8), за життя до нотаріальної контори після смерті свого батька не зверталася. Оскільки, будь-яких спадкоємців, які могли б прийняти спадщину в [PERSON] не залишилось, позивач 29.09.2017 року знову звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після діда [PERSON], однак йому видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2017 року, у звязку з тим, що прийняття спадщини онуками не підпадає під норми законодавства (ЦК УРСР 1963 р.), які діяли на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлого 05 серпня 1999 року так як мати спадкоємця [PERSON], померла 21 грудня 2008 року, та через неможливість видачі спадщини, застосувавши норми чинного на сьогоднішній час ЦК України (а.с. 9). Слідуючи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. [PERSON] проживав без реєстрації з 1993 року у зазначеному домоволодінні разом з [PERSON] до моменту його смерті 05.08.1999 року, і до теперішнього часу проживає в домоволодінні. [PERSON] фактично володіє даним майном, доглядає за будинком, утримує його, сплачує комунальні послуги, робить поточні і капітальні ремонти в будинку, саджає город, про що свідчить характеристика надана Шевченківькою сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області від 02.11.2017 року (а.с. 22) та акт на предмет постійного проживання особи, складений 31.10.2017 року мешканцями села Камяне Поле Криворізького району Дніпропетровської області, посвідчений секретарем сільської ради [PERSON] (а.с. 23). Позивач регулярно сплачує за спожиту електричну енергію, водопостачання, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 28-38). Відповідно до п. 9 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідними умовами є: добросовісне, відкрите та безперервне володіння, безтитульність володіння. Добросовісність, відкритість та безперервність володіння позивачем житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами. Розташованим за адресою: вул. Східна, буд. 96, с. Камяне Поле, Криворізький район, Дніпропетровська область підтверджується тим, що позивач не приховує ні від кого свого володіння будинком, проживаючи в ньому постійно, здійснюючи поточні і капітальні ремонти будинку, саджаючи город, сплачуючи комунальні послуги, що підтверджується довідкою про проживання позивача за вищевказаною адресою з 1993 року, актом про постійне проживання, ксерокопіями квитанцій про сплату за комунальні послуги (а.с. 21, 23, 28-38). Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Суд, оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги, що [PERSON] відкритого, добросовісного, безперервного протягом 10 років користувався та продовжує користуватися спірним житловим будинком, вважає, що за ним необхідно визнати право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Outcome: approved