Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ, в якому просив суд зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна [PERSON], накладеного постановою державного виконавця Матяшовою І.В. від 08.08.2014р. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що арешт було накладено через наявність заборгованості позивача за сплатою аліментів за виконавчим провадження, відкритим щодо нього. Проте, на даний час заборгованість за аліментами погашена і не має підстав для подальшого продовження арешту майна. Надалі представник позивача уточнив позовні вимоги в частині щодо відповідача і замість Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції просив визначити в якості відповідача по даній справі Відділ державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, оскільки на даний час виконавче провадження щодо [PERSON] знаходиться саме у даній установі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, при цьому посилався на те, що позивач приймає участь у вихованні та утриманні своєї дитини, сплачує постійно аліменти на її утримання, заборгованості не має і подальший арешт майна перешкоджатиме права позивача як власника майна. Представник відповідача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та пояснила, що на даний час виконавче провадження за яким було накладено арешт на майно позивача перебуває у провадженні Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, перевіривши та дослідивши матеріали справи, і вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України « Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження, крім випадків, передбачених ч.ч.1-3 цієї статті, арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження № 520\\16 (номер за ЄДРВП 45456932) Відділом державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Чугуївським міським судом Харківської області 29.01.2013р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 13.12.2012р., з дня звернення до суду, до досягнення нею повноліття, але не нижче ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою від 08.08.2014р. державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] , оскільки боржником не виконується добровільно рішення суду зі сплати аліментів. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, з часу відкриття даного провадження і до 01.03.2016р. [PERSON] мав постійну заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] і лише у березні 2016 року сплатив дану заборгованість в повному обсязі. З пояснень представника позивача вбачається, що будь-яких заяв на адресу начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, з приводу порушень накладення арешту на майно [PERSON] ним не надавалось. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача, щодо того, що на даний час у позивача відсутня заборгованість за аліментами, що дає підстави вважати, що в майбутньому він буде регулярно сплачувати аліменти і на даний час він приймає участь у вихованні та утриманні своєї дочки належним чином, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущення,а жодними іншими доказами дані обставини не підтверджуються. Крім того, само по собі добровільне погашення боргу за аліментами, що утворився у боржника [PERSON] не є підставою для скасування арешту по даному виконавчому провадженню. Таким чином, суд вважає, що в позові слід відмовити за недоведеністю, оскільки доводи представника позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed