Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Представник АТ «Харківобленерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 7 563,98 грн.; стягнути з відповідача судові витрати у сумі 2 102,00 грн. та 83,51 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за адресою [ADDRESS] відкрито абонентський особовий рахунок № [NUMBER] на підставі договору про користування електричною енергією, споживачем електричної енергії є [PERSON] . На вказаному особовому рахунку станом на 14.12.2016 року утворилася заборгованість за використану електроенергію у сумі 6 732,90 грн. Разом з тим, з відповідачем за її заявою від 15.12.2016 року укладено угоду про погашення заборгованості у розстрочку строком на 12 місяців. Отже, як зазначає позивач, борг споживачем визначено. За період з 14.12.2016 року по 01.01.2019 року було спожито електричної енергії на суму 1 392,15 грн., однак як зазначає позивач, відповідачем борг не сплачено. АТ «Харківобленерго» забезпечила надійне постачання електричної енергії споживачу та виконала всі свої обов`язки, передбачені ст. 38 Правил та Закону України «Про ринок електричної енергії». Несплата громадянами вартості використаної електроенергії шкодить інтересам компанії та не дає можливості безперебійно та якісно постачати електроенергію іншому населенню. Таким чином, сума заборгованості за використану електроенергію складає 7 563,98 грн. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.08.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію. Призначено судове засідання. В судове засідання 12.11.2020 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.11.2020 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, за адресою [ADDRESS] відкрито абонентський особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] (а.с.7). За вищевказаним особовим рахунком № [NUMBER] , станом на 14.12.2016 року утворилася заборгованість за використану електроенергію у сумі 6 732,90 грн. Разом з тим АТ «Харківобленерго» з відповідачем[PERSON] , за заявою останньої укладено 15.12.2016 року Додаткову угоду про погашення зазначеної вище заборгованості у розстрочку строком на 12 місяців (а.с.5,6). З наданої позивачем довідки вбачається, що недоплата за додатковою угодою складає 6171,83 грн., крім того на 01.01.2019 року спожито електроенергії за вказаною адресою на суму 1392, 15 грн., отже станом на 01.91.2019 року загальна сума заборгованості зі сплати за електричну енергію складає 7563, 98 грн.(а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За вимогами п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1999 року №1357, Методикою обчислення розміру відшкодувань збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1990 року №1416. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Судом встановлено, що у сторін виникли договірні відносини. Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до вимог п.48 «Правил користування електричною енергією для населення», споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення правил користування електричною енергією, за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію та розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовна заява АТ «Харківобленерго» підлягає задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим, із [PERSON] на користь АТ «Харківобленерго» підлягає стягненню заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 7 563, 98 грн. Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 102,00 грн. (а.с. 1). При цьому суд не знаходить підстав для стягнення інших заявлених позивачем судових витрат у розмірі 83,51 грн., у зв`язку з недоведеністю понесення таких витрат належними доказами (а.с.8-9). На підставі викладеного і

Outcome: approved