Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «Приват Банк» та підписала анкету-заяву б/н від 21.01.2014 року. При підписанні анкети-заяви [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитними коштами відповідач отримав кредитку картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 3400,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 22.02.2021 року має заборгованість на загальну суму 13865,90 грн, яка складається з: 3094,90 грн - заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 00,00грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 3094,90 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 7083,71 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, відповідно до ст. 625; 3687,29 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії, однак банк вирішив не стягувати з відповідача заборгованості за пенею. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 10178,61 грн та судові витрати по справі. 08.04.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що 21.01.2014 між АТ КБ «ПриватБанк» (який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» (який, в свою чергу, є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк») згідно статуту АТ КБ «ПриватБанк» від 11.06.2018) та відповідачем [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 23). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки позивачем [PERSON] неодноразово змінювався кредитний ліміт, так з 21.01.2014 року він складав 3400 грн., з 21.04.2015 року - 3100 грн..(а.с.21). Відповідач власним підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умов, розміщених сайті: https://privatbank.ua), а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Умови та Правила надання банківських послуг, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт додані банком до позовної заяви (а.с.24-54). Як вбачається з довідки банку відповідачу [PERSON] була оформлена кредитна картка: [NUMBER] із строком дії з 21.01.2014 до 10/17 (а.с.22). Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 22.02.2021 становить 13865,90 грн, яка складається з: 3094,90 грн - заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 00,00грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 3094,90 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 7083,71 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, відповідно до ст. 625; 3687,29 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії (а.с.7-16). Судом враховується, те що позивач вирішив не стягувати з відповідача заборгованості за пенею, оскільки така вимога є неправомірною. Також з долученої до матеріалів справи виписки за договором б/н, укладеним з [PERSON] , станом на 25.02.2021 у відповідача існує заборгованість перед позивачем, остання користувалася кредитною картою(а.с.17-20).\~ Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.\~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У\~статті 526ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною першою\~статті 633ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень\~статті 634ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633,\~634ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. Відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог, таким чином визнавши обставини, викладені у позові. Таким чином, оскільки\~\~[PERSON] умови кредитного договору не виконує, з останньої підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за договором в розмірі 10178,61 гривень, яка складається з 3094,90 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7083,71 грн. заборгованість за простроченими відсотками, отже позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.2 п.1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 2270,00 грн. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved