Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Представник позивача 20.04.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] треті особи: Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Орган опіки та піклування Казанківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив те, що до виконкому Металургійної районної у місті ради з клопотанням про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулась адміністрація Криворізького навчально-виховного комплексу №13 Криворізької міської ради. Малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебувають на обліку у службі у справах дітей як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, через ухилення батьків від своїх батьківських обов'язків. [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не приділяли належної уваги питанню утримання, виховання та навчання дітей, не контролювали їх дозвілля. Діти постійно брудні, голодні, не забезпеченні належним харчуванням. Будинок в якому мешкає родина знаходиться в занедбаному стані, на подвір'ї та в будинку сморід, не створено належні умови для життя дітей, відсутня електрика, газ та вода. Також, зазначено що відповідачами неодноразово проводилась профілактична робота, щодо створення належних умов для проживання дітей, а також попереджались про наслідки невиконання своїх обов'язків. Відповідачі притягувались до адміністравтиної відповідальності за ст. 184 КУпАП. На підставі викладеного, представник позивача просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітніх передати органу опіки та піклування, а також стягнути з відповідачів на користь майбутнього опікуна аліменти на утримання дітей. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив суд задовольнити його в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову. Суду пояснили, що не знають чому діти ходять брудні, оскільки з дому виходять чисті. Не заперечували, що діти дійсно жили в таких умовах як стверджує представник позивача, однак зазначали, що все налагодять, відремонтують та наведуть порядки вдома. В школу діти не ходили так, як вони були зайняті. Представник Третьої особи Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Представник Органу опіки та піклування Казанківської районної державної адміністрації до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сім'я стоїть на обліку, діти ходять брудні, мають неприємний. На збори мати не ходить, у дітей не було зошитів, тому вчитель купував за свої кошти, батьки у навчанні дітей участі не беруть. Суд, вислухавши думку сторін, пояснення свідка, дослідивши надані докази, оцінивши їх у сукупності, всебічно з'ясувавши обставини, вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з урахуванням наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками трьох неповнолітній дітей [PERSON], [INFO] (а.с. 4), [PERSON], [INFO] (а.с. 4, зворот); [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З матеріалів цивільної справи вбачається, що адміністрація загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Криворізький навчально-виховний комплекс № 13, звернулась з клопотанням про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON], відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 64-65). Відповідно до інформації Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.05.2017 року за адресою: [ADDRESS], де мешкають відповідачі відсутні належні соціально-побутові умови, родина з дітьми мешкає в антисанітарних умовах. Відносно матері [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП (а.с. 9). Крім того, з листа Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.03.2018 року слідує, що провести профілактично-роз'яснювальну роботу з метою виконання вимог чинного законодавства в частині виховання, навчання та догляду за малолітніми дітьми, а також застосувати заходи адміністративного впливу до [PERSON] та [PERSON] не виявилось можливим (а.с. 16). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 12.09.2018 року вбачається, що під час перевірки батьків вдома не було. Троє дітей знаходились на подвір'ї, розпалювали вогнище для приготування їжі. До помешкання діти комісію не впустили. Подвір'я знаходиться у занедбаному стані, багато сміття, гілок, трави (а.с. 67). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 28.09.2018 року вбачається, що будинок був запертий з середини. Бабуся учнів [PERSON], [INFO] відчинила двері, з будинку вийшли троє дітей і мати [PERSON] у алкогольному сп'янінні. До помешкання комісії потрапити не вдалось, подвір'я знаходилось у занедбаному стані (а.с. 66). Із змісту ст. 150 СК України слідує, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Передбачене п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З аналізу вищезазначених норм слідує, що для позбавлення батьківських прав мало упевнитися в невиконанні обов'язків щодо виховання дитини, необхідно також установити, що батьки свідомо ухиляються від їх виконання, адже ухилення від виконання обов'язку по вихованню неповнолітньої дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, коли особа має реальну можливість виконати покладені на неї обов'язки, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити, а це значить, що батьки наполегливо, систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки; чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачі за власною ініціативою самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, при цьому доведено, що поведінка відповідачів відносно малолітніх дітей є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов'язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення їх батьківських прав. Також, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються судом, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є також обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір з кожного по 352,40 грн.

Outcome: approved