Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що позивачу на праві власності належить [ADDRESS]. До 2001 року у вказаній квартирі проживала її донька - [PERSON], яка була там і прописана. У 2010 році, на прохання [PERSON] позивач зареєструвала її у вказаній квартирі. Оскільки [PERSON] з 2001 року у вказаній квартирі не проживає, а [PERSON] жодного дня ,не проживала, не здійснюють оплату комунальних послуг, представник позивача просив усунути перешкоди у користуванні належним позивачу житловим будинком шляхом визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням та розглянути справу без участі позивача та її представника. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, а саме через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [NUMBER] від 28.09.2017 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: [NUMBER], виданого 11.06.2002 року Бюро приватизації житла, Бериславська районна рада народних депутатів, м. Берислав, Херсонська область на праві власності належить квартира, за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). З довідок №1212, 1213 від 15.11.2018 року, виданих Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS], але фактично не проживає з 2000 року; [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS], але фактично не проживає (а.с.8). Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно з частиною другою статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідачі понад рік без поважних причин не проживають в квартирі, що належить позивачу, тому їх на підставі зазначених правових норм слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved