Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду від імені позивача [PERSON] із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON],[INFO] в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача щомісячно починаючи з 01.05.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги пояснює тим, що їх дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з нею в м. Києві та перебуває на її повному утриманні. Відповідач від виконання своїх батьківських обовязків ухиляється. Раніше він частково допомагав матеріально дочці, але з травня 2016 р. жодної матеріальної допомоги не надає та ніяк не сприяє у вихованні дочки. Відповідач працює в ТОВ «Ріал [PERSON]К.А.У.» та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати в розмірі, що коливається від 40 до більше 100 тисяч гривень щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково та згідний сплачувати аліменти на дочку в розмірі 1/4 частини його доходів. Відповідач пояснив, що він не ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. На даний час позивачка та його дочка зареєстровані в будинку його матері за адресою вул. Шкільна, 23 с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, хоча з дружиною вони розлучені. Крім того, позивачка користується його карткою добровільного медичного страхування в разі потреби медичного лікування та безпосередньо користується медичним послугами за даним договором. Також вказав, що дочці матеріально допомагає і планує допомагати в майбутньому. Крім того відповідач зазначив, що він утримує свою матір, яка являється пенсіонером та інвалідом третьої групи. Суд, вислухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР № 079710 від 21.11.2000 року [PERSON] народилася 20.10.2000 року, її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1СР №011881 від 21.02.2006 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.02.2006 р. Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України серія НС 895546 [PERSON] зареєстрована в [INFO]. Відповідно до довідок Житлово-будівельного кооперативу «Зварювальник-1» №129, 130 від 24.05.2016 р. [PERSON] та її дочка [PERSON] з серпня 2009 р. проживають в [INFO]. Згідно довідки про доходи від 15.08.2016 р. відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Ріал [PERSON]К.А.У.» та з січня 2015 р. по липень 2016 р. має загальну суму доходу 1\~091 898,03 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 140 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України - не утримує дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до посвідчення серії АГ №143287 від 22.03.2006 мати відповідача, [PERSON], являється пенсіонером, а відповідно до довідки серія МСЕ №026427 вона являється інвалідом 3-ї групи. Такими чином, відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO] і зобовязаний її утримувати. При визначені розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача непрацездатної матері. Крім того суд зазначає, що високий дохід відповідача не може слугувати для визначення аліментів в розмірі 1/3 частини його доходів. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки з позовом до Золотоніського міськрайонного суду представник позивача звернулася 29.06.2016 року то аліменти слід призначати саме з даної дати, а не з іншого числа, оскільки позивач зверталася до інших судів, зокрема Дніпровського районного суду м. Києва. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ні позивачем ні представником позивача не надано доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, натомість доводи відповідача про матеріальну допомогу дитині та позивача, залишися неспростованими. Не може вважатися заходом щодо одержання аліментів з відповідача і звернення до Дніпровського районного суду м. Києва, оскільки провадження у справі відкрито не було, і відповідач не був повідомлений про наявність вимог про стягнення аліментів, а отже відповідно не ухилявся від сплати аліментів. У звязку з викладеним аліменти не можуть бути присуджені за минулий час. В звязку з вищевикладеним суд визначає стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до Золотоніського міськрайонного суду 29.06.2016 р. до досягнення дитиною повноліття. Суд, стягує з відповідача на користь держави судовий збір 551,20 грн., від яких при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: partial