Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Представник заявника [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду на підставі довіреності від [PERSON] із заявою в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с. Зориківка, Міловського району, Луганської області, яка померла [INFO] у м. Луганську, Луганської області. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що [PERSON] доводиться донькою померлої [INFO] [PERSON], яка померла у місті Луганську Луганської області. При звернені до Міловського районного відділу державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] було відмовлено у його видачі, оскільки заявником пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому він був вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті дружини. Представник заявника у судове засідання не з'явилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи, Міловський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не з'явилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про можливе задоволення вимог з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка після реєстрації шлюбу 17 травня 1967 року прийняла прізвище чоловіка «[PERSON]», що підтверджується довідкою виданою 16 березня 1988 року Архівом відділу записів актів цивільного стану /а.с.16/. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Олександрівською міською радою Артемівського району Ворошиловградської області [PERSON] 22 березня 1972 року уклала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «[PERSON]» /а.с.6/. З копії паспорту заявника, [PERSON] вбачається, що вона є громадянкою України /а.с.10/. Відповідно до копії паспорту виданого на ім'я [PERSON], при житті вона також була громадянкою України /а.с.9/. Згідно свідоцтва про смерть від 25 травня 2016 року, виданого Артемівським відділом запису актів цивільного стану Міністерства юстиції так званої Луганської народної республіки, [PERSON], [INFO] померла [INFO] місце смерті місто Луганськ /а.с.11/. Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Суд оцінює це лікарське свідоцтв як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належної форми. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Міловським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 11 серпня 2016 року, представнику [PERSON], що діяла на підставі довіреності було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 /а.с.12/. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту… смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стануфакту смерті». За ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.» Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою .Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання» Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.» Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.» Таким чином, представником заявника було доведено, що [PERSON] дійсно доводиться рідною донькою [PERSON], яка померла на непідконтрольній території України, де була похована за місцем свого фактичного мешкання, вимоги представника заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved