Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Корой І.Д. звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить встановити факт його постійного проживання однією сім`єю разом із [PERSON] з 2003 року до дня її смерті, яка настала [INFO] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що спадкодавець заповіт щодо свого майна не залишала, із спадкоємців за законом першої черги була тільки відповідач, як її дочка, яка прийняла спадщину матері шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, де до майна спадкодавця заведена спадкова справа № 225/11 Стверджує, що спадкодавець з 2003 року до дня її смерті, яка настала [INFO] , фактично без реєстрації постійно та спільно проживала з ним однією сім`єю у належному йому житловому будинку. Вказує на те, що між ним та відповідачкою досягнена домовленість про укладення та нотаріальне посвідчення договору про зміну черговості одержання права на спадкування. Вважає, що ці обставини впливають на підтвердження наявності у нього підстав для віднесення до спадкоємців за законом четвертої чергита укладення з відповідачкою договору про зміну черговості одержання права на спадкування, вони не можуть бути підтверджені іншими документами та вимагають їх встановлення у судовому порядку. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю (а.с. 45). Представник відповідачки у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення, зазначає про прийняття нею спадщини матері і заведення спадкової справи, в якій вона має намір укласти з позивачем договір про зміну черговості одержання права на спадкування, для чого видала представнику відповідну довіреність (а.с. 41). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у випадку неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши надані позивачем та витребувані за клопотанням його представника докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 9 складеного 16 серпня 2011 року Павлівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, [INFO] в селі Павлівка Фрунзівського району Одеської області України померла [PERSON] (далі - спадкодавець) (а.с. 5). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 063466, виданого 10 грудня 2004 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження від 07.10.2004 року № 411/2004, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010453600103, спадкодавцю належало право власності на земельну ділянку площею 7,4300 га з кадастровим номером 5125283800:01:001:0158 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Павлівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив 60 , ділянка [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого на підставі запису за № 6 складеного 09 червня 1969 року Павлівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, [PERSON] народилась [INFO] в селі Павлівка Фрунзівського району Одеської області і спадкодавець вказана її матір`ю (а.с. 7). Згідно засвідченого нотаріально перекладу з молдовської мови свідоцтва про реєстрацію шлюбу, виданого на підставі запису за № 1062 складеного 05 листопада 1997 року відділом ЗАГС м. Тирасполь Республіки Молдова, після реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , останній було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 8). У спадковій справі № 225/11 Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області до майна спадкодавця, крім вказаних свідоцтва про смерть спадкодавця, державного акту, свідоцтва про народження і реєстрацію шлюбу відповідачки, наявні наступні документи: витяг про реєстрацію спадкової справи 29.11.2011 року у Спадковому реєстрі за номером 52072329; заява відповідачки від 29.11.2011 року про прийняття спадщини спадкодавця; лист нотаріуса від 29.11.2011 року № 520/02-14 до відповідачки про реєстрацію надісланої нею поштою заяви про прийняття спадщини спадкодавця і заведення спадкової справи; паспорт громадянина України для виїзду за кордон відповідачки зі строком дії до 14.09.2026 року з відміткою про прийняття її з 04.07.2006 року на консульський облік в Посольстві України в Республіці Молдова; заповіт спадкодавця, посвідчений 14.02.2001 року за реєстром № 193 Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області, яким вона все своє майно заповідає дочці [PERSON] ; довідка Павлівської сільради Фрунзівського району Одеської області, що спадкодавець до дня смерті була зареєстрована у житловому будинку по [ADDRESS] , в якому немає інших зареєстрованих фізичних осіб (а.с. 25-40). Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. За довідкою Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області від 22.01.2020 року за № 58, спадкодавець з 2003 року та до дня своєї смерті, яка настала [INFO] , фактично без реєстрації постійно та спільно проживала у належному позивачу житловому будинку по [ADDRESS] однією сім`єю, з яким вела спільне господарство (витрати та бюджет) та була пов`язана спільним побутом (харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла). [PERSON] в період 2003-2011 років здійснював опіку над [PERSON] шляхом надання їй матеріального забезпечення та іншої допомоги у вигляді прибирання приміщення, приготування їжі, ремонті кімнати в якій вона проживала; а також шляхом забезпечення її душевного спокою при спілкуванні з нею, наданням порад та консультацій, поздоровленням зі святами. [PERSON] потребувала вказаної опіки, оскільки у зв`язку з похилим віком перебувала у безпорадному стані і не могла самостійно забезпечити свої потреби та умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування (а.с. 9). Вказана довідка видана на підставі акту щодо фактичного проживання особи від 22.01.2020 року, складеного і підписаного депутатами V-го і VI-го скликання Павлівської сільської ради Фрунзівського (з 2016 року Захарівського) району Одеської області [PERSON] і [PERSON] з участю жителів [ADDRESS]: [PERSON] і [PERSON] , які особисто знали [PERSON] та яким ці обставини особисто відомі, та підписи яких посвідчені головою вказаної сільської ради (а.с. 10. У довіреності відповідачки щодо свого представника, посвідченій 18.12.2020 року за реєстром № 1302 Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зазначені повноваження щодо оформлення спадкових прав відповідачки на майно спадкодавця з представництвом в органах нотаріату та судах з усіма правами сторони, право підпису документів від імені відповідачки (а.с. 14). Відповідно до п. 15 ч. 1 і п. 15 ч. 3 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, утворено в Одеській області Роздільнянський район (з адміністративним центром у місті Роздільна) у складі територій, зокрема, Захарівської селищної територіальної громади, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також ліквідовано, зокрема, і Захарівський район. Оцінюючи вказані обставини та правовідносини, що склалися між учасниками справи, суд виходить з положень чинного на час відкриття спадщини положень Цивільного кодексу України: право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223); у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261); у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264); спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.ч. 1 і 2 ст. 1258); черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (ч. 1 ст. 1259); спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 3 і 5 ст. 1268). За визначенням частини 2 і 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно положень частини 2 статті 64 Житлового кодексу УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Наведені вище положення законодавства та досліджені судом докази підтверджують факт постійного проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем з 2003 року до дня її смерті, яка настала [INFO] , і ця обставина представником відповідачки не заперечується і визнається. У п. 2 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Вирішуючи питання про можливість встановлення даного факту, суд виходить з того, що законом не визначено іншого порядку його встановлення та від нього залежить виникнення у позивача права на спадкування за законом майна спадкодавця та наступного укладення з відповідачкою договору про зміну черговості одержання права на спадкування.

Outcome: approved