Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Представник позивача в лютому 2014 року звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою до відповідача, посилаючись на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрований [ADDRESS]. Між ТОВ «Управлінська житлова компанія» та відповідачем укладено договорі про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 20 січня 2012 року. Згідно п.11 вказаного договору споживач зобов'язаний оплачувати послуги у встановлений цим договором строк. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №361 від 16 грудня 2009 року приватному підприємству «Житлове управління-С», правонаступником якого є позивач, встановлено розмір тарифу та перелік послуг, який надається в будинок по вул.Жовтнева в м.Полтава. Відповідач частково здійснює оплату за отримані послуги. Станом на 31 січня 2014 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Управлінська житлова компанія» за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить 5538,83 грн. За весь період надання послуг від відповідача не надходило до виконавця послуг ТОВ «УЖК» актів-претензій про ненадання послуг в порядку ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Також зазначив, що оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми. Сума інфляційних нарахувань становить 314,20 грн., 3% річних - 432,70 коп. Враховуючи вказане, просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Управлінська житлова компанія» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в сумі 5538,83 грн., інфляційні нарахування в сумі 314,20 грн., 3% річних в сумі 432,70 грн., а всього 6285,73 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі при заочному розгляді справи у відсутності відповідача. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська житлова компанія» є надавачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку по вул.Жовтнева в м.Полтава. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Між ТОВ «Управлінська житлова компанія» та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 20 січня 2012 року. Згідно з п.11 вказаного договору споживач зобов'язаний оплачувати послуги у вставлений цим договором строк. Частиною першою статті 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до статті 626 ЦК України договір є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Крім того, законодавцем розтлумачено поняття самого договору, який визначає, що насамперед договір належить до юридичних фактів, на основі яких виникають зобов'язання. Судом встановлено, що з дати підписання вказаного договору про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій [PERSON] кожен раз сплатив кошти передбачені договором в сумі 105,18 грн. в березні 2012 року, лютому 2013 року, квітні 2013 року, травні 2013 року, жовтні 2013 року, а всього 525,90 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданої позивачем (а.с.4). Як вбачається з рішення №361 від 16 грудня 2009 року Виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій Приватному підприємству «Житлове управління -С» вирішено погодити тарифи та послуги з утримання будинків та прибудинкових територій (їх структуру, періодичність та строки надання послуг) приватному підприємству «Житлове управління-С» для населення, що мешкає у будинках у м. Полтава в тому числі за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, укладений між [PERSON] та ПП «Житлове управління-С», набрав чинності з дня його погодження сторонами, тобто з 20 січня 2012 року. Вказаний вище договір від 20 січня 2012 року ніким з сторін даного не оспорений та, більше того, не визнаний недійсним у встановленому законом порядку. Вказане свідчить про те, що договір від 20 січня 2012 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Управлінська житлова компанія», та є таким, що набрав чинності з моменту його підписання. Частиною 4 статті 203 ЦК України визначено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Частиною 2 статті 215 ЦК України визначено, що недійсним правочином є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. В порушення ч.1 п.11 вказаного договору відповідач [PERSON] протягом 2012-2013 років не сплачував кошти за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість у сумі 5538,83 грн. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська житлова компанія» про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 5538,83 грн. є такими, що підлягають до задоволення. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочи виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних нарахувань за вказаними правовідносинами становить 314,20 грн., три процента річних - 432,70 грн. Вказані суми підлягають стягненню на користь позивач з відповідача. Загальна сума, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача складає 6285,73 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин, суд вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 88 ЦПК України та враховуючи результат розгляду справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська житлова компанія» судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved