Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Ковач І.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягувати з відповідача на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути аліменти за минулий період з 01.08.2020р. по 31.07.2020р. у розмірі 72 000 грн. та стягнути понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 10 416,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Вказаним рішенням суду дитину залишено проживати разом з матір`ю (позивачем). Зазначено, що спільно проживати сторони припинили ще в 2017 році, починаючи із січня 2018 року відповідач повністю припинив брати участь в утриманні спільного сина і тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зароблені кошти використовує задля власних потреб. Позивач фактично сама утримує та виховує неповнолітнього сина, дбає про його фізичний, моральний та духовний розвиток. Звернення позивача (усно та в телефонному режимі) щодо фінансової участі в утриманні сина, відповідач ігнорує, тому просить стягувати аліменти, а також стягнути аліменти на утримання сина за минулий час з 01.08.2018 року по 31.07.2020 року. Крім того, позивач в позовній заяві зазначає, що для гармонійного розвитку здібностей їх спільний син навчається на курсах іноземної мови «Лінгвіст», де вивчає англійську мову у ФОП [PERSON] . За період 2019 року вартість навчання склала 5270 грн. Також навчається в 1 класі Ужгородської дитячої музичної школи №1 ім. П.І.Чайковського на відділі ударних інструментів та за період з 22.08.2019р. позивач сплатила 1250 грн.; навчається на курсі оволодіння усним рахунком арифметичних послідовностей за методикою ТМ «Соробан» та доступу до комп`ютерних програм он-лайн тренажерів на загальну суму 8000 грн.; навчався протягом 2018-2019 років в Ужгородській дитячій школі мистецтв, оплата за навчання становила 1530 грн.; навчається в 4-б класі ліцею «Лідер», де за харчування сина позивачем було сплачено 2382,80 грн. Крім того, позивач забезпечила сина навчальними матеріалами за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України», за які сплатила 2400 грн. Загальна сума додаткових витрат на навчання та розвиток здібностей сина, які понісла позивач станом на кінець січня 2020 року склала 20 832,80 грн., а оскільки відповідач жодним чином не брав участі в оплаті вищезазначених додаткових витрат, з нього слід стягнути 50% від вказаних витрат, а саме - 10 416,40 грн. Ухвалою судді від 05.08.2020 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху. На виконання вимог даної ухвали 18.08.2020 року представником позивача - адвокатом Ковач І.В. подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді від 04.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. 24.09.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, до якого додано квитанцію про надіслання копії відзиву і доданих до нього документів позивачу. Вказаний відзив долучено до матеріалів справи. У відзиві відповідач зазначає, що стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів не заперечує, просить стягувати аліменти у розмірі 1159 грн. 00 коп. щомісячно. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час у розмірі 72 000 грн. та позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 10 416 грн. 40 коп. заперечує та в їх задоволенні просить відмовити в повному обсязі. Зазначив, що з 13.02.2020 року він працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Рітейл Трейд Закарпаття», його дохід за останні шість місяців склав 31 200 грн., а на руки в місяць отримує 4186 грн. Вважає, що посилання позивача про те, що вона зверталась до нього усно і по телефону щодо фінансової участі в утриманні сина не є належним та достатнім доказом, в розумінні ст. 77,79,80,89 ЦПК України, його ухилення від сплати аліментів. Також, зазначив у відзиві, що до грудня 2019 року проживав разом із позивачем та сином у квартирі його матері за адресою [ADDRESS] , забезпечував сина житлом та брав участь в його утриманні. Крім того, станом на 01.08.2018 року позивачем ще не було подано заяви про розірвання шлюбу. Вважає, що зазначені витрати на навчання сина, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, тому такі витрати не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України. Крім того, зазначає, що позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини на додаткових курсах, не наведено мотивів вибору освітніх закладів, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також такий вибір не було погоджено з ним. 21.10.2020 року представником позивача [PERSON] подано письмові пояснення, які долучено до матеріалів справи. При цьому, до вказаних пояснень не долучено доказів, що копію таких одночасно з поданням до суду було надіслано іншим учасникам справи. Відтак, вказані пояснення судом не досліджувалися. У судове засідання позивач та її представник не з?явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. При цьому, від представником позивача поступила заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач у судове засідання не з?явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від відповідача поступила заява у якій, просить провести розгляд справи за його відсутності, свої пояснення, подані у відзиві, підтримує повністю. Просить стягувати аліменти у розмірі 1159 грн.0 0коп. щомісячно, а щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час та стягнення додаткових витрат на дитину просить відмовити в повному обсязі. Суд ухвалив, справу розглядати без участі сторін, які подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 23 жовтня 2009 року. Ужгородським міськрайонним судом 06.02.2020 року ухвалено рішення, яким шлюб, зареєстрований 08.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Заакарпатської області, за актовим записом №548 між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати при матері [PERSON] . Також, з матеріалів справи встановлено, що сторони проживають окремо, і з того часу відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина, [PERSON] , який проживає разом з матір`ю. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: - стан здоров`я та матеріальне становище дітей; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. На підставі ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Як вбачається з долученої до відзиву довідки №34 від 21.09.2020 [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Рітейл Трейд Закарпаття» з 13.02.2020. Його дохід за період з 01.03.2020 р. по 31.08.2020 р. склав 31 200,00 грн. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує вік дитини, те, що дитина проживає з матір`ю, а також те, що відповідач [PERSON] є здоровою працездатною особою, відомостей про перебування на його утриманні інших осіб судом не встановлено. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial