Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Представник позивача - адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла [PERSON], яка була власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. З 26 жовтня 2000 року в даному житловому будинку проживає, зареєстрований позивач [PERSON], який і володіє житловим будинком. Правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні, тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, що належав [PERSON] У судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю. Пояснили суду, що з 26 жовтня 2000 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] проживає та зареєстрований позивач [PERSON] Позивач добросовісно володіє протягом тривалого часу, а саме з 2000 року, безперервно та відкрито володіє даним житловим будинком, що належав [PERSON] Крім того, всі істотні умови набуття права власності за набувальною давністю ним дотримано. Сільський голова Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області подав до суду заяву про слухання справи у відсутності представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. Згідно довідки Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 04-11/360 від 24.10.2016 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] після смерті власника [PERSON] [INFO], не оформлялося. На момент смерті [PERSON] в належному їй будинку був зареєстрований її чоловік [PERSON], який помер [INFO]. З 26 жовтня 2000 року в даному житловому будинку зареєстрований позивач [PERSON] Відповідно до довідки КП «Ізяславське РБТІ» № 315 від 13.06.2017 р. [PERSON] на праві приватної власності належить будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане 09.11.1988 року виконкомом Ізяславської районної ради народних депутатів (підстава рішення виконкому Ізяславської районної ради народних депутатів № 158 від 20.10.1988 року). Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори № 1644/01-16 від 31.08.2017 року та повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву ГТ УЮ у Хмельницькій області № 3475/01-18 від 16.11.2017 року спадкову справу після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заведено на підставі заяви про оформлення права власності на сина померлої згідно діючого законодавства - спадкоємця першої черги за законом та за заповітом - [PERSON]. [PERSON] являлася членом колгоспного двору та після її смерті в ньому проживав [PERSON], який теж [PERSON] склав заповіт. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру 20 лютого 1991 року від імені [PERSON] було посвідчено заповіт Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області за № 05, однак повідомити зміст заповіту і на чиє ім'я завіщене майно немає можливості, оскільки він відсутній у матеріалах спадкової справи. Довідкою Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 388 від 05 травня 2017 року підтверджено, що дійсно [PERSON] зареєстрований в житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлений на ім'я [PERSON], який фактично добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується усім нерухомим майном. Інформація на чиє ім'я завіщене майно - житловий будинок в матеріалах спадкової справи відсутня. Позивач [PERSON] продовжує проживати у житловому будинку [ADDRESS], добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується усім нерухомим майном з 2000 року, доглядає за житловим будинком та за власні кошти утримує його. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до норм ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння річчю вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлене рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Крім того, за змістом ст. 344 ЦК України, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу (договір найму, збереження тощо), виключає застосування набувальної давності. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. У відповідності до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правиластатті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, позивач [PERSON] добросовісно безперервно користувався та володів житловим будинком, після смерті [PERSON], а саме з 2000 р. був зареєстрований в даному житловому будинку, уримував його, що не свідчить про приховування цього майна. За весь час, починаючи з 2000 року, до позивача ніхто жодних претензій з приводу володіння та користування даним житловим будинком не пред'являв, позовів про його повернення не заявляв. Зазначений факт відповідачем у справі не спростовано, а також суду не надано відомості про те, що житловий будинок перебуває на обліку як безхазяйне майно. Факт добросовісного, відкритого та безперервного володіння позивачем житловим будинком в [ADDRESS], підтверджується довідками Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], які є жителями с. Михнів Ізяславського району. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач дійсно тривалий час, добросовісно, відкрито та безперервно володів житловим будинком з 2000 року, тобто більш як десять років, як своїм власним майном, а тому він набув право звернутись до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю відповідно дост. 344 ЦК України. Суд вважає, що визнання за позивачем права власності на житловий будинок за набувальною давністю не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved