Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Представник позивача 11.03.2016 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області про надання додаткового строку позивачу, необхідного для звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 18.06.2004 року. З позовної заяви вбачається, що 18.06.2004 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме на земельний пай в с. Приозерне у Кілійському районі, однак спадкова справа у нотаріуса заведена не була. На час смерті батько позивача мешкав за адресою: Одеська область, Кілійський район, с Приозерне, вул. Центральна, 6. В встановлений строк [PERSON] не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, так як вважав, що все майно належить йому, адже він єдиний спадкоємець. На даний час в позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті батька. На підставі цього [PERSON] просить надати йому додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 18.06.2004 року. Позивач та представник позивача, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак представник позивача надала заяву про те, що позовні вимоги підтримує повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності, а також за відсутності позивача. Представник Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази, судом достовірно встановлено: З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 019209 від 17.05.1996 року вбачається, що [PERSON] на підставі Рішення Кілійської районної державної адміністрації від 11.04.1996 року № 142 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Родина» розміром 3,10 умовних кадастрових гектарів. 18.06.2004 року помер [PERSON], про що 18.06.2004року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 19, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 384111, виданого 18.06.2004 року Виконавчим комітетом Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області. 07.11.1957 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що 12.11.1957 року складено відповідний запис за № 58, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії І-ЖД № 365175 від 05.09.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В ст. 1261 ЦК України зазначено, що \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З довідки № 64 від 15.02.2016 року, виданої Приозерненською сільською радою Кілійського району Одеської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], який помер 18.06.2004 року, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], на день його смерті разом з ним за вказаною адресою ніхто не проживав. В ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON], померлого 18.06.2004 року, та згідно ст. 1261 ЦК України пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2016 року за вих. № 225/02-31, вбачається, що державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого 18.06.2004 року, у звязку з пропущенням шестимісячного строку для звернення до нотаріуса щодо прийняття спадщини. Відповідно ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 18.06.2004 року.

Outcome: approved