Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 9 661 грн. 48 коп. сплаченого страхового відшкодування, а також сплачений судовий збір у розмірі 1\~600,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 липня 2014 року у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області по вулиці Покровській [PERSON], який керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER], внаслідок порушення Правил дорожнього руху сталася ДТП, в результаті якої автомобіль марки «Тойота», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] зазнав механічних ушкоджень. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність перед третіми особами при використанні транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER] була застрахована у позивача. Розмір заподіяної матеріальної шкоди, що була виплачена позивачем власнику автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER] на підставі страхового акту № [NUMBER] від 31.07.2014, становить 9 661 грн. 48 коп. Оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що було встановлено працівниками ДАІ на місці події, то до останнього перейшло право регресної вимоги до [PERSON] як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. В судове засідання представник позивача не зявилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 30.01.2018. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України [PERSON] з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Зясувавши обставини, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.08.2017 [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Постановою суду встановлено, що 15 липня 2014 року близько 08:45 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER], по вулиці Покровській в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Тойота», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку. Своїми діями [PERSON] порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження. Відповідно до Полісу № АС/5105918 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER] є забезпеченим транспортним засобом. На підставі страхового акту № [NUMBER] від 31.07.2014 позивачем власнику автомобіля «Тойота» було виплачено 31 липня 2014 року страхове відшкодування у розмірі 9661 грн. 48 коп., що підтверджується відомістю № ВПТ-010878 від 31.07.2014 та платіжним дорученням № 035693 від 02.08.2014. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Це передбачено також ч.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. В силу п. «а» п. 38.1.1 ст. 38 цього Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Матеріали справи, а саме постанова Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08.08.2014 містить дані на підтвердження того, що відповідач на момент ДТП знаходився в стані алкогольного спяніння. Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, що врегульовано ч.1 ст.1188 ЦК України. Згідно із положенням ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За вищевказаних підстав, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і про необхідність їх задоволення. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 988, 1187, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved