Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.04.2011 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № 006-13044-200411. Відповідно до п.1.2 цього договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя. Банк надає кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 8000 грн. У відповідності до договору держатель картки зобов'язаний щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Станом на 10.03.2015р. відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Позивач просить стягнути в його користь з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 9187,84 гривень. Позивач у судове засідання не прибув, однак представник позивача зазначив в позовній заяві розглядати справу без присутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З договору № 006-13044-200411 від 20.04.2011 року, вбачається, що позивач та відповідач уклали договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно якого банк надає кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 8000 грн. З розрахунку ціни позову вбачається, що відповідач за кредитним договором № 006-13044-200411 станом на 10.03.2015р. має всього заборгованості 9187 (дев'ять тисяч сто вісімдесят сім) гривень 84 копійки, яка складається з: тіло кредиту 9187,84 грн., прострочене тіло кредиту 0,00 грн., заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. За таких обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення умов кредитного договору № 006-13044-200411 від 20.04.2011 року та в порушення ст.526 ЦК України, не виконав свої зобов'язання перед позивачем по погашенню боргу, позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю.

Outcome: approved