Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги централізованого опалення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач на підставі Договору дарування від 05.11.1998 року є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . 01.12.2006 року між Концерном «МТМ» та [PERSON] було укладено договір № 600459 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для об`єкту №3 за вказаною адресою. Концерн «МТМ» по відношенню до відповідача являється виконавцем послуг з централізованого опалення. Концерн «МТМ» у період з січня 2017 року по квітень 2018 року надав послуги з централізованого опалення у нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] [ADDRESS] на загальну суму 1752,68 гривень. У вказаний період відповідачем було здійснено часткову оплату за надану теплову енергію в сумі 268,72 грн., тому станом на 31.10.2018р. сума основного боргу складає 1483,96 грн., інфляційних витрат в сумі 115,87 грн., 3% річних в сумі 43,47 грн. та пені 190,04 грн., яку представник позивача просить стягнути за рішенням суду, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. Система опалення належного відповідачу нежитлового приміщення є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Послуга з централізованого опалення (надання теплової енергії) надавалась відповідачу в межах опалювального сезону 2017-2018 рр. Таким чином, оскільки відповідач у повному обсязі не здійснював оплату за використані послуги з наданої теплової енергії, утворилась заборгованість перед позивачем, яка складається з основного боргу 1483,96 грн., інфляційних витрат в сумі 115,87 грн., 3% річних в сумі 43,47 грн. та пені 190,04 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] , на підставі Договору дарування ААН №499859 від 15.11.1998р. (а.с.12). 01.12.2006 року між власником нежитлового приміщення [PERSON] та Концерном «МТМ» було укладено Договір № 600459 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді у нежитлове приміщення власника, до якого додаються Обсяги та порядок постачання теплової енергії Споживачу, Звертання-Доручення про укладання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, Схема межи поділу теплової мережі по [ADDRESS] , Умови припинення постачання теплової енергії, Тарифи на теплову енергію, а також Додаткова угода від 24.11.2014 року до Договору №600459 від 01.12.2006р., якою були змінені Дані про теплове навантаження та орієнтовна вартість теплової енергії (а.с.13-24). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради №25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Згідно п. 4 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Нежитлове приміщення, яке належить відповідачу, знаходиться у житловому будинку підключене до мережі централізованого опалення та має єдину, невідокремлену систему теплопостачання з будинком . Позивачем у період з січня 2017 року по квітень 2018 року було відпущено відповідачу теплову енергію, чим надано послуги з централізованого опалення у нежитлове приміщення, розташоване у [ADDRESS] . [ADDRESS] на загальну суму 1752,68 гривень, яка була частково сплачена відповідачем в лютому 2017 року в сумі 268,72 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі теплової енергії (а.с.30,32-35). При цьому, факт надання зазначеної послуги в даному випадку є безспірним та беззаперечним. Тобто, відповідач, скориставшись послугами Концерну, у повному обсязі не здійснив оплату за надані позивачем послуги. Станом на 31.10.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 1483,96 грн. сума основного боргу, інфляційні витрати в сумі 115,87 грн., 3% річних в сумі 43,47 грн. та пеня 190,04 грн., що підтверджується Розрахунками суми основного боргу, інфляційних витрат та 3% річних (а.с.25-27,36). Позивач звертався до [PERSON] із письмовою вимогою № 3095-04 від 06.11.2018р. щодо погашення заборгованості в сумі 1483,96 грн. (а.с.29), яка відповідачем не була виконана. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно до ст.\~20\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 ЗУ «Про\~теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст..25\~вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Оцінивши досліджені докази в цій частині, суд вважає, що відповідач порушив правила оплати послуг з централізованого опалення, тому, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги за адресою: [ADDRESS] в розмірі 1483,96 грн., інфляційні витрати в сумі 115,87 грн., пені в сумі 190,04 грн. та 3% річних в сумі 43,47 грн. за період з січня 2017 року по квітень 2018 року на користь позивача. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 гривень.

Outcome: approved