Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Представник позивача заявлені вимоги мотивує тим, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належали 57/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.1981. Інші 43/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] належали [PERSON] на підставі договору дарування від 14.10.1981. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.04.2009 по справі № 2-174/09 за [PERSON] визнано право власності на самовільно збудовані побудови на присадибній ділянці за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок «М-1», прибудову «м», прибудову «аі», прибудову «м2», прибудову «м 3», сарай «П», гараж «И» з оглядовою ямою, вбиральню «О», сарай «С», погріб «п/г». Відповідно до рішення Сумської міської ради № 466 від 01.09.2009 року частині житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності відповідачу було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 167775673 від 23.05.2019 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , як окремий об`єкт. Розмір частки права власності зазначено - 1. Підставою для прийняття рішення державного реєстратора про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок стали наступні документи: рішення про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна на території міста Суми, серія та номер: 466, видане 01.09.2009 року, видавник: Виконавчий комітет Сумської міської ради; рішення суду, серія та номер: 2-179/09, видане 07.04.2009 року, видавник: Ковпаківський районний суд м. Суми; договір дарування, серія та номер: 2-1850, виданий 14.10.1981 року, видавник Друга Сумська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Кошова Л.О. Таким чином, [PERSON] виділив свою 47/100 частину житлового будинку із спільної власності в окремий об`єкт нерухомого майна та зареєстрував її як окрему будівлю з приватною формою власності за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Сумської міської ради від 23.09.2020 року № 7508-МР позивачу було відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та наданні у власність цілої земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0715 га, кадастровий номер 5910136600:09:019:0044, яка знаходить у неї в користуванні, зокрема, у зв`язку з тим, що заявлена частка [PERSON] на право власності на земельну ділянку не є пропорційною зареєстрованим часткам у праві власності на житловий будинок. Таким чином, позивач позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] як на окремий об`єкт нерухомого майна з розміром частки права власності - 1. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Пулинець Б.А. надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 65). Відповідач надав відзив, в якому позов визнає, зазначає, що у відповідності до договору дарування від 14.10.1981, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Кошовою Л.О. 43/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] належали його батьку - [PERSON] .. Інша частина будинку належить позивачу. 26.05.2020 у відповідності до договору дарування житлового будинку та земельної ділянки відповідач став власником будинку за адресою: [ADDRESS] . На даний час розмір його частки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно визначено як 1 (одиниця). Розгляд справи просить проводити без його участі (а.с. 64). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав пояснення, в яких зазначає, що у разі надання позивачем належних доказів та повного обґрунтування позовних вимог, Сумська міська рада просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке ґрунтується на засадах верховенства права з недопущенням порушення прав та інтересів Сумської міської ради та інших осіб. Розгляд справи просить провести без його участі. (а.с.46-47) Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належали 57/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.1981 (а.с. 11-12). Інші 43/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] належали [PERSON] на підставі договору дарування від 14.10.1981 (а.с. 14-16). 26.05.2020 у відповідності до договору дарування житлового будинку та земельної ділянки власником вищевказаної частки став [PERSON] (а.с. 51). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.04.2009 по справі № 2-174/09 за [PERSON] визнано право власності на самовільно збудовані побудови на присадибній ділянці за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок «М-1», прибудову «м», прибудову «а1», прибудову «м2», прибудову «м 3», сарай «П», гараж «И» з оглядовою ямою, вбиральню «О», сарай «С», погріб «п/г» (а.с. 20-21). Відповідно до рішення Сумської міської ради № 466 від 01.09.2009 року частині житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності відповідачу було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с. 22-23). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 167775673 від 23.05.2019 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , як окремий об`єкт. Розмір частки права власності зазначено - 1 (а.с. 26). Підставою для прийняття рішення державного реєстратора про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок стали наступні документи: рішення про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна на території міста Суми, серія та номер: 466, видане 01.09.2009 року, видавник: Виконавчий комітет Сумської міської ради; рішення суду, серія та номер: 2-179/09, видане 07.04.2009 року, видавник: Ковпаківський районний суд м. Суми; договір дарування, серія та номер: 2-1850, виданий 14.10.1981 року, видавник Друга Сумська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Кошова Л.О. Таким чином, [PERSON] виділив свою 47/100 частину житлового будинку із спільної власності в окремий об`єкт нерухомого майна та зареєстрував її як окрему будівлю з приватною формою власності за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Сумської міської ради від 23 вересня 2020 № 7508-МР позивачу було відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та наданні у власність цілої земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0715 га, кадастровий номер 5910136600:09:019:0044, яка знаходить у неї в користуванні, зокрема, у зв`язку з тим, що заявлена частка [PERSON] на право власності на земельну ділянку не є пропорційною зареєстрованим часткам у праві власності на житловий будинок (а.с. 27). Таким чином, позивач позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, суд позбавлений можливості на підставі наданих позивачем та його представником доказів задовольнити заявлену позовну вимогу про визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] як на окремий об`єкт нерухомого майна з розміром частки права власності - 1, так як заявлена вона передчасно і не узгоджується із нормами чинного законодавства, яке регулює питання права власності. Відповідно суд відмовляє у задоволенні позову, не дивлячись на те, що відповідач його визнав, виходячи з наступного. Так, статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права власності є одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством. Згідно частини 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі - Інструкція). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року, «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК). Так, згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.04.2009 по справі № 2-174/09 за [PERSON] визнано право власності на самовільно збудовані побудови на присадибній ділянці за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок «М-1», прибудову «м», прибудову «а1», прибудову «м2», прибудову «м 3», сарай «П», гараж «И» з оглядовою ямою, вбиральню «О», сарай «С», погріб «п/г», тобто виділено у власність конкретні приміщення згідно до частки у праві власності. Про виділ конкретних приміщень [PERSON] у даному рішенні не вказано, так як питання про це перед судом не ставилося, суд приймав рішення більше 10 років тому. На даний час ні позивачка ні представник не заявляють вимог про виділення частки у праві власності як окремий об`єкт і суду невідомо, яка площа приміщень належить [PERSON] , які саме конкретні приміщення можливо виділити позивачці, яка це буде частка і чи взагалі можливий виділ приміщень та об`єкта з технічної точки зору. Такі питання вирішуються шляхом призначення та проведення будівельно-технічної експертизи, але клопотання про проведення відповідної експертизи перед судом не заявлялося. Висновок експерта в матеріалах справи відсутній. А тому, позивачем було надано не достатньо доказів для визнання відразу за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] як на окремий об`єкт нерухомого майна з розміром частки права власності - 1, відповідно у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed