Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду із позовом до Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина нажитловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], яку прийняла позивач, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню. Просить визнати за [PERSON] право власності на вказане вище спадкове майно. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи у їхній відсутності представником позивача подано письмову заяву, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Відповідач Бертниківська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечили. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.05.1963 року [PERSON] та [PERSON] 08.05.1963 року зареєстрували шлюб у Григорівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №5. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO], актовий запис №01. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 18.04.2018 року, ухвалено в справі №603/137/18 за заявою [PERSON], заінтересована особа - Бертниківська сільська рада Монастириського району Тернопільської області про встановлення юридичного факту, встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який помер [INFO], а саме, що [PERSON] є дружиною [PERSON]. Рішення набрало законної сили та є чинним. Згідно довідки №48, виданої 15.02.2018 року виконавчим комітетом Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №144 від 15.05.2018 року, виданої [PERSON], за адресою: [ADDRESS] розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 46,3 кв.м, житловою - 37,3 кв.м під літерою «А», сарай «Б», сарай «Б1», сарай «В», огорожа №1, ворота №2. На даний житловий будинок 26.03.2018 року комунальне підприємство «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи). Зі змісту архівної довідки Державного архіву Тернопільської області №338/04-11 від 09.10.2017 року вбачається, що Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 18.03.1991 року №848-ХІІ було відновлено населеним пунктам Тернопільської області колишні їх найменування: у Монастириському районі селу Лісове - село Бертники. Як вбачається зі змісту довідки №100, виданої 01.03.2018 року Григорівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, по господарські книги с.Лісове Монастириського району Тернопільської області за 1986-1989 роки знаходяться на зберіганні в Григорівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області. Згідно довідки №101, виданої 01.03.2018 року виконкомом Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області на підставі виписки з погосподарської книги житлового будинку [PERSON], що в с.Лісове Монастириського району Тернопільської області, станом на 29.10.1988 року проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно даних по господарської книги за 1986 - 1989 роки, а також за 1991 - 1995 роки вказаний вище житловий будинок належав до суспільної групи - колгоспний двір. Відповідно до довідки №63, виданої 02.03.2018 року Бертниківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, згідно із записами в погосподарської книги №7 за 1991 - 1995 роки, до членів господарства належали: [PERSON], [INFO], - голова домогосподарства, [PERSON], [INFO], - дружина голови, [PERSON], [INFO], - син. Судом встановлено, [PERSON], [INFO], який помер [INFO] значиться у погосподарських книгах як [PERSON], [INFO]. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.ст.120-121, ст.123 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Згідно інформаційної відповіді приватного нотаріуса Монастириського нотаріального округу Пивоварчук О.Є. після смерті [INFO] [PERSON] 07.06.2018 року за №90 було заведено спадкову справу і видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,15 га, яка розташована на території Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області на ім'я дружини померлого [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріуса не звертались (ксерокопія витягу спадкової справи додана до матеріалів справи). За змістом письмової заяви [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Монастириського нотаріального округу Пивоварчук О.Є. останній відмовився від спадкування спадкового майна за заповітом від 26.09.2012 року за реєстровим №28, що залишилось після смерті батька [PERSON], а також від своєї частки майна колгоспного двору. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. [PERSON] згідно заяви від 11.06.2018 року, посвідченої секретарем виконкому Чехівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованої в реєстрі за №4, відмовилась від належної їй частки спадкового майна після смерті батька [PERSON], зазначену заяву суд не бере до уваги, оскільки, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, вищевказана заява [PERSON] свідчить про те, що їй відомо про заявлені вимоги [PERSON], щодо яких остання не заперечує. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки №48, виданої 15.02.2018 року виконкомом Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті [INFO] [PERSON] разом з ним була зареєстрований та проживала його дружина (позивач) [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. У зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом (лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. №276/2-16 від 15.02.2017 року). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а отже, вона, як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину, має право на житловий будинок з надвірними будівлями, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]

Outcome: approved