Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Представник позивача Духота І.В. звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 2444,27 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором №001-01083-171111 від 17.11.2011 укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» ) та відповідачем [PERSON] виконав, відкрив відповідачу [PERSON] картковий рахунок, та надав відповідачу кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн., з лімітом, на день укладення кредитного договору 3000 грн.. Сторони домовились, що банк здійснює обслуговування держателя карки (відповідача) на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до Договору та Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідач зобов'язався, щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Договір діє до повного виконання зобов'язань сторонами за договором. Відповідач в порушення умов кредитного договору, станом на 11.08.2014 допустив прострочену заборгованість перед позивачем на загальну суму 2444,27 грн.. В судове засідання представник позивача Духота І.В. не з'явився. В наданій до суду позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій позов визнала повністю, справу просила розглянути у її відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що 17.11.2011 року між Публічним акціонерним банком «Дельта Банк» ( правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №001-01083-171111 (а.с.3-4). Відповідач станом на 11.08.2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка складається з: тіло кредиту: 584,27 грн.; прострочене тіло кредиту - 810,00 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 1050,00 грн. Всього 2444,27 грн. (а.с.9). Оскільки обставини зазначені в позові визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ст.ст. 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З урахуванням задоволення позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved