Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Представник ПАТ «БМ Банк» звернувся до Рівненського міського суду з позовом, в якому просить солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №10/17/220408 від 22 квітня 2008 року в сумі 328 346, 82 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22 квітня 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №10/17/220408, згідно умов якого на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового користування йому було надано кредит в сумі 247 000 грн., з процентною ставкою 16% річних зі строком повернення до 24 квітня 2018 року. Для забезпечення виконання кредитного зобов'язання 22 квітня 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки №10/17/220408/2 та №10/17/220408/3 у відповідності до яких, поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником [PERSON] усіх його зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором №10/17/220408 від 22 квітня 2008 року. Банк узяті на себе договірні зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] грошові кошти. Відповідач зобов'язання за договором не виконав у результаті чого, станом на 17 червня 2014 року його заборгованість за кредитним договором становить 328 346, 82 грн., із них 143 897, 99 грн. - строкова заборгованість за кредитом, 79 314, 08 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1 684, 54 грн. - строкова заборгованість по процентах, 68 364,49 грн. - прострочена заборгованість по процентах та 35 085 грн. - пеня. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, просили застосувати строки позовної давності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку, однак подала заяву, в якій просила застосувати строки позовної давності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід частково задоволити із наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 22 квітня 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №10/17/220408, згідно умов якого на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового користування йому було надано кредит в сумі 247 000 грн., з процентною ставкою 16% річних зі строком повернення до 24 квітня 2018 року. Для забезпечення виконання кредитного зобов'язання 22 квітня 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки №10/17/220408/2 та №10/17/220408/3 у відповідності до яких, поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником [PERSON] усіх його зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором №10/17/220408 від 22 квітня 2008 року. Відповідно до п. п. 3.1. - 3.4. договору кредит надається позичальнику на умовах, визначених даним договором, після виконання умов, передбачених розділом 1 договору. Для видачі кредиту банк відкриває позичальнику позичковий рахунок та рахунок для нарахування процентів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за період з дня видачі кредиту по день його повернення. День надання кредиту і день повернення при нарахуванні процентів рахується як один день. Погашення заборгованості за кредитним договором за кожний поточний кредитний місяць здійснюється позичальником рівними платежами згідно з графіком погашення заборгованості за кредитом, що є невід'ємною частиною даного договору, починаючи з 21 числа не пізніше останнього робочого дня поточного календарного місяця. Банк належним чином виконав зобов'язання щодо видачі кредиту, а відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 17 червня 2014 року його заборгованість за кредитним договором становить 328 346, 82 грн., із них 143 897, 99 грн. - строкова заборгованість за кредитом, 79 314, 08 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1 684, 54 грн. - строкова заборгованість по процентах, 68 364,49 грн. - прострочена заборгованість по процентах та 35 085 грн. - пеня. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.ст.611, 1049 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За положенням ст. 549 ЦК України позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф). Як убачається із п.9.3. договору, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку, внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, а позичальник зобов'язаний на першу вимогу повернути банку суму заборгованості за кредитом, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані банку. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з боржника [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №10/17/220408 від 22 квітня 2008 року в сумі 328 346,82 грн. та на підставі ст.88 ЦПК України 3654 грн. в рахунок відшкодування судового збору. Щодо позовної вимоги про солідарне стягнення заборгованості із боржника та поручителів за кредитним договором від 22 квітня 2008 року суд вважає, що її слід залишити без задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі зі спливом якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення. Як убачається із п.6 договорів поруки №10/17/220408/2 та №10/17/220408/3 у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми грошових коштів та рахунків на які поручитель зобов'язаний перерахувати вказані кошти. За порушення боржником виконання кредитного зобов'язання, що зумовило юридичний факт перебігу строку позовної давності, на адреси поручителів банком направлено вимоги. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. До Рівненського міського суду представник банку звернувся із вимогою про стягнення заборгованості до боржника та поручителів за кредитним договором №10/17/220408 від 22 квітня 2008 року лише 05 серпня 2014 року, тобто зі спливом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Строк в межах якого кредитор має право звернутися до суду із позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором минув, а тому жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки банк вчиняти не може. Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителів є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Outcome: approved