Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до Орджонікідзевського міського суду із позовом до відповідача про розірвання спадкового договору, посилаючись на наступні обставини. 24.01.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений та нотаріально посвідчений спадковий договір, за яким відповідач буде доглядати за позивачем, забезпечувати його продуктами харчування, ліками, одягом та поховає позивача після його смерті, за що він повинен був залишити їй належну йому на підставі права власності квартиру [ADDRESS] . Замість догляду, на який розраховував позивач згідно укладеного спадкового договору, позивачу довелося самому кожен день доглядати за коровами позивача, а саме: чистити корівник, доїти корів по декілька разів на день, мити посуд з-під молока та виконувати інші різні роботи по господарству відповідача. Внаслідок такої праці стан здоров`я позивача суттєво погіршився та позивач потребував негайної медичної допомоги та придбання призначених лікарем ліків. Відповідач протягом всього минулого часу після укладання спадкового договору не приділяла ніякої уваги позивачу та його стану здоров`я, не надавала ніякого догляду позивачу та не забезпечувала його необхідними ліками. Відповідач уникає спілкування із позивачем. У зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із даним позовом оскільки позивач постійно не виконує прийняті на себе обов`язки відповідно до умов укладеного між ними спадкового договору. Відповідач в свою чергу надала відзив на позов, згідно якого відповідач повністю не згодна з позовними вимогами та обставинами на які посилається позивач у своєму позові і просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Приблизно наприкінці 2019 року позивач звернувся до відповідача та попросив її, щоб вона доглядала за ним та надавала йому допомогу, і почав проживати в [ADDRESS] . Ніхто насильно позивача не заставляв проживати за вищевказаною адресою. 24.01.2020 розі за ініціативою позивача між ними був укладений спадковий договір. В період проживання позивача в будинку відповідача, відповідач повністю виконувала свої обов`язки за спадковим договором від 24.01.2020 року, витрачаючи власні кошти. Також відповідачем було витрачено власні кошти на приватизації у 2013 року квартири, яка належить позивачу на праві власності. Ніяких претензій та нарікань з боку позивача не було. Ніхто не примушував позивача доглядати за коровами відповідача і виконувати роботи по господарству у домоволодінні відповідача. Взагалі відповідач вважає, що ініціатором складання та подання позову є один із синів позивача - [PERSON] , який на її думку хоче заволодіти майном позивача після його смерті, зокрема квартирою, яка розташована в м. Покров Дніпропетровської області. Про що свідчить і те, що позовна заява, на думку відповідача, не підписувалась позивачем, оскільки в підпис у позовній заяві різниться від підпису в спадковому договорі. Позивач в свою чергу надав відповідь на відзив, згідно якого відповідач взагалі не витрачала ніяких власних грошових коштів за вказаним договором ні на утримання позивача, ні на його лікування. Внаслідок невиконання спадкового договору позивач через півтора місяця його укладення з відповідачкою, а саме 03.03.2020 р., опинився в лікарні. Відповідач не надає жодного доказу на підтвердження тих обставин, на які посилається. Відповідач не надала жодної квитанції на придбання ліків та інших квитанцій щодо її витрат за даним договором спадкування. Вона навпаки одержувала в поштовому відділені усю пенсію відповідача, яку повністю залишала в своєму користуванні і лише незначну частину витрачала на утримання позивача. Відповідач протягом всього минулого часу після укладання спадкового договору не приділяла позивачу та стану його здоров`я, не надавала позивачу ніякого догляду. На початку березня 2020 року стан здоров`я позивача без медичної допомоги дуже погіршився, але відповідач не мала наміру надавати позивачу належний догляд та забезпечити його медичною допомогою. 03.03.2020 р. син позивача відвіз його до лікарні, де його було госпіталізовано у кардіологічне відділення. Того ж для відповідач приїхала до лікарні, коли позивача вже було госпіталізовано, з метою забрати у позивача його паспорт, а після того як позивач їй відмовив відати паспорт, відповідач влаштувала сварку. В подальшому позивач вже не розраховував на відповідача та її допомогу. В період лікування позивача у кардіологічному відділенні, а саме з 03.03.2020 по 13.03.2020 та з 22.04.2020 по 30.04.2020 відповідач жодного разу не відвідала позивача та не здійснювала за ним будь-який догляд. Під час перебування в лікарні позивач неодноразово намагався додзвонитись до відповідача, але відповідач не відповідала на дзвінки та уникала спілкування. Представник позивача та позичав у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Зокрема, позивач у судовому засіданні надав пояснення, що після укладання спадкового договору він проживав за місцем проживання відповідачки в житловому будинку [ADDRESS] , де змушений був постійно доглядати за коровами, мити банки з-під молока, чистити рибу та виконувати іншу роботу. Відповідачка забрала у нього паспорт, технічний паспорт на автомобіль, з 2014 р. користується його пенсійною карткою. Через важку працю дуже погіршився його стан здоров`я. Оскільки відповідачка не вживала з цього приводу жодних дій, він у березні 2020 р. передзвонив сину, який, забравши паспорт, відвіз його на лікування до лікарні. Знаючи, що він ( [PERSON] ) перебуває у лікарні, відповідачка не відвідувала його, не привозила ліки, продукти харчування, хоча він звертався до неї з відповідним проханням. Лише один раз [PERSON] приїхала до лікарні, де у грубій формі вимагала повернути паспорт, через що працівники лікарні вивели її із відділення. Після лікарні, він вже не повернувся проживати до [PERSON] , а поїхав до сина у с. Катеринівку. Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з`явились, проте надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову заперечують та просять суд відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши позивача та його представника, свідків та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.01.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Куликом О.П. та зареєстрований в реєстрі за № 151, що підтверджується нотаріально завіреною копію вказаного договору, наявної в матеріалах справи (а.с. 126). Предметом вказаного договору є квартира номер дев`ять загальною площею 31,1 кв.м, в тому числі жилою площею 18.1 кв.м, яка складається з однієї жилої кімнати, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить [PERSON] на праві приватної власності, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 116-117). Згідно п.1 вищевказаного спадкового договору, [PERSON] передає після його смерті у власність [PERSON] належну йому на праві приватної власності вищевказану квартиру. При цьому на набувача квартири покладаються обов`язки, зазначені в пункті 4 цього договору, а саме: за вимогою відчужувача забезпечувати його харчуванням, одягом, необхідною допомогою за рахунок коштів відчужувача та дій не майнового характеру набувача, та поховати його після смерті. Пунктом 12 спадкового договору передбачено, що сторони ознайомленні зі змістом ст.ст. 1302-1308 ЦК України, якими передбачено, що у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Крім того, у зв`язку з посвідченням цього спадкового договору була накладена заборона відчуження на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , до припинення спадкового договору. Зареєстровано в реєстрі за № 1-153/2. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] , [INFO] , 14.02.2020 року уклала шлюб з [PERSON] , та останній після шлюбу надано прізвище « [PERSON] ». Відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення №1111 та №1606 хворого [PERSON] , останній перебував на лікуванні з 03.03.2020 р. по 13.03.2020 р. та з 22.04.2020 р. по 30.04.2020 р. відповідно із скаргами на слабкість, виражену задишку при ходьбі і в стані спокою, набряки ніжних кінцівок, серцебиття. Виписано з покращенням під нагляд сімейного лікаря із рекомендацією вживання відповідних медичних препаратів (а.с. 8, 35). Згідно довідки, виданою Покровським відділенням Укрпошти 15.06.2020 р., вбачається, що на підставі звернення [PERSON] пенсію за період з 2014 по 2020 р. отримувала [PERSON] (а.с. 66). Довідками, виданими виконкомом Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 13.03.2020 №517 та №519 підтверджено фактичне проживання позивача без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . (а.с.33 - 34). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він працює молодшим медичним братом по догляду за хворими терапії 1 пост 2 ЦМЛ ДОР. Хворий [PERSON] знаходився на лікуванні у відділенні у березні 2020 р., де перебував приблизно 12 днів. Свідок бачив, як під час перебування на чергуванні, до хворого [PERSON] , який знаходився в коридорі кардіології біля столу аналізів, підійшла молода дівчина і в нецензурній формі почала вимагала від нього, щоб він віддав їй паспорт. Більше її він не бачив, натомість до хворого приходив його син та невістка, які приносили продукти харчування та ліки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він працює лікарем терапевтом у КП ЦМЛ м. Покров. Протягом 2020 р. до нього на прийом двічі приходив [PERSON] із скаргами на задишку та біль в області серця. Разом з ним був його син. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що відповідач з лютого - березня 2020 р. по теперішній час живе у його сина, по сусідству з нею, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вона знає, оскільки остання систематично торгує рибою та молоком біля АТБ. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що позивач є його батьком. Наприкінці січня 2020 р. він (свідок) приїхав із заробітків з Чехії і зі слів батька довідався, що той проживає у відповідачки у будинку по вул. Суворова , оскільки не може платити за лічильник у своїй квартирі. Він (свідок) вирішив допомогти батькові вирішити питання з лічильником, але в останнього був відсутній паспорт, який знаходився у [PERSON] . Другого або третього березня йому подзвонив батько і сказав, що помирає. Він (свідок) поїхав до будинку [PERSON] , і з метою оформлення батька до лікарні, забрав його паспорт та відвіз до лікарні. У лікарні він (свідок) він постійно відвідував батька, купляв ліки; відповідачки там жодного разу не було. Знає, що [PERSON] була один раз у лікарні і вимагала віддати назад їй паспорт батька. Після виписки з лікарні, забрав батька до себе додому. Також їздили разом у с. Солоне, де фактично раніше проживав батько, забрати його речі, приїхала [PERSON] , відбувся скандал. У квітні цього року батька знову возив у лікарню, оскільки погіршився стан його здоров`я. Був присутнім при телефонній розмові батька з відповідачкою в квітні 2020 р. та чув, що на його слова про необхідність ліків та прохання прибрати у квартирі, [PERSON] відповіла нецензурною лайкою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що є знайомим та сусідом [PERSON] . Він (свідок) на своїй машині разом із [PERSON] та його батьком їздили в с. Солоне забирати речі останнього. Туди ж приїхала і [PERSON] , яка нецензурною лайкою зверталась до позивача, лізла у машину, викидала звідти речі, кричала, що тут все її і «щоб той [ [PERSON] ] здох». Після цього позивач постійно проживав у свого сина, [PERSON] до нього не приїжджала. Крім того, він (свідок) допомагав [PERSON] відвозити батька до лікарні і бачив, як працівники лікарні виводили [PERSON] з відділення, чув, що вона вимагала паспорт [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] є її двоюрідною онучкою. Остання разом з її батьком [PERSON] (племінником) постійно доглядали за [PERSON] . Повідомила про те, що 5-7 років тому між позивачем та відповідачем був укладений спадковий договір. Зі слів [PERSON] , остання кілька років тому сплатила власні кошти у розмірі 5 тис. грн. за приватизацію квартири [PERSON] , а той обіцяв після смерті залишити відповідачці квартиру. Крім того, [PERSON] надавала їй (свідку) кошти для оплачувала комунальних послуг за квартиру позивача, які вона продовжувала платити і у 2020 р., за винятком останніх місяців, квитанції віддавала [PERSON] ; проте, вона не пригадує, за які саме комунальні послуги, в якій сумі, за якою адресою знаходиться квартира, за яку вона платила. В минулих роках вона (свідок) на прохання [PERSON] готувала їжу, яку остання забирала і, з її слів, відвозила в лікарню до [PERSON] . Крім того, повідомила суд, що [PERSON] почав проживати у [PERSON] з початку 2020 р.. Коли вона (свідок) приїжджала до племінника та двоюрідної онуки, то бачила, що [PERSON] по господарству нічого не робив, лише раз доїв корів. Племінник [PERSON] та відповідачка мають велике господарство, зокрема 5 корів, при цьому племінник постійно працює на заводі, а [PERSON] - на заправці в Нікополі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що є рідною бабусею [PERSON] та проживає разом з нею, її новонародженою дитиною та сином [PERSON] . Останні мають велике господарства: 4 корови, гуси, кури, качки, велику земельну ділянку, крім того син працює на заводі, а онучка - на заправці в Нікополі. У свідка теж є власна хата і господарство за іншою адресою. [PERSON] постійно проживав з ними 2-3 роки, проте, нічого не робив, лише 2 рази доїв корів; часто хворів, тому онука викликала до нього лікарів та їздила у лікарню, проте, повідомити суд в якому році це було, свідок не змогла. Крім того, свідок не змогла повідомити, чи укладався між позивачем та відповідачем спадковий договір і коли. Вона особисто бачила документи про оплату комунальних послуг, які оплачувала, зі слів [PERSON] сама онука своїми грошима. Хто отримував і чи ходив сам [PERSON] отримувати свою пенсію, свідок спочатку надала показання, що не знає, а пізніше - повідомила, що [PERSON] сам отримував гроші і ні копійки не давав. Як встановлено ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір визначається як такий, відповідно до якого відчужував має право давати розпорядження іншій стороні (набувачеві), а у разі смерті відчужувача у набувача виникає право власності на майно відчужувача. Отже, спадковий договір - це відмінний від заповіту спосіб розпорядження своїм майном на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правилами ст. 1305 ЦК України визначено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. В контексті даної статті спадковим договором на набувача може бути покладено обов`язки майнового або не майнового характеру, які він має виконати до відкриття спадщини або після цього. Ці обов`язки не можуть суперечити актам цивільного законодавства, не можуть порушувати права інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором чи законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином, як позивач, так і відповідач як сторони по справі, зобов`язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на правову підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2 розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність і допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про те, що відповідач не довела належними та допустимими доказами належного виконання нею умов спадкового договору, своєї вини у невиконанні не спростувала. Разом з тим, відповідно до ст. 614 ЦК України особа є невинуватою у порушенні зобов`язання, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини у зобов`язанні доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем 24.01.2014 р. виникли правовідносини на підставі укладеного спадкового договору, згідно якого одна сторона (набувач [PERSON] ) зобов`язувалась виконувати розпорядження другої сторони ( [PERSON] ), визначені у п. 4 зазначеного договору, і в разі його смерті мала набути право власності на майно відчужувача, визначене у п.1 договору. Оцінюючи належність виконання взятих на себе зобов`язань, а саме за вимогою відчужувача забезпечувати його харчуванням, одягом, необхідною допомогою за рахунок коштів відчужувача та дій не майнового характеру набувача, відповідачкою не надано та, відповідно, в матеріалах справи відсутні докази, що остання купувала продукти харчування та ліки для позивача під час перебування його на лікуванні у лікарні з 03.03.2020 р. по 13.03.2020 р. та з 22.04.2020 р. по 30.04.2020 р., та здійснювала інші дії не майнового характеру, зокрема, прибирання у квартирі позивача та його відвідування, зважаючи на показання як свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому суд бере до увагу довідку Покровського відділення Укрпошти від 15.06.2020 р., наявну в матеріалах справи, відповідно до якої вбачається, що на підставі звернення [PERSON] пенсію позивача за період з 2014 по 2020 р. отримувала відповідачка, тобто мала можливість за рахунок відчужувача забезпечувати останнього необхідним засобами; натомість жодних доказів утримання позивача за власні кошти, відповідачкою до суду не надано. Крім того, оцінюючи поведінку відповідачки, про яку свідчили, зокрема, свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відносно позивача, який є людиною похилого віку, часто хворіє, у тому числі, на серцеві хвороби, та потребує уникнення конфліктних ситуацій, суд розцінює як істотне порушення другою стороною договору, оскільки [PERSON] значною мірою був позбавлений того, на що він розраховував при укладанні договору. Більше того, суд приймає до уваги, що на даний час сторони спадкового договору взагалі не підтримують стосунки між собою, що фактично визнала сама відповідачка у відзиві на позов, підтвердивши, що обов`язки за спадковим договором нею виконувались по березень 2020 р.). Разом з тим, суд критично оцінює показання свідків зі сторони відповідачки [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони частково не відповідають обставинам, встановленим у судовому засіданні, зокрема, щодо часу укладання спадкового договору, тривалості проживання позивача у відповідачки; та містять суперечності, в тому числі щодо особи, яка здійснювала оплату комунальних послуг, щодо отримання пенсії позивача тощо. Крім того, значна частина показань свідків стосується часових періодів, які передують часу укладання спадкового договору, таким чином не стосуються предмету позову. Суд критично ставиться і до тверджень свідків про те, що [PERSON] нічого не робив, проживаючи у відповідача, і ніхто його не змушував робити, враховуючи наявність великої кількості домашніх тварин та птиці, які потребують постійного догляду, з одночасним офіційним працевлаштуванням [PERSON] та її батька. Суд дійшов висновку, що за своїм змістом спадковий договір тісно пов`язаний з особою набувача майна, оскільки за умовами спадкового договору та відповідно до приписів ст. 1302 Цивільного кодексу України саме набувач зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Тобто передача обов`язків набувача іншій особі ні умовами спадкового договору, ні законом не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved