Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Дашко В.М. у жовтні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] із метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим підписала заяву №\~б/н від 04.08.2011 року. Відповідач підтвердила, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складають між сторонами договір про надання банківських послуг. Позивач вважає, що указаною заявою підтверджується, що відповідач була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Станом на 14.09.2020 утворилась заборгованість у розмірі 45434,78 грн., яка складається з наступного: 1294,98 грн. заборгованість за тілом кредита; 42239,80 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом та 1900,00 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Ураховуючи, що відповідач, не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, представник позивача просить суд стягнути із відповідача на його користь 45434,78 грн. заборгованості за договором та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 28.09.2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.44). Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із таких мотивів. \~ \~ \~ \~ Судом установлено, що 04.08.2011 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 9). У вказаній Заяві зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, вони складають договір про надання банківських послуг, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 10, 11-35). Проте, указані Витяг, Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. З довідки позивача про видані [PERSON] кредитні картки установлено, що відповідач отримала наступні картки: номер [NUMBER] з датою відкриття 07.10.2013 і з терміном дії до 07/16 року, [NUMBER] з датою відкриття 09.04.2014 і з терміном дії до 01/18 року, [NUMBER] з датою відкриття 13.08.2014 і з терміном дії до 03/18 року (а.с.7). Отже, строк виданої відповідачу останньої кредитної картки № [NUMBER] закінчився 31.03.2018 року. Відповідно до довідки, наданої суду позивачем з 09.04.2014 року відповідачу установлено кредитний ліміт до 900 грн., який 06.09.2014 був збільшений до 1400,00 грн. (а.с.8). Згідно розрахунку заборгованості, складеного позивачем станом на 14.09.2020 відповідач має за договором від 04.08.2011 загальну заборгованість у розмірі 45434,78 грн., яка складається з наступного: 1294,98 грн. заборгованість за тілом кредита; 42239,80 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом та 1900, 00 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором (а.с.4-6, 54). Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з відповідача боргу за тілом кредиту у заявленому розмірі, обґрунтованості нарахування позивачем відсотків за ставками 27,6%, 32,40 %, 40,80 %, 42,00 % суд виходить з такого. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За приписами статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. В Анкеті-заяві позичальника від 04.08.2011 відсутні умови договору про встановлення обов`язку [PERSON] оплачувати відсотки в розмірі 27,6 %, 32,40 %, 40,80 %, 42,00 % та сплати неустойки. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вимогами частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, надані позивачем Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем, та якщо ці умови прямо не передбачені в заяві-анкеті позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих умов та приєднання як другої сторони договору. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Отже, повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відтак, підстави для сплати відповідачем відсотків, які нараховані позивачем на підставі Тарифів, Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку не узгоджених з відповідачем відсутні. Таким чином, вимоги позивача про стягнення 42239,80 грн. заборгованості за відсотками та пені у розмірі 1900,00 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Крім того, слід зазначити, що позивачем безпідставно нараховувались і списувались відсотки та пеня з карткового рахунку позивача після закінчення строку дії картки № [NUMBER] у період з 01.04.2018 по 14.09.2020. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, неустойку, комісію, які передбачені договором, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, проценти нараховуються в межах дії договору (карти), який в даному випадку спливає із закінченням дії карти. Позивач має право після закінчення строку дії картки на стягнення відповідних виплат за\~статтею 625 ЦК України, але таких вимог позивач не заявив. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. З огляду на викладене, навіть за умови, якщо б сторони цієї справи узгодили умови у договорі про розмір відсотків та пені (що не доведено позивачем), дії позивача з їх списання після закінчення з 01.04.2018 строку дії кредитного договору, який відповідає строку дії картки, є безпідставним. Отже, позов підлягає задоволенню в частині стягнення боргу за тілом кредиту, яка утворилася станом на день закінчення строку дії кредитної картки в сумі 1294,98 грн., в іншій частині позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 1294,98 грн., тобто на 2,8 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 58 грн. 86 коп. (2102,00 грн.* 2,8 %) судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial