Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В своїй заяві позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Після смерті останньої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності не нерухоме майно, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, в зв'язку з чим, приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання представник позивача та позивач не з'явилися, надали до суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача та представники третіх осіб, треті особи в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, третьої особи на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] у віці 95 років актовий запис № 74, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області [INFO]. За життя, [PERSON] набула у власність житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Глобинською державною нотаріальною конторою 3 вересня 1996 року . [PERSON], за життя 15 червня 2007 року склала заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1615. [PERSON], який діє на підставі довіреності від імені [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями після померлої [INFO]. Постановою від 25.10.2017 приватний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки представником позивача надано правовстановлюючий документ, який не зареєстрований належним чином. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлої [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М 25 липня 2014 року заведена спадкова справа № 46 за 2014 рік, заяву про прийняття спадщини подав [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом.Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем є [PERSON], на ім'я якого видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом Інші спадкоємці, зокрема ті, що мають право на обов'язкову частку в спадщині, відсутні. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 31 червня 2017 року, житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а» збудовані в 1964 році, сарай літ. «Б» - 1963 році, огорожа №1. Згідно довідки виконавчого комітету Глобинської міської ради від 31.10.2017 №439, [PERSON] до дня смерті - [INFO], була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і мала слідуючий склад сім»ї : онук [PERSON], 1975 р.н., дружина онука [PERSON], 1978 р.н., правнук [PERSON], 1998 р.н., правнука [PERSON], 2000 р.н., Як вбачається із довідки з Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» №61/3384 від 14.08.2017, станом на 28.12.2012, на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS], право власності зареєстровано за [PERSON]. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за померлим. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1,2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved