Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Представник позивача 12 травня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новокодацький районний відділ у м. Дніпропетровськ Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на виконання рішення Дніпропетровської міської ради за № 35/24 від 30.05.2012 року «Про припинення, як юридичної особи КП «Жилсервіс-3» та рішення міської ради від 02.03.2011 року №16/9, від 25.01.2012 року №27/20, від 24.02.2010 року №35/55 стосовно реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та балансоутримання житлового фонду» передано на баланс комунального підприємства «Жилсервіс-5» гуртожиток, що розташований по пр. Івана Мазепи (Петровського) буд.43. В кімнаті 45 гуртожитку 43 по пр. Івана Мазепи (Петровського) з 21.03.2012 року відповідно довідки №172 від 24.03.2016 року паспортного столу КП «Жилсервіс-5», зареєстрована і не проживає відповідачка [PERSON] Комісією «Жилсервіс-5» був встановлений факт не проживання відповідачки у вищевказаній кімнаті, більше одного року, про що був складений акт. З факту, що відповідачка фактично не проживає за вищевказаною адресою, а мешкає за іншою адресою, можна зробити висновок, що відповідач не потребує надання житлового приміщення або поліпшення умов, і не відповідає вимогам ст.31 ЖК, та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.\~\~\~\~\~\~ У зв'язку з чим, представник позивача змушений звернутися до суду та просити суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Дніпро, пр. Івана Мазепи (Петровського) буд.43 к. 45. В судовому засіданні, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання\~\~не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новокодацький районний відділ у м. Дніпропетровськ Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області у судове засідання також не з'явився, письмово просив справу розглянути за відсутності їх представника. У відповідності до ч.4\~ст. 169 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України.\~\~\~\~ Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом також встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровської міської ради за № 35/24 від 30.05.2012 року «Про припинення, як юридичної особи КП «Жилсервіс-3» та рішення міської ради від 02.03.2011 року №16/9, від 25.01.2012 року №27/20, від 24.02.2010 року №35/55 стосовно реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та балансоутримання житлового фонду» передано на баланс комунального підприємства «Жилсервіс-5» гуртожиток, що розташований по пр. Івана Мазепи (Петровського) буд.43 в м. Дніпропетровську (а.с.11-15). Згідно зі ст. ст.\~127,\~128,\~129 ЖК України\~для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Матеріалами даної цивільної справи підтверджено, що згідно ордеру №25 від 21.02.2012 року виданого на підставі розпорядження департаменту житлового-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради від 17.02.2012 року №122, відповідачка з 21.03.2012 року була зареєстрована в гуртожитку по пр. Івана Мазепи (Петровського) буд.43 к.45 в м. Дніпропетровську і фактично займала кімнату №45 (а.с.6,10). \~\~\~\~\~ [PERSON] Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208\~затверджене Примірне положення про гуртожитки, яким відповідно до\~ст. 131 ЖК України\~визначається порядок користування останніми, передбачає, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (п.13 Примірного положення). Разом з тим, а також відповідно до ч. 8\~ст. 8 ЦПК України\~та з урахуванням подібності за змістом правовідносин саме щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст.\~71,\~72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася в установленому законодавством порядку жила площа (за відсутності підстав для виселення). Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON]. за адресою:\~\~м. Дніпропетровськ, пр. Івана Мазепи (Петровського) буд.43 к.45 не проживає з 11.02.2013 року, що підтверджується актом від 20.01.2016 року та актом від 17.03.2016 року, які складені комісією Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради (а.с.7-8). Отже, з урахуванням вказаних вимог матеріального закону та доведеності відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання більше 6 місяців без поважних причин суд вважає позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування гуртожитком у відповідності до вимог\~ст. 71 ЖК України. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам\~ст. 224 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а також те, що позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат, суд вважає за можливе не відшкодовувати їх за рахунок відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved