Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, посилаючись на те, що відповідач згідно договору про користування електричною енергією є абонентом Іванівського РЕМ, який не дотримується правил користування електричною енергією. Враховуючи викладене представник позивача просить стягнути з відповідача суму в розмірі 18 653 грн. 67 коп., та суму сплаченого судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з'явилася, направила до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, у зв'язку з чим судом 16 вересня 2014 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених обставин та відповідних їм правовідносинам. Відповідач є абонентом Іванівського РЕМ та на підставі договору про користування електричною енергією має особовий рахунок [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Відповідач допустив самовільне підключення поза приладом обліку, про що свідчить акт про порушення № 017643 від 30 травня 2013 року (а.с. 20-23). З протоколу від 27 червня 2014 року та розрахунку кількості недовраховоної електроенергії та її вартості №017643 вбачається, що за період з 30 травня 2010 року по 30 травня 2013 року вартість недорахованої електричної енергії складає суму 18 653 гривень 67 копійок (а.с.19, 25). Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. Згідно з абзацу 2, 3 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушенням в електроенергетиці є крадіжка електричної енергії, в тому числі споживання електроенергії при самовільному підключенні до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку. Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. З п. 1, 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.19 Правил користування електроенергією для населення від 26 липня 1999 року № 1357 (надалі - Правил), вбачається, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Виходячи з п. 42 Правил споживач зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів і договору про користування електричною енергією; забезпечувати належний технічний стан і безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок і побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача. Відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкра дання майна цих об'єктів. Відповідно до п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. За таких обставин слід констатувати, що відповідачем були порушені ч.1 ст.26, абзац 2, 3 ч.2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 1, 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 19, 42, 48, 53 Правил, а досліджені докази вказують на обґрунтованість позовних вимог та зумовленя можливості задоволення позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved