Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON], серії І-ЖД № 420916 від 12.09.2015 р.; копія паспорта [PERSON]; копія довідки Новосільської сільської ради Ренійського району від 11.09.2015 р., згідно якої на момент смерті [PERSON] з нею проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; копія сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0089929, згідно якого [PERSON] в КСП «Новосільське» належить земельна частка (пай) у розмірі 2,92 умовних кадастрових гектарів; копія свідоцтва про одруження позивачки [PERSON], серії ІІ-АГ № 286521 від 23.01.1972 р.; копія повторного свідоцтва про народження позивачки [PERSON], мати [PERSON], серія І-ЖД № 441135 від 05.09.2015 р.; копія довідки нормативно грошової оцінки земельної частки (пай) площею 2,92 га, грошова оцінка складає 50749,91 грн.; копія постанови про відмову щодо вчинення нотаріальних дій. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 07.12.1998 року померла [PERSON], яка була матірю позивачки. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, тому спадкоємство здійснюється за заповітом. Позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті матері. У шестимісячний строк ніхто не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак позивачка вважає, що прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК Української РСР 1863 р., шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. Після смерті матері позивачка фактично вступила у володіння сертифікатом про право на земельну частку (пай) який належав її матері. Про ці обставини було відомо усім оточуючим сусідам, друзям, близьким. Позивачка звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В нотаріальній конторі позивачці відмовили у видачі свідоцтва, оскільки в наданих державному нотаріусу документах відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Правовстановлюючого документ, який б відповідав вимогам нотаріуса, позивачка не змогла надати, у звязку із його втратою, а відновити оригінал або отримати дублікат позивачка не змогла, так як чинним законодавством не передбачена можливість відновлення таких сертифікатів після смерті власника, його спадкоємцями за умови, якщо свідоцтво про право на спадщину не видано. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: до прав і обовязків, що виникли до введення в чинність нового закону, у тому числі тих з них, що з якихось причин виявились не здійсненими (не виконаними) на момент введення в чинність нового закону, застосовується раніше діюче законодавство. Враховуючи те, що права й обовязки виникли до введення в чинність нового ЦК України (2003 р.). правовідносини між сторонами регулюються ЦК України 1963 р. На підставі ст.. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивачка, її донька. Позивачка на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тобто прийняла спадщину фактично. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за законом та після смерті спадкодавця протягом 6 місяців фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, суд приходить до висновку, що її права на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів - невизнані. Факт належності права на земельну частку (пай) розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів [PERSON] підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0089929. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Підстав, які не дозволяють перехід права власності від померлої [PERSON] до позивачки, судом не встановлено. Право власності [PERSON] припинилось у звязку зі смертю, а право власності позивачки може виникнути тільки на підставах, які не заборонені законом, у тому числі у разі спадкування. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів, яке залишилось після смерті [PERSON].

Outcome: approved