Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення переплати бюджетних коштів, в обґрунтування якої зазначив, що [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , звернулася 08.04.2015 року до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради з заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 09.04.2015 року відповідач звернулася до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням від 14.04.2015 року відповідачу було призначено допомогу: з 09.04.2015 року по 08.06.2015 року у розмірі 1326,00 грн. щомісячно, з 09.06.2015 року по 08.08.2015 року 1105,00 грн. щомісячно, з 09.08.2015 року по 08.10.2015 року 884,00 грн. щомісячно (зменшення розміру допомоги відбулося відповідно до п. 7 Порядку № 505). Надалі допомога відповідачу призначалася: з 09.10.2015 року по 08.04.2016 року 884,00 грн. щомісячно, з 20.05.2016 року по 07.10.2016 року 884,00 грн. щомісячно, з 26.12.2016 року по 25.06.2017 року 1768,00 грн. щомісячно, з 03.08.2017 року по 02.02.2018 року 884,00 грн. щомісячно, з 20.01.2018 року допомогу перераховано, в межах терміну призначення, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно у зв`язку зі змінами в ПКМУ від 01.10.2014 року № 505. Останнє звернення відповідача до установи уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» з заявою щодо призначення допомоги відбулося 15.05.2018 року. При перевірці інформації, наданої відповідачем в заявах щодо відсутності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, було з`ясовано, що чоловік відповідача [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, згідно з п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зміни до якого були внесені Постановою КМУ № 370 від 31.05.2017 року, яка набрала чинності 03.06.2017 року, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, яке розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Оскільки м. Добропілля не відноситься до вищезазначених населених пунктів, відповідач не має права на отримання щомісячної адресної допомоги. Враховуючи викладене, у призначенні допомоги за заявою відповідача від 15.05.2018 року було відмовлено рішенням управління від 20.06.2018 року. Позивачем було зроблено розрахунок надміру виплачених коштів за період з 03.06.2017 року по 02.02.2018 року, сума яких складає 6041,04 грн., у зв`язку з тим, що за вказаний період відповідач не мав права на отримання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у зв`язку з наданням недостовірної інформації. Добровільно зазначена сума коштів відповідачем не була повернута, у зв`язку з чим позивач просив стягнути на його користь з відповідача зазначену суму коштів, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував, від відповідача жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на наведене,

Outcome: approved