Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнював. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.11.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк»(змінив назву на АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н. Згідно цього кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з невиконанням позичальником своїх зобовязань за кредитом, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2013р. стягнуто заборгованість станом на 02.10.2012р. в розмірі 5537,64грн. Оскільки ухвалення судового рішення без його виконання не припиняє зобовязань відповідача щодо сплати процентів, пені, штрафів та комісії, то станом на 15.03.2015р. заборгованість додатково складає 5174,98грн., з них: 3272,70грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1417,76грн. заборгованість за пенею та комісією; 250,00грн. штраф(фіксована частина); 234,52грн. штраф(процентна частина). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Представник відповідач в судове засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, надав суд відзив на позов, вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, оскільки постановою апеляційного суду Одеської області від 06.03.2018р. зазначене вище рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2013р. скасоване, при цьому колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позовних вимог банку в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів позову, 01.11.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк»(змінив назву на АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н. Згідно цього кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з невиконанням позичальником своїх зобовязань за вказаним кредитом, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №1527/17107/12 від 29.01.2013р. стягнуто заборгованість станом на 02.10.2012р. в розмірі 5537,64грн. На підставі вказаного рішення, банк заявив даний позов про стягнення процентів, пені, комісії та штрафів, нарахованих в період з 02.10.2012р. по 15.03.2015р. В подальшому, постановою апеляційного суду Одеської області від 06.03.2018р. вказане рішення скасоване, при цьому колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позовних вимог банку в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, враховуючи преюдиціальність вказаної постанови апеляційної інстанції, встановлений факт недоведеності заборгованості за тілом кредиту, суд доходить висновку, що вимоги банку про стягнення процентів, пені, комісії та штрафів не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed