Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, автомобілю [PERSON], який згідно договору добровільного страхування застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Уніка», завдано шкоди, а тому на її відшкодування просить стягнути з відповідача 33 805 грн. 04 коп. та судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України та в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, 15 лютого 2016 року з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засову серія [NUMBER] від 28 лютого 2013 року. Відповідач на той час керував автомобілем [NUMBER]. Про ці ж обставини йдеться в постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно договору добровільного комплексного страхування на транспорті №011092/4055/0000079 від 26 лютого 2015 року автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] застрахований у позивача - ПАТ «Страхова компанія «Уніка». Відповідно до п. 1.3 вказаного договору розмір франшизи становить 1% страхової суми, тобто 2 700 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER]застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна» згідно полісу №АІ/8114349 від 17 квітня 2015 року. 15 лютого 2016 року з метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Уніка»та у відповідності до положень ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надав наявні документи необхідні для визначення розміру завданого збитку та суми страхового відшкодування. Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу №56382 від 13 березня 2016 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER]становить 87 444 грн. 15 коп. Даний висновок відповідає іншим матеріалам справи і сумніву у суду не викликає. Разом з тим, як убачається з розрахунку №УКК3006460/0000013998 від 04 березня 2016 року та актів виконаних робіт від 31 травня та 16 червня 2016 року [PERSON] поніс витрати для відновлення свого пошкодженого автомобіля в розмірі 85 995 грн. 04 коп. На підставі страхового акту №00187191 від 25 квітня 2016 року відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «Страхова компанія «Уніка»виплатила [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 83 295 грн. 04 коп. (85 995 грн. 04 коп.(сума понесених витрат на ремонт автомобіля) - 2 700 грн. (розмір франшизи)). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. На підставі ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» узв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. В той же час згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України в разі заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, обов'язок по її відшкодовуванню покладається на особу, яка володіє транспортним засобом, використання якого призвело до заподіяння шкоди. Такою особою в цій справі є відповідач [PERSON] Як передбачено ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну потерпілої особи. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик

Outcome: partial