Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Представник позивача 18.08.2014 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитиним договором, посилаючись на те, що 04.12.2012 року ПАТ «Дельта Банк» ( правонаступник ТОВ «КБ «Дельта» ), та фізична особа - резидент України [PERSON] [INFO], шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005- 16512-041212. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій юрмі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти ) і прийняття пропозиції ( акцепту ) другою стороною. Згідно з п.п. 2.1.; 2.2.; 2.5. ч. 1 договору, позивач відкриває відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3. ч. 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 3 000 грн. Згідно п. 1 ч. 3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід»ємною частиною договору. Згідно п. 2.1. ч. 3 договору, моментом прийняття ( акцепту ) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та «Правилах…», вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. ч. 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. ч. 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до п. 2.5. ч. 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку ( у формі встановлення кредитної лінії ) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору і відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей, тощо, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач виконав взяті на себе зобов»язання. Відповідачка скористалася кредитною лінією, але станом на 26.05.2014 р. не виконує належним чином зобов»язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Так, станом на 26.05.2014 року за відповідачкою по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» договором № 005-16512^041212 від 04.12.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 4 162,04 грн., яка складається з : - тіла кредиту: 1 389,87 грн.; - простроченого тіла кредиту: 1 610,13 грн.; - заборгованості за відсотками: 0,00 грн.; - заборгованості за комісіями: 1 162,04 грн. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти ( кредит ) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк ( термін ) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін ). Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторорони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Прохав стягнути з відповідачки заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 4 162,04 грн. та понесений судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Представник позивача, зазначивши у п. 4 резолютивної частини позову клопотання про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав та не заперечував щодо винесення заочного рішення ( а. с. 2 зворот ). Відповідачка жодного разу в судові засідання не з»явився, хоча заздалегідь повідомлялася належним чином за місцем своєї реєстрації ( а. с. 15 ), про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 24, 25, 27 ). Від неї не надійшло заяв про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 3 - 15. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню із підстав вказаних у позові відповідно до ст. 526 ЦК України, оскільки зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Даний договір є чинним, оскільки жодна із сторін не розірвала його згідно умов договору та не оскаржувала у встановленому законом порядку, тому він обов»язковий сторонами до виконання. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню в повному обсязі із відповідачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved