Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. Посилається на те, що рішеннями Тячівської районної ради № 63 від 28.02.1992 р. та виконавчого комітету Тячівської районної ради народних депутатів від 04.04.1995 р. ФГ «[PERSON]» було виділено земельну ділянку площею 30 га. В державному акті було внесено площу земельних ділянок 5.8, 8.0 та 16.2 га. 29.10.2009 р. Тячівська РДА надала [PERSON] дозвіл на збір матеріалів щодо передачі їй у власність земельну ділянку площею 0.20 га., в урочищі Піддіброва, в с. Угля, а 09.06.2010 р. - затверджено проект із землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність відповідачці, хоча вказана ділянка ніколи не перебувала у її користуванні. На підставі розпорядження про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність № 418 від 09.06.2010 р. [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку 0.20 га., серії [NUMBER] від 12.04.2011 р. При проведенні геодезичних польових робіт та вимірювань спеціалістами землевпорядної організації видно, що з 0.20 га. земельної ділянки, яка належить [PERSON], 0.8 га. земельної ділянки належить ФГ «[PERSON]» . Вказана земельна ділянка перебувала і перебуває у користуванні ФГ «[PERSON]», і не була вилучена у встановленому законом порядку. Згоду на її вилучення ФГ не надавало. Просить визнати незаконними та скасувати п. 13 розпорядження Тячівської РДА № 748 від 29.10.2009 р. про надання [PERSON] дозволу на збір матеріалів щодо передачі їй у власність земельної ділянки площею 0.20 га., яка розташована за межами населеного пункту в урочищі Піддіброва, та п. 6 розпорядження Тячівської РДА № 418 від 09.06.2010 р. про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON], та визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.2000 га. серії [NUMBER] від 12.04.2011 р. Представники відповідачки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0.20 га., в урочищі Піддіброва, Углянської сільської ради. Вважають позовні вимоги необґрунтованими та до матеріалів справи не додано жодного доказу, який би підтверджував право користування позивача земельною ділянкою площею 8 га. Представник позивача 24.05.2003 р. власноручно написав письмову згоду про виділення позивачці земельної ділянки в урочищі Піддіброва. Не лише ця частина земельної ділянки, але й решта земельної ділянки площею 8.0 га. не перебуває у користуванні позивача, оскільки він на платній основі передав частину належних йому земель як [PERSON], так і іншим жителям. Представник Тячівської РДА позов не визнала. Пояснила, що позов не підлягає задоволенню так як голова ФГ [PERSON]. давав письмову згоду на передачу земельної ділянки відповідачці [PERSON] про що свідчить його письмова заява. Оригінал заяви не зберігся, але є її ксерокопія. Земельна ділянка була виділена [PERSON] у встановленому законом порядку. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Статтями 78 та 116 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Особам (їх спадкоємцям), які мали у власності земельні ділянки до 15 травня 1992 року (з дня набрання чинності Земельним кодексом України), земельні ділянки не повертаються. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. В судовому зсіданні встановлено, що згідно державного акту на право постійного користування землею від 27.05.1993 р. фермерському господарству «[PERSON]» надано у постійне користування земельні ділянки: № 1 площею 15.7 га.; № 2 - 9.1 га.; № 3 - 24 га.; № 4 - 5.8 га.; № 5 - 8 га.; № 6 - 16.2 га. Всього 30 га. Земельна ділянка № 5, площею 8.0 га знаходиться в урочищі Піддіброва села Угля. Ця обставина сторонами не оспорюється. Розпорядженням голови Тячівська РДА № 748 від 29.10.2009 р. [PERSON] надано дозвіл на збір матеріалів щодо передачі їй у власність земельної ділянки площею 0.20 га., в урочищі Піддіброва, в с. Угля. Розпорядженням № 418 від 09.06.2010 р. затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] земельну ділянку 0.20 га., в с. Угля, в урочищі Піддіброва. На підставі цього розпорядження, 12.04.2011 р., [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], площею 0.2000 га. в с Угля, в урочищі Піддіброва. З листа сільського голови Углянської сільської ради Феєра В.М. № 360 від 22.12.2016 р. вбачається, що земельна ділянка розміром 0.20 га., у с. Угля, урочища Піддіброва, є приватизованою [PERSON], дана земельна ділянка виділена їй головою ФГ «[PERSON]» [PERSON] ще 2003 році, про що свідчить копія згоди голови ФГ від 24.05.2003 р. з 8-ми гектарної площі земель ФГ «[PERSON]». Земельна ділянка № 5 розміром 8 га, що знаходиться у с. Угля, урочища «Піддіброва», була в користуванні ФГ «[PERSON]» на підставі Державного акту на право постійного користування землею з 1993 року. Крім цього, факт перебування спірної земельної ділянки у користуванні ФГ «[PERSON]» підтверджується державним актом на право постійного користування землею та сторонами не оспорюються. Згідно статті 141 ЗК України, в редакції що діяла на момент видання розпорядження головою Тячівської РДА № 748, від 29.10.2009 р. про надання дозволу [PERSON] на збір матеріалів щодо передачу їй у власність спірної земельної ділянки, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ст. 142 цього ж кодексу, в цій же редакції, припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Однак, як встановлено у судовому засіданні, Тячівська РДА не приймала рішення про припинення права користування земельною ділянкою позивача. Скориставшись заявою Добруника В.М. складеною 27.05.2003 р., голова РДА, 29.10.2009 р. видав розпорядження № 748 про надання дозволу [PERSON] на збір матеріалів щодо передачі їй у власність земельної ділянки площею 0.20 га., в урочищі Піддіброва, в с. Угля, а 09.06.2010 р. розпорядженням № 418 затвердив проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку 0.20 га., серії [NUMBER] від 12.04.2011 р. З приписів ст. 76, ст. 77 ч.ч. 1, 2, ст. 78 ч. 2, ст.ст. 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 83 ч. 1 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказів того, що земельна ділянка, яка перебувала у постійному користуванні ФГ «[PERSON]», була вилучена згідно чинного на той час законодавства відповідачами не додано. Твердженням представника позивача про те, що він не писав заяву про згоду на вилучення у ФГ «[PERSON]» земельної ділянки площею 0.20 га. на користь [PERSON] суд дає критичну оцінку, так як він не скористався своїм правом просити суд про призначення почеркознавчої експертизи, і не надав відповідних доказів того що розписка підроблена. Однак одну цю розписку суд не вважає достатнім доказом того, що земельна ділянка була вилучена відповідно до ст.ст. 141, 142 ЗК України. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. У зв'язку з тим, що державний акт про право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку бу виданий на підставі правових актів прийнятих органом державної влади із порушенням закону, його також слід визнати незаконним та скасувати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі по 2850 грв. Тому,

Outcome: approved