Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] завдану йому шкоду вчинену кримінальним правопорушенням передбаченим ч.1 ст. 121 КК України в розмірі 7954 гривні 35 копійок , яка складає загальну вартість придбання потерпілим лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] завдану йому моральну (немайнову) шкоду вчинену кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 121 КК України в розмірі 60\~000 гривень. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] витрати понесені [PERSON] на правову допомогу адвоката в сумі 4000 гривень. В якості підстав позову представник позивача зазначила, що 28 березня 2015 року, [PERSON] в стані алкогольного спяніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, прийшов до господарства потерпілого [PERSON] з яким тривалий час перебував у неприязних відносинах. [PERSON] зайшов до житлового будинку , зустрів [PERSON] в кухні і вчинив з ним суперечку. Під час суперечки [PERSON] діючи умисно завдав один удар ножем по тілу [PERSON] Своїми протиправними діями [PERSON] наніс [PERSON] тілесне ушкодження у виді колото різаного поранення лівої підпахвенної ділянки грудної клітки, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Кельменецької центральної районної лікарні з 28 березня по 01 квітня 2015 року. З 01 по 28 квітня 2015 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в торакальному відділенні обласної клінічної лікарні м. Чернівці. [PERSON] в момент заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] виявляв органічний маячний (шизофренічний) розлад та не міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними. 12 січня 2016 року Кельменецьким районним судом винесено ухвалу про застосування до [PERSON] примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Згідно до ч.2 ст. 1186 ЦК України , шкода , яка була завдана особою, яка не усвідомлювала своїх дій та (або) не могла керувати ними у звязку з психічним розладом або недоумством відшкодовується потерпілому батьками особи яка її завдала. Тому представник позивача вважає, що батьки [PERSON], а саме [PERSON] та [PERSON] повинні нести відповідальність за шкоду заподіяну [PERSON], оскільки вони постійно проживали з [PERSON] , знали про його психічний розлад , але не вжили заходів щодо запобігання шкоди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що [PERSON] скоював крадіжки у господарстві [PERSON]. [PERSON] 28 березня 2015 року був у стані спяніння. [PERSON] та [PERSON] знали, що у їх сина [PERSON] є психічні розлади , але не думали що до такого ступеня. [PERSON] почав виявляти психічні розлади після служби в армії. Після служби проходив лікування, оскільки його боліла голова. Це було нечасто. Лікарі рекомендували вести себе з ним спокійно, не нервувати його. [PERSON] до березня 2015 року знав про психічний розлад [PERSON] [PERSON] в аптеці в м. Чернівці запитував які таблетки давати [PERSON] Аптекар дав заспокійливі таблетки. Востаннє [PERSON] купував ліки [PERSON] кілька років тому. Кілька років тому вони возили [PERSON] в лікарню. Більше ніяких заходів не вживали. [PERSON] постійно жив в с. Мошанець з [PERSON] та [PERSON] Зимою 2015 року у [PERSON] боліла голова. Йому знову купити таблетки. Раніше [PERSON] не бився з іншими особами. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що вина [PERSON] доведена у кримінальному провадженні. Матеріальна та моральна шкода була заподіяна. У 2007 році [PERSON] отримав травму і мав психічне захворювання. Періодично [PERSON] звертався в лікарню. При виписці лікарі давали рекомендації. Приводом до лікування були головні болі. Неадекватної поведінки [PERSON] не спостерігали. Лікарі не застерігали від можливої поведінки [PERSON] Тому [PERSON] не може нести цивільну відповідальність. Лікар за місцем проживання також знав про психічний стан [PERSON] і ніяких рекомендацій батькам [PERSON] не давав. Вина відповідачки [PERSON] не доведена. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що при розгляді кримінальної справи було доведено, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення. Позивач отримав поранення і лікувався. Батьки [PERSON] повинні нести відповідальність. Заподіяна позивачу матеріальна шкода полягає у витратах на придбання ліків. Заподіяна моральна шкода полягає в тому, що позивач важко пережив ці події, переніс страх, тривалий час змушений був лікуватися і лікується в даний час, відчував дискомфорт. Судом досліджені наступні докази: копію ухвали Кельменецького районного суду від 12 січня 2016 року по справі №717/2179/16-к, копію ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 16 лютого 2016 року по справі про застосування примусових заходів медичного характеру відносно [PERSON], три товарні чеки від 28 березня 2015, два товарні чеки від 29 березня 2015 року , товарний чек від 30 березня 2015 року видані приватним підприємцем [PERSON], один товарний чек від 30 березня 2015 року, два товарні чеки від 31 березня 2015 року видані приватним підприємцем [PERSON] товарний чек від 01 квітня 2015 року вданий приватним підприємцем [PERSON], фіскальний чек від 01 квітня 2015 року, пять фіскальних чеків від 01 квітня 2015 року, три фіскальні чеків від 02 квітня 2015 року, три фіскальні чеки від 04 квітня 2015 року, один фіскальний чек від 05 квітня 2015 року, шість фіскальних чеків від 06 квітня 2016 року, фіскальний чек від 14 квітня 2015 року, три фіскальні чеки від 15 квітня 2015 року , фіскальний чек від 16 квітня 2015 року, три фіскальні чеки від 18 квітня 2015 року , два фіскальних чеки від 21 квітня 2015 року, чотири фіскальні чеки від 24 квітня 2015 року , один фіскальний чек від 27 квітня 2015 року, висновок судово-психіатричного експерта №318 від 01 липня 2015 року, висновок судово-психіатричного експерта №594 від 30 вересня 2015 року, копію виписного епікризу №20448 [PERSON], довідку №448 від 03 квітня 2015 року видану поліклінічним відділенням Кельменецької центральної районної лікарні, довідку №41 видану комунальною установою „Кельменецька центральна районна лікарня 08 березня 2014 року, копію довідки виданої Управлінням пенсійного фонду у Кельменецькому районі №1143 від 05.05.2016року. Суд відхиляє як докази фіскальні чеки з відміткою „недійсний чек. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що 28 березня 2015 року ввечері їй зателефонував її син [PERSON] та повідомив, що йому погано. Коли свідок прийшла додому то побачила, що [PERSON], який був у сусідів стікав кровю. [PERSON] виводив свого сина [PERSON] з господарства [PERSON]. В лікарні [PERSON] погрожував, що добє. В подальшому [PERSON] лікувався в Кельменецькій лікарні та в торакальному відділення лікарні в м. Чернівці. Раніше [PERSON] вже бив інших жителів села. 07 березня 2015 року [PERSON] приходив з ножем у господарство [PERSON] і сварився. Про це свідок повідомляла дільничного інспектора міліції. Судом встановлено, що 28 березня 2015 року приблизно о 20 годині в селі Мошанець Кельменецького району Чернівецької області [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, прийшов до господарства потерпілого [PERSON] [PERSON] увійшов до житлового будинку [PERSON] де, зустрівши останнього у кухні,\~ вчинив з ним суперечку, в ході якої ножем, який він мав з собою у правій руці, умисно завдав одного удару гострим кінцем ножа в тіло потерпілого [PERSON], а саме в грудну клітку з лівої сторони ближче до пахової ділянки лівої руки. В результаті протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото - різаного поранення лівої підпахвенної ділянки грудної клітки, які згідно висновку експерта № 90 від 16.06.2015 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. З висновку судово психіатричного експерта №594 від 30 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON] виявляє органічний маячний (шизофреноподібний) розлад. [PERSON] в момент вчинення інкримінованого йому злочину виявляв органічний маячний (шизофреноподібний) розлад та не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. [PERSON] потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до\~ психіатричного закладу із звичайним наглядом. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2016 року відносно [PERSON] застосовано заходи медичного характеру - госпіталізацію до психіатричної лікарні із звичайним наглядом. З висновку судово психіатричного експерта №594 від 30 вересня 2015 року також вбачається що на думку відповідачки [PERSON], психічний стан [PERSON], який раніше неодноразово лікувався у Чернівецькій психіатричній лікарні, погіршився на початку 2015 року, коли він розмовляв сам із собою, у котлі для опалення дому спалив посуд, залізо та речі, відмовлявся приймати ліки, які йому давала мати, а коли ліки підмішували в їжу, бив посуд, а їжу розкидав. Таким чином відповідачі були обізнані про психічний стан [PERSON] [PERSON] постійно до заподіяння тілесних ушкоджень проживав з [PERSON] та [PERSON] Вказана обставина не заперечується сторонами. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Судом встановлено, що вчиненню [PERSON] вказаного вище суспільно-небезпечного діяння, внаслідок якого позивач отримував тілесні ушкодження, передувало погіршення психічного стану [PERSON], на яке не було належного реагування його батьків [PERSON] та [PERSON] У відповідності до\~ст.1 Закону України „Про психіатричну допомогу, психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів спрямованих на обстеження стану психічного здоровя осіб на підставах та в порядку, передбаченим цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд та медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади. У відповідності до\~ст.11 цього Закону, психіатричний огляд лікарем-психіатром проводиться з метою зясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона, зокрема, вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Із заявою про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. У відповідності до ч.2\~ст.1186 ЦК України, якщо шкоди (майнової та моральної) було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у звязку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди, зокрема, батьками психічно хворої особи, за умови, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді. Судом також встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які є батьками психічно хворого [PERSON], який вчинив суспільно-небезпечне діяння, проживали разом з ним, знали\~\~про його психічний розлад і своєчасно не вжили заходів щодо надання йому психіатричної допомоги у встановленому законом порядку, а тому суд вважає, що на них слід покласти обовязок по відшкодуванню моральної та майнової шкоди, яка була завдана позивачу внаслідок тілесного ушкодження. Суд вважає, що безпідставними доводи відповідачів про те, що вони не передбачали можливість заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON], оскільки відповідачі, в першу чергу, як батьки, повинні були звернутись до психіатричного закладу\~\~із заявою про психіатричний огляд сина та його госпіталізацію. Відповідно до статей\~3,\~21,\~24, Конституції України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Згідно із ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України. Статтею\~10,\~60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. У\~ст. 1166 ЦК України\~міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. У ч. 2\~ст. 1186 ЦК України\~передбачено окремий випадок відповідальності без вини, якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв'язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді. Правила даної норми передбачають вимоги, яким повинні відповідати дані особи на момент завдання шкоди: а) бути повнолітніми; б) проживати разом із цією особою; в) знати про її психічний розлад або недоумство, а також не скасовують вимог щодо наявності протиправних дій заподіювача шкоди та зв'язку вказаних дій із спричиненою шкодою. Судом також встановлено, що відповідачі знали про психічне захворювання свого сина, але не вжили будь-яких достатніх та\~\~ необхідних наглядових заходів щодо запобігання вчинення ним злочину та заподіяння шкоди. Суд також бере до уваги , що такі ж правові позиції викладені в ухвалі Верховного суду від 14 жовтня 2009 року, ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 лютого 2015 року та 13 березня 2013 року. Враховуючи викладені вище обставини справи, суд вважає, що позов [PERSON]\~ в частині відшкодування йому матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково і з [PERSON] та [PERSON] \~ на користь потерпілого [PERSON]\~ слід стягнути по 3793 гривні 77 копійок в рахунок відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди.\~ Зокрема наданими позивачем товарними та фіскальними чеками підтверджена сума 7587 гривень 55 копійок. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, тяжкість вимушених змін в його життєвих стосунках, глибину фізичних, душевних і психічних страждань позивача\~, їх тривалість. Суд також виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, що [PERSON] заподіяв позивачу моральну шкоду, яка полягає в тому, що [PERSON] переносив душевні страждання у зв'язку із ушкодженням його здоровя, паротягом тривалого часу лікувався в умовах стаціонару, його нормальні життєві стосунки були порушені. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов потерпілого [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково і з [PERSON]\~та [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] слід стягнути по 15000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. Суд вважає, що з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Суд також вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу адвоката пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі статей 3,\~21,\~24, Конституції України, статей 1, 11 Закону України „Про психіатричну допомогу, ст. ст. 23,1166,1186 ЦК України,

Outcome: partial