Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до Савранського районного суду Одеської області із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.05.2006 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 7300 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення вимог договору відповідач зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку із чим, станом на 31.05.2015 р., має заборгованість в сумі 7850 грн., яка складається з наступних сум: 7000 грн. - заборгованість за кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 350 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 7850 грн. за кредитним договором та судові витрати: 1378 грн. - судовий збір. В судовому засіданні представник позивача був відсутній, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. На заявлених вимогах наполягає, просить позов задовольнити у повному обсязі (а. с. 18). Відповідач [PERSON], в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. При цьому пояснила суду, що вона дійсно уклала кредитний договір та отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку. Періодично користувалася кредитним лімітом, при цьому дотримувалася умов договору щодо строків погашення заборгованості. Однак, 22.05.2016 року до неї був здійснений дзвінок з мобільного телефону невідомою особою, яка назвалася представником ПАТ КБ «ПриватБанк» та запропонувала [PERSON] додаткову банківську послугу, а саме оформити послуги картка універсальна. При цьому вказана особа попросила назвати їй відомості зазначені на вже існуючій у [PERSON] кредитній картці. [PERSON] передала зазначеній особі інтересуючу її інформацію. 25.05.2015 року відповідачу стало відомо, що 23.05.2015 року з її рахунку невідомими особами було знято кредитні кошти в сумі 7000 грн.. Зважаючи на, що відповідач звернулася до органів МВС із заявою про вчинення по відношенню до неї шахрайських дій. Стверджує, що дані кошти вона не отримувала та ними не користувалася, а тому не має наміру погашати виниклу заборгованість. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. Судом досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надійшли. Суд постановляє рішення на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи. Дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, заслухавши думку відповідача, суд приходить до наступних висновків: По справі встановлено, що 30.05.2006 р. [PERSON] подала до ПАТ «ПРИВАТБАНК», Анкету-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. При укладенні даного договору сторони керувалися ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 7300грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 5; 6-11). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України). Згідно\~ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст.\~1049,\~1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом банку строків платежів більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову (а. с. 9-зворот). Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним з позивачем, внаслідок чого, у неї, станом на 31.05.2015 року, перед кредитором виникла: заборгованість по кредиту в сумі 7000 грн. (а. с. 4). Доказів погашення існуючої за вищевказаним кредитним договором заборгованості або її зменшення порівняно із розрахунками, наданими позивачем, на час розгляду справи судом відповідач не надав, не встановлено таких і в судовому засіданні. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача щодо вчинення відносно неї шахрайських дій, наслідком яких стало зняття з її кредитної картки 23.05.2015 року 7000 грн., так як на даний час відсутні результати досудового розслідування за цим фактом (а. с. 44-45). Крім того, відповідно до п. 6.1 Умов та правил надання банківських послуг до обовязків клієнта (відповідача) відноситься: - не передавати карти, ПІНи третім особам, не використовувати карти чи нанесені на них дані в цілях, не передбачені цим договором чи суперечать діючому законодавству. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що вона дійсно передала третій особі секретну інформацію щодо спірного кредитного договору, чим порушила його умови. З урахуванням зазначеного та тієї обставини, що відповідачем було передано третім особам відомості нанесені на картці, суд вважає, що відповідачем порушені обовязки клієнта, а тому вимога банку про стягнення заборгованості відповідає вимогам закону та розділу 8 Відповідальність сторін кредитного договору. Разом з тим вимоги банку про стягнення з боржника окрім вказаних штрафу (процентної складової), як це передбачено умовами та правилами позивача надання банківських послуг та споживчого кредиту, не ґрунтуються на законі. Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача фіксованого штрафу та штрафу, нарахованого у відсотку від суми заборгованості свідчать про безпідставне застосування до боржника подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч. 1\~ст. 61 Конституції України\~та ч. 3\~ст. 509 ЦК, згідно до яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника відповідно до ч. 2\~ст.215 ЦК України\~являється нікчемною і не може застосовуватися до боржника. Отже з відповідача підлягає стягненню фіксована сума штрафу. Таким чином суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом, штрафу в фіксованій сумі. Щодо стягнення штрафу (процентної складової) суд вважає за необхідне відмовити. Суд також вважає за необхідне в порядку\~ст. 88 ЦПК України\~стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: partial