Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Представник позивача Боровець В.П. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов договору №А3Н9СС9НJА2067, укладеного 14.09.2011 у формі заяви року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON], останній отримав 14.09.2011 року кредит у розмірі 19900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання відповідач [PERSON] за договором кредиту не виконав, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість станом на 16.09.2014 року у розмірі 22395,80 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 10481,44 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 10,83 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 5571,59 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 4789,28 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1042,66 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 22 395 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала i просила їх задовольнити в повному обсязi. В разі неявки відповiдача проти ухвалення заочного рiшення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засiдання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 14 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Актив-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №А3Н9СС9НJА2067 у формі заяви, відповідно до умов якого Банком наданий Позичальникові кредит у розмірі 19900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості по кредиту строком до 13.09.2014 року. Відповідно до ст..207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Крім того, відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Банком виконані взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №А3Н9СС9НJА2067 від 14.09.2011 року щодо видачі кредиту. Згідно Заяви Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. Відповідно до Заяви кредит надається за умови сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Згідно Заяви погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 25 по 30 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 951,82 грн для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Умовами надання кредиту у п. 5.1 передбачено, що при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та Умовами, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховується. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Також згідно п.6.1 Умов при невиконанні Позичальником умов, передбачених п.2.2.12 Договору, Банк зобов'язаний здійснити додатковий моніторинг погашення кредиту. При цьому Позичальник сплачує Банку винагороду, що дорівнює сумі залишку коштів між сплаченими Позичальником на день здійснення моніторингу коштами Позичальником і нарахованими Банком на останній термін сплати. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] станом на 16 вересня 2014 року утворилась заборгованість (у тому числі кредит, відсотки, комісія та штрафні санкції) у розмірі 22395,80 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений строк. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 551-554, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved