Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягнення з моменту предявлення позовної заяви до суду і до закінчення позивачем навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років, посилаючись на те, що позивач є сином відповідача, 29 червня 2017 року йому виповнилося 18 років, при цьому він навчається на другому курсі на денній формі навчання за спеціальністю «технік-електрик» в Артемівському коледжі транспортної інфраструктури. Позивач проживає разом з матірю [PERSON], яка його матеріально забезпечує. Відповідач надавав [PERSON] матеріальну допомогу сплачував аліменти на утримання позивача до його повноліття. Проте, після досягнення позивачем повноліття відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу, хоча навчання вимагає чималих затрат, у звязку з чим позивачу необхідна матеріальна допомога не лише з боку матері, яка і так повністю утримує його, але і батька, який має можливість надавати таку допомогу, але у добровільному порядку не надає її, у звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставах та повноваженнях перевірених судом, позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові, просила позов задовольнити повністю. Також зазначила, що аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] просить стягнути з відповідача на користь позивача. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних заяв або клопотань про відкладення розгляду справу або про розгляд справи без його участі до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності, враховуючи, що у розгляді справи приймає участь його представник. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що в цілому не заперечує надавати допомогу своєму повнолітньому синові, який навчається, але вважає, що розмір аліментів, зазначених у позові, 1/4 частина з усіх видів його доходів щомісячно, є завеликим та необґрунтованим, оскільки позивач, навчаючись у коледжі, отримує стипендію, до того ж він є повнолітньою та працездатною особою, може заробляти кошти власним трудом. Крім того, відповідач зауважив, що він отримує невелику заробітну плату, його батьки, які є особами похилого віку, на теперішній час тяжко хворіють та потребують матеріальної допомоги на лікування. Зазначене свідчить про те, що заявлений розмір аліментів не підлягає задоволенню, просив зменшити його. Також відповідач наголосив, що він намагався врегулювати питання матеріального забезпечення повнолітнього сина, який навчається, мирним шляхом у досудовому порядку, а тому просив судові витрати стягнути з позивача на користь держави. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НО № 100057 (а.с. 11) [PERSON] народився 29 червня 1999 року, його батьками в свідоцтві про народження записані: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 339567 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 22 травня 2002 року, після розірвання шлюбу в останньої залишилося прізвище [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки, виданої директором Державного вищого навчального закладу «Артемівський коледж транспортної інфраструктури», (а.с. 13) від 21 червня 2017 року за № 02/17753 [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання спеціальності АСУ Державного вищого навчального закладу «Артемівський коледж транспортної інфраструктури», форма навчання держзамовлення. Строки навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. З копії довідок № 268 та № 269 від 23 червня 2017 року, виданих ПАТ «Часововярський вогнетривкий комбінат», вбачається, що з заробітної плати [PERSON] протягом 2016 року та з січня по травень 2017 року утримані аліменти на користь [PERSON] (а.с. 14). Вказане також підтверджується і наданими відповідачем довідками про його доходи за 2016 та 2017 роки (а.с. 26-27). З наданих відповідачем копій медичних документів, квитанцій та чеків на сплату медичних препаратів, вбачається, що його мати [PERSON], хворіє та потребує лікування та застосування лікарських препаратів, на які витрачаються чималі кошти. Той факт, що [PERSON] є матірю відповідача в судовому засідання не спростовано, а навпаки підтверджено представником позивача, а тому не підлягає доказуванню, у відповідності до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), Згідно з частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальний стан дитини; стан здоровя та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, доньки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для звернення з необхідними клопотаннями та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та журналом судового засідання. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд враховуючи матеріальне становище сторін, те що [PERSON] навчається за держзамовленням, також те що йому потрібні кошти на проїзд, годування та вдягання, на придбання книжок для навчання, а також суд враховує ті обставини що відповідач на рівні з матірю зобовязаний надавати допомогу сину, оскільки він навчається і у звязку з цим утримувати його, вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається у розмірі 1/8 частки, а не у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з 30 червня 2017 року і до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, або до зміни матеріального стану сторін, тобто позов задовольнити частково. При розгляді даної справи про стягнення аліментів суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК роз'яснив сторонам їх відповідальність за прострочення сплати аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. При цьому, при вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що судові витрати підлягають стягненню не з нього, а з позивача, оскільки він намагався уникнути судового провадження та вирішити це питання мирним шляхом у досудовому порядку, з тих підстав, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження цих доводів, при цьому ч. 3 ст. 88 ЦПК України чітко визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial