Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями згідно технічного паспорту, що знаходиться за адресою: с. Коровинці, вул. Шевченка, буд. 32, Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 29 січня 2006 року. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 44). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі (а.с. 57 ). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася 17 квітня 1963 року в селі Коровинці Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копіями сторінок паспорту серії МА №125223 (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІV УР №1980695 17 квітня 1963 року народилася [PERSON], її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 13). 29 січня 2006 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №017242 (а.с. 10). Позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] і є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців першої черги за законом, за заповітом, спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині немає, дружина спадкодавця [PERSON] померла 19 лютого 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №232332 (а.с. 11). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області 31 жовтня 2002 року, яким заповів позивачу все своє майно. 17 грудня 2008 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (спадкова справа №594) на земельну ділянку площею 1,98 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Недригайлівського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №013276 (а.с. 32). Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилося також спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: с. Коровинці, вул. Шевченка, буд. 32, Недригайлівського району Сумської області. Але нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на зазначений будинок, так як свідоцтво про право власності на житловий будинок втрачене. Відповідно до рішення 14 сесії 21 скликання [PERSON] сільської ради затверджено рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 19.08.1993 року, яким передано у приватну власність [PERSON] 0,31 га земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та згідно рішення 43 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради були внесені зміни, якими уточнено попереднє рішення та [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку 0,31 га, з них 0,05 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,26 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 24- 31). Відповідно до копії довідки КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 17 травня 2016 року право власності на нерухоме майно за адресою с. Коровинці, вул. Шевченка, буд. 32 зареєстроване за [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, посвідченого Недригайлівською селищною радою 20 жовтня 1989 року. (а.с. 18). З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №32, по вул. Шевченка в с. Коровинці, виготовленого 17 травня 2016 року, замовник [PERSON] (а.с. 20-22) вбачається, що за адресою: с. Коровинці, вул. Шевченка, 32, Недригайлівського району Сумської області, знаходиться житловий будинок А-1, кухня Б, прибудова б, сарай В, сарай Г, сарай Д, погріб ПГ, навіс Ж, навіс Е, вбиральня З, огорожа №1-№3. При оформленні спадщини виявилося, що свідоцтво про право власності на житловий будинок в с. Коровинці, вул. Шевченка, буд. 32, посвідчене Недригайлівською селищною радою 20.10.1989 року, на імя [PERSON], втрачено. В Недригайлівській районній газеті «Голос Посулля» було розміщено оголошення, що загублене свідоцтво про право власності на будинок по вул. Шевченка, 32, с. Коровинці, видане 20 жовтня 1989 року виконкомом Недригайлівської районної ради, реєстраційний номер 446, реєстрова книга №2, на імя [PERSON], вважати недійсним (а.с. 13). [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Сумська область, Недригайлівський район, с. Коровинці, вул. Щевченка, буд. 32, що належав спадкодавцю [PERSON], але їй було роз'яснено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на будинок у спадкодавця та рекомендовано звернутися до суду для захисту свого порушеного права (а.с. 9). Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відсутність правовстановчого документа на житловий будинок перешкоджає позивачу оформити спадщину, що залишилася після смерті її батька і в повному обсязі розпоряджатися нею, а оформити документи на будинок іншим шляхом не можливо. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , що який засвідчує його право власності. У звязку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючий документ на житловий будинок, який вона успадкувала, суд вважає за необхідне задовольнити її позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за позивачем права власності на житловий будинок, що знаходиться за дресою: с. Коровинці, вул. Шевченка, 32, Недригайлівського району Сумської області. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлялась На підставі викладеного,

Outcome: approved