Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з зазначеним позовом 21.03.2018 та просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.04.2009, станом на 25.02.2018 в загальному розмірі 12180,48 грн., яка включає заборгованість: за тілом кредиту - 1389,44 грн., по відсоткам за користування кредитом - 3365,52 грн., пеня - 6369,31грн., штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина і 556,21 грн. - процентна складова, а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування пред'явлених вимог вказує, що 29.04.2009 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (яке перейменовано в ПАТ КБ «Приватбанк») та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у Заяві відповідач надав згоду на те, що вказана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі, - Договір), який по своїй суті фактично є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України. Договором передбачена можливість односторонньої зміни кредитного ліміту Банком, зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору, про що Банк має інформувати позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9 Договору, а позичальник зобов'язується отримувати виписки про стан та про здійснені операції по картковому рахунку. Договором обумовлена можливість нарахування відсотків у подвійному розмірі у разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом, а також відповідальність за прострочення зобов'язання з повернення кредиту у вигляді пені, визначеної тарифами Банку та штрафу в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову, при порушенні строків платежу по будь-якому грошовому зобов'язанні, передбаченому договором на строк більше ніж 30 днів. Свої зобов'язання за кредитним договором від 29.04.2009 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, у порушення умов договору, свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 25.02.2018 має заборгованість в загальному розмірі 12180,48 грн., яку позивач просить суд стягнути з [PERSON] у примусовому порядку, а також сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 33-34 зворот). Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання якого не відоме (а.с. 37), про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 39-41, 43-45), у зв'язку з чим відповідно до ч.11 ст. 128, ч.10 ст. 130 ЦПК України, вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. [PERSON] до суду повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.2009 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про відкриття кредитного рахунку з видачею картки кредитка «Універсальна», 55 днів пільгового періоду (а.с. 8 зворот). 30.04.2009 змінено тип та найменування банку ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується копією статуту товариства (а.с. 19-20). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У вказаній заяві відповідач підтвердив своїм підписом, що вказана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами, Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає Договір про надання банківських послуг, а також що він ознайомлений з ними та погоджується на них (а.с. 8). Згідно умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 500 грн., що підтверджується заявою про надання кредиту (а.с. 8 зворот). Відповідно до п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Договору, відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку (а.с. 18). На виконання умов договору кредитний ліміт збільшено до 3000 грн., про що вказував позивач та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-7). Відповідно до умов вказаного договору встановлена відсоткова ставка 2,5 % на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році), з виплатою щомісячного платежу 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, який має вноситися до 25 числа місяця, наступного за звітним, що підтверджується довідкою про умови кредитування (а.с. 9). Згідно п. 1.1.3.2.4. Договору для ПАТ КБ «Приватбанк» передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору, про що кредитор інформує позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах визначених п. 1.1.3.1.9 Договору, а позичальник зобов'язаний отримувати виписки про стан рахунку та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Договору) (а.с. 12, 13). На виконання вказаних пунктів договору, банком збільшено відсотки за користування кредитними коштами, а саме з 01.09.2014 до 34,80 % на рік, з 01.04.2015 - 43,20 % на рік, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-7). Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 Договору, у разі прострочення зобов'язання за кредитом, Клієнт сплачує банку відсотки за підвищено процентною ставкою, в розмірах визначених Тарифами (а.с. 20). Відповідно до п. 2.1.1.12.1 Договору, позичальник зобов'язується погашати загальну заборгованість за Кредитом, що включає відсотки за користування кредитом, комісії, пеню та штрафи (а.с. 11). Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. Договору у разі виникнення просторечих зобов'язань на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування, яка нараховується в день нарахування відсотків за кредитом (а.с. 21). В заяві про отримання кредитного ліміту, яка є невід'ємною частиною договору, визначено, що у разі порушення позичальником строків по будь-якому грошовому зобов'язанню за договором, більше чим на 120 днів, у зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. та 5 % від суми позову (а.с. 8 зворот). Пунктом 1.1.7.11 договору визначено, що кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, з умовою автоматичної пролонгації на той самий строк, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення його дії (а.с. 16). Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 29.04.2009, суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов'язання. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов'язання. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором від 29.04.2009 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 5-7). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов'язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого станом на 25.02.2018 утворилась заборгованість за тілом кредиту - 1389,44 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3365,52 грн., які суд вважає обґрунтованими та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 5-6), з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Оскільки позичальник допустив порушення умов договору щодо виконання грошового зобов'язання, договором передбачена можливість стягнення неустойки, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 6369,31 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку, з яким суд погоджується (а.с. 5-7). З огляду на істотність допущених відповідачем порушень зобов'язань, беручи до уваги, той факт, що умовами кредитування [PERSON] передбачено сплату штрафу в розмірі 250 грн. (а.с. 8 зворот), а не 500 грн., як вказував позивач, то суд вважає за необхідне позовні вимоги в частину стягнення фіксованої частини штрафу задовольнити частково, в розмірі 250 грн., а щодо відсоткової частини штрафу - задовольнити повністю в розмірі 556,21 грн. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов'язань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.04.2009 станом на 25.02.2018, а саме заборгованості за тілом кредиту - 1389,44 грн., по відсоткам за користування кредитом - 3365,52 грн., за пенею 6369,31 грн., штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - фіксована частина і 556,21 грн. - процентна складова, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 11930,48 грн. (з розрахунку: 1389,44 грн. + 3365,52 грн. + 6369,31 грн. + 250,00 грн. + 556,21 грн.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд

Outcome: partial