Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Представником позивача адвокатом [PERSON] в інтересах [PERSON], подано до суду позов до відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, у якій представник позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на земельну ділянку розміром 3,83 га (кадастровий номер 7424781500110090003), яка розташована на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області; визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,74 га (кадастровий номер 7424781500110200017), яка розташована на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача адвокат [PERSON] у позовній заяві зазначив про те, що 06 листопада 2003 року на підставі розпорядження Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 14.10.2003 року № 308 позивачу були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 123736 та серії ЧН № 123506, відповідно до якого позивач є власником земельних ділянок площею 3, 83 га (кадастровий номер 7424781500110090003) та 0,74 га (кадастровий номер 7424781500110200017) відповідно. У вказаних державних актах на право власності на земельну ділянку прізвище позивача спочатку було надруковано як «Белі», хоча в паспорті громадянина України прізвище позивача вказано, як «Белік». Потім кульковою ручкою в обох державних актах у прізвищі позивача вкінці була дописана буква «к». На час оформлення та видачі зазначених державних актів на право власності на земельну ділянку позивач не звернула уваги на правильність написання свого прізвища. Згідно діючого на даний час законодавства виправлення в правовстановлюючих документах на землю не допускаються. Позивач хотіла здати належні їй земельні ділянки в оренду декільком особам, проте останні укладати договори оренди відмовляються на тій підставі, що в державних актах маються виправлення, вважаючи це неприпустимим, а державні акти не в повній мірі законними. В жовтні 2017 року позивач звернулася до відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з проханням видати нові державні акти на право власності на земельну ділянку, на що їй було відмовлено на тій підставі, що у відділі відсутні бланки державних актів і з 01.01.2013 року державні акти про право власності на земельну ділянку не видаються. Представник позивача вважає, що позивач має право власності на земельні ділянки, яке було посвідчено державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 123736 та серії ЧН № 123506, виданими Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 06.11.2003 року, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, яка була чинна на момент складання та видачі державних актів, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Отже, на даний час видати новий державний акт на право власності на земельну ділянку замість існуючого акту з виправленням не можливо. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право власності на земельні ділянки, внаслідок чого вимушена звернутися до суду з позовною заявою. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, доручила представляти її інтереси в суді адвокату [PERSON]. У судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON] не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити повністю. Представник відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Жадівський сільський голова Семенівського району Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без його участі на протязі всіх судових засідань, позов визнає повністю, наслідки визнання позову йому розяснені та зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органів юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмове пояснення, згідно даних якого, у звязку з неможливістю забезпечення явки представника, просить розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, залишає вирішення спору на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що 06 листопада 2003 року на підставі розпорядження Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 14.10.2003 року № 308 позивачу були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 123736 та серії ЧН № 123506, відповідно до якого позивач є власником земельних ділянок площею 3, 83 га (кадастровий номер 7424781500110090003) та 0,74 га (кадастровий номер 7424781500110200017) відповідно. У вказаних державних актах на право власності на земельну ділянку прізвище позивача спочатку було надруковано як «Белі», хоча в паспорті громадянина України прізвище позивача вказано, як «Белік». Потім кульковою ручкою в обох державних актах у прізвищі позивача вкінці була дописана буква «к». На час оформлення та видачі зазначених державних актів на право власності на земельну ділянку позивач не звернула уваги на правильність написання свого прізвища. Згідно діючого на даний час законодавства виправлення в правовстановлюючих документах на землю не допускаються. Позивач хотіла здати належні їй земельні ділянки в оренду декільком особам, проте останні укладати договори оренди відмовляються на тій підставі, що в державних актах маються виправлення, вважаючи це неприпустимим, а державні акти не в повній мірі законними. В жовтні 2017 року позивач звернулася до відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з проханням видати нові державні акти на право власності на земельну ділянку, на що їй було відмовлено на тій підставі, що у відділі відсутні бланки державних актів і з 01.01.2013 року державні акти про право власності на земельну ділянку не видаються. Представник позивача вважає, що позивач має право власності на земельні ділянки, яке було посвідчено державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 123736 та серії ЧН № 123506, виданими Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 06.11.2003 року, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, яка була чинна на момент складання та видачі державних актів, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Отже, на даний час видати новий державний акт на право власності на земельну ділянку замість існуючого акту з виправленням не можливо. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право власності на земельні ділянки, внаслідок чого вимушена звернутися до суду з позовною заявою. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved