Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Репело О.В. в інтересах позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що від шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 12 жовтня 2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, позивач має малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , при цьому рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 вересня 2012 року шлюб між ними розірвано. Окрім того, зазначив, що донька сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, в свою чергу відповідач, проживаючи окремо, добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча є працездатним та на даний час виїхав до Польщі, де має постійне місце роботи, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду та стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. Ухвалою суду від 11 грудня 2019 року відкрито позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, при цьому, представником позивача - адвокатом Репело О.В. (діє на підставі ордеру серії КР № 112677 від 06.11.2019 року) в судове засідання подано заяву, яка зареєстрована судом за вх. 21517 від 24 вересня 2020 року про підтримання позовних вимог, та просив позов задовольнити, розгляд справи просив провести без його, як представника позивача, участі. Представником відповідача - адвокатом Калінка-Бондар О.Б. (діє на підставі ордеру серії ВА № 1002573 від 30.01.2020 року) в судове засідання подана заява про розгляд зазначеної справи без участі сторони відповідача, в якій також зазначила, що відповідач позовні вимоги не визнає, просила відмовити в задоволенні позову. Крім того, представником відповідача також подано відзив на позовну заяву, зареєстрований в суді за вх. № 4289 від 17.02.2020 року, в обґрунтування якого (відзиву на позовну заяву) зазначено, що відповідач протягом усього часу окремого проживання систематично надає кошти позивачеві на утримання її спільної доньки, на забезпечення їх оздоровлення та відпочинку. Так, відповідачем на картковий рахунок позивача лише протягом 2018-2020 років було здійснено наступні платежі: 10.08.2018 року - 6000,00 грн., 03.11.2018 року - 1512,54 грн., 16.11.2018 року - 1613,04 грн., 16.01.2019 року - 1512,54 грн., 13.02.2019 року - 1890,00 грн., 15.03.2019 року - 1820,00 грн., 16.04.2019 року - 1900,00 грн., 24.06.2019 року - 7000,00 грн., 17.07.2019 року - 995,00 грн., 06.09.2019 року - 2010,05 грн., 04.10.2019 року - 2010,05 грн., 06.11.2019 року - 2010,05 грн., 05.12.2019 року - 4020,10 грн., 08.01.2020 року - 2010,05 грн. Враховуючи, що позивач протягом 2018 - 2020 років отримувала від відповідача кошти на утримання доньки [PERSON] , існування домовленості між сторонами про способи участі батька в утриманні дитини та суми коштів, що перераховувалися ним жодною зі сторін не оспорювалися. Тим самим, обов`язок батька утримувати свою доньку ним виконувався та виконується, жодні права та інтереси малолітньої доньки відповідачем не порушувалися, як не порушувалися ним права позивача. Отже, підстави для звернення позивача до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів відсутні. В свою чергу, наразі відповідач проживає у м. Лодзь республіка Польща та винаймає житло, орендна плата якого становить 1000,00 польських злотих, сплачує платню за спожиті комунальні послуги приблизно 200,00 польських злотих на місяць. При цьому, заробітна плата відповідача за строковим трудовим договором з 09.04.2019 року по 21.01.2021 року, становить 1200,00 польських злотих на місяць. Разом з тим, відповідач не має на праві власності нерухомого майна, та окрім утримання себе та своєї доньки [PERSON] , ще й утримує своїх батьків, які є особами пенсійного віку. Звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, його задоволення судом всупереч відсутності на те правових підстав, та примусове стягнення аліментів з відповідача у частці від його заробітку (доходу) не призведе в подальшому до покращення майнового стану дитини, а тільки ускладнить процедуру отримання позивачем коштів, адже необхідним буде визнання та виконання на території Республіки Польщі рішення суду про стягнення аліментів, у зв`язку з працевлаштуванням відповідача та отриманням ним заробітку у вказаній державі. Отже, з аналізу викладеного вище можна прийти до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів є поданою безпідставно та є необґрунтованою, такою що вводить суд в оману відносно фактичних обставин справи, та не спрямована на захист порушеного оспорюваного чи невизнаного права чи інтересу будь-кого з учасників сімейних правовідносин, на підставі чого, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 12.10.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 26 грудня 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за № 2680, в якому батьками дитини [PERSON] , [INFO] , зазначені: в графі «батько» - [PERSON] та в графі «мати» - [PERSON] . Також судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2012 року, яке набрало законної сили 17.09.2012 року, шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 809, укладений між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, судом встановлено та не заперечувалося відповідачем по справі, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , після припинення між сторонами шлюбу, проживає разом з матір`ю (позивачем) [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, - визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При цьому, за позицією відповідача, позивач безпідставно звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання їх спільної доньки, оскільки протягом 2018-2020 років він надавав грошову допомогу на утримання доньки, у нього на утриманні є батьки пенсіонери, а наразі він, зі своєю цивільною дружиною проживає м. Лодзь Респубдіка Польща, винаймає квартиру, сплачує комунальні послуги, офіційно працевлаштований, а примусове стягнення позивачем аліментів у частці від його заробітку (доходу), - не призведе в подальшому до покращення майнового стану дитини, а тільки ускладнить процедуру отримання позивачем коштів, адже необхідним буде визнання та виконання на території Республіки Польщі рішення суду про стягнення аліментів. Оцінюючи надані [PERSON] докази, судом відзначається, що останнім не надано суду доказів перебування саме на утриманні [PERSON] батьків-пенсіонерів. При цьому, оцінюючи можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , судом встановлено, що згідно з довідкою про працевлаштування від 24.01.2020 року (переклад з польської мови на українську мову виконаний перекладачем Осадчою К.М. , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 382) [PERSON] працевлаштований з 09.04.2019 року по 21.01.2021 року, працює на посаді «електромонтер», на 1/2 ставки, середня місячна винагорода брутто: 1200,00 пол. зл (з 01.07.2019 року до 31.12.2019 року), середня місячна винагорода нетто: 936,79 пол. зл. (з 01.07.2019 року до 31.12.2019 року), середній місячний оподаткований дохід: 1200 пол. зл. (з 01.07.2019 року до 31.12.2019 року). Вищевказана винагорода не обтяжена судовими рішеннями або іншими виконавчими листами. Крім того, судом не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей. Окрім того, щодо доводів відповідача про те, що примусове стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу) не призведе в подальшому до покращення майнового стану дитини, а тільки ускладнить процедуру отримання позивачем коштів, адже необхідним буде визнання та виконання на території Республіки Польщі рішення суду про стягнення аліментів, судом відзначається наступне, що після розірвання позивачем шлюбу з відповідачем донька залишилася проживати з позивачем, яка несе тягар по утриманню їх спільної дитини, відповідно з урахуванням психологічного аспекту ситуації, позивач має право на звернення до суду з позовом до відповідача - колишнього чоловіка та батька дитини про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення шлюбних відносин між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов`язків щодо дитини до досягнення дитиною повноліття, крім того, судом під час розгляду справи, з урахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України, наявних у справі доказів, та наданих сторонами пояснень не встановлено наявності на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, крім того, судом враховано, що відповідач є молодою, працездатною особою, працевлаштований в Польщі, де, отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати за місцем роботи в «ЕЛ-МІС», на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову, а саме: 06 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме: до [INFO] . При цьому, судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду 06.11.2019 року позову про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved