Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської\~радита просив суд встановити факт належності та визнати право власності на спадщину за позивачем. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача в позові вказує, що [INFO] помер\~батько позивача \~ [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та\~проживав в [ADDRESS] . Після смерті\~ [PERSON] \~залишилося спадкове майно, яке складалося з\~земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 2,83 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА № 296061 від 13.06.2005 року, кадастрові номера [NUMBER] : [NUMBER] і 5122310100:01:002:0517.\~Позивач, син померлого,\~відповідно до ст. 1261 ЦК України є єдиним спадкоємцем за законом після смерті\~ [PERSON] .\~Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, внаслідок чого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М.Є. була заведена спадкова справа № 81/2015 року, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 40627672 від 10.06.2015 року. Під час звернення до нотаріуса позивачу [PERSON] , як єдиному спадкоємцю за законом, було видане свідоцтво про право на спадщину за законом бланк серія [NUMBER] , реєстровий № 1433 від 08.08.2016 року, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Пізніше, після оформлення спадкових прав на житловий будинок, було виявлено, що померлому [PERSON] належала також і земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 2,83 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА № 296061 від 13.06.2005 року, кадастрові номера [NUMBER] : [NUMBER] 002: [NUMBER] і 5122310100:01 [NUMBER] 002 [NUMBER] . Оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку був втрачений спадкодавцем ще при житті. Відділ у Кілійському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області листом вих. № 432/138-19 від 28.05.2019 року повідомив та надав засвідчену копію державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА № 296061, виданий Кілійською районною державною адміністрацією\~13.06.2005 року, відповідно до якого [PERSON] є власником\~ земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 2,83 га\~ кадастрові номера 5122310100:01:002 [NUMBER] і 5122310100:01:002:0517.\~Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті\~ [PERSON] , померлого [INFO] \~та їй приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. було надано роз`яснення за № 217/01-16 від 31 травня 2019 року, в якому зазначено, що\~ відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Таким чином державний акт про право власності на земельну ділянку відсутній, відсутня також належна державна реєстрація земельної ділянки, та відповідно до п.4.15., 4.20, гл.10, разд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться на підставі правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Таким чином\~було виявлено, що відсутній оригінал державного акту, який зберігався в СВК «Маяк», державна реєстрація прав на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку проведена неналежним чином, в зв`язку з тим, що\~державна реєстрація земельної ділянки за державним актом про право власності на земельну ділянку, власник якої помер, можлива лише після переходу прав (у даному випадку спадкових прав) на нового власника спадкоємця, а державна реєстрація земельної ділянки на померлу особу у даному випадку не є можлива, що відображено в нормі ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр». Додатково позивачем було зроблене оголошення в місцевому ЗМІ (оголошення в газеті «Дунайская заря» № 30(11422) від 19.04.2019 року) про втрату державного акту на земельну ділянку. Наявність вищезазначених причин унеможливлює оформлення спадкових прав єдиного спадкоємця, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд\~ ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Рішенням Кілійського районного суду № 502/184/18 від 19.03.2018 р. [PERSON] призначено піклувальником над [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був укладений 09.02.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.02.2018 року, актовий запис № 13. Після реєстрації шлюбу, дружині було присвоєне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.01.1988 в м. Кілія р/в ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 12 [NUMBER] . « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.03.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №\~122, [PERSON] , помер [INFO] . [PERSON] , було видане свідоцтво про право на спадщину за законом бланк серія [NUMBER] , реєстровий № 1433 від 08.08.2016 року, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296061, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 699 від 22 листопада 2004 року, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,83 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера [NUMBER] і 5122310100: [NUMBER] : [NUMBER] . Державний акт\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії І ЯА № 296061 виданий Кілійською районною державною адміністрацією 13.06.2005 р. [PERSON] є втраченим, про що позивачем було розміщено оголошення в газеті «Дунайская заря» від 19.04.2019 року. Як вбачається з інформаційного листа від 31.05.2019 р. № 217/01-16, приватний нотаріус Юрченко М.Є.\~на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини, роз`яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за їх відсутності питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 57537858 від 12.09.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., інформація відносно [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 57537867 від 12.09.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] . приватним нотаріусом Юрченко М.Є. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 57552991 та номером у нотаріуса 81/2015. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно встановлення юридичних фактів, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимог,\~щодо встановлення факту\~належності земельної\~ділянки [PERSON] , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимогу. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved