Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Залівной І.О. звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав,що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії померлої. 26.07.2019 року приватним нотаріусом Пятовським О.О. було видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 120864,54 грн., яка знаходиться на рахунку Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області. 20.08.2019 року позивачу була виплачена сума у розмірі 81321,34 грн. Листом Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 02.10.2019 року № 329/З-38-01-09 на адвокатський запит стосовно суми виплати недоотриманої пенсії померлої [PERSON] було надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. [PERSON] звернувся до управління за отриманням недоотриманої пенсії 26.07.2019 року. Враховуючи вищезазначене недоотримана пенсія [PERSON] за період з 25.07.2016 року по 31.01.2019 року в сумі 81 321,34 грн. була виплачена спадкоємцю [PERSON] . Вважає, що обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії,яка входить до складу спадщини,трирічним терміном, є неправомірним. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] залишок недоотриманої суми пенсії у розмірі 39543,20 грн., яка належала [PERSON] . Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позивні вимоги підтримав, просив задовольнити . Представник відповідача надав суду письмовий відзив, з якого вбачається, що Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області позовні вимоги не визнає. Свої заперечення обґрунтовує тим, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Просять суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] підтверджуються Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.07.2019 року, яке видане приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Пятовським О.О., зареєстроване в реєстрі за № 646. Спадкове майно складається з недоотриманої пенсії в сумі 120864,54 грн. Згідно разового доручення № 914120192001/91 від 20.08.2019 року, яке видане Лівобережним об`єднаним управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя, 20.08.2019 року [PERSON] була виплачена частина недоотриманої пенсії померлої [PERSON] у розмірі 81 321,34 грн. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, позивач, у встановленому законом порядку, набув право власності на грошову суму в розмірі 120864,54 грн., шляхом її спадкування після смерті [PERSON] . Як вбачається з письмового відзиву та пояснень Маріупольського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, а також з листа Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02.10.2019 року № 329/З-38-01-09 на адвокатський запит стосовно суми виплати недоотриманої пенсії померлої [PERSON] , відповідач вважає, що позивачу була виплачена уся сума пенсії померлої, яку має право отримати спадкоємець, а саме: пенсія [PERSON] за період з 25.07.2016 р. по 31.01.2019 р. у розмірі 81321,34 грн. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що право на спадщину [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.07.2019 року, яке видане на його ім`я та не є предметом спору в даній справі. Відповідно до положення ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не надано належних доказів недійсності Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2019 року, яке видане на ім`я позивача. Посилання відповідача на положення ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що «… нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії …», також не мають правових підстав, оскільки жодних доказів в підтвердження наявності вини спадкодавця [PERSON] , суду не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування, у розмірі 39543 грн. 20 коп., не виплачена йому відповідачем до теперішнього часу. Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно доп.2.26. Постанови Правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - для виплати недоотриманої пенсії,яка ввійшла до складу спадщини,у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або вразі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу,що призначає пенсію,в якому перебував на обліку померлий пенсіонер,надається документ,що посвідчує особу заявника,свідоцтво про смерть,свідоцтво про право на спадщину. Зазначені вище вимоги були виконані позивачем. Відповідно до абзацу 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. З системного аналізу викладених вище норм права, суд вважає, що право позивача на мирне володіння, користування, розпоряджання власним майном у вигляді отриманої спадщини після смерті [PERSON] порушено з боку відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань на користь спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved