Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Представник ПАТ КБ«Приват Банк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) від 26.10.2012 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 13587,92 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та Правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались положенням ч.1 ст.634 ЦК України згідно яких договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який не може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно п.1.1.3.2.11. Умов і правил, Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи на невиконання зобов'язань перед Банком. Відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем станом на 25.03.2014 року у розмірі 14909,22 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 10599,48 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1031,56 гривень, залишку за несплаченим штрафом в розмірі 3278,18 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у визначеній сумі, а також судові витрати, пов'язані із зверненням до суду з зазначеним позовом в розмірі 243,60 гривень. До відкритого судового засідання представник позивача - Пархоменко М.О., діюча на підставі довіреності, не з'явилась, надавши до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, до суду неодноразово не з'являвся, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України, розглянув справу без його участі, на підставі письмових матеріалів справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Як вбачається з Генеральної угоди від 26.10.2012 року, укладеної між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 13587,92 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 25 березня 2014 року становить в розмірі 14909,22 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 10599,48 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1031,56 гривень, залишку за несплаченим штрафом в розмірі 3278,18 гривень. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (§1.Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Доказів того, що заборгованість за Кредитним договором у відповідача відсутня, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за Кредитним договором складає 14909,22 гривень. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність заборгованості відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» є доказом порушення відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем. Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу положень ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи вищевикладені норми права, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] належним чином свої зобов'язання за умовами договору не виконав, тому сума заборгованості підлягає стягненню з нього на користь позивача в повному обсязі, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved