Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5360,84 грн - суму заборгованості по сплаті тіла кредиту, 416,27 грн - суму заборгованості по сплаті процентів за період з 13.12.2019 по 05.06.2020, що разом складає суму в розмірі 5777,11 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.01.2018 між кредитною спілкою «СуперКредит» та відповідачкою укладено кредитний договір кредитної лінії № СК9/007/18/9/20СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 20000,00 грн. 12.01.2018 між позивачем та відповідачкою було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачці транш у розмірі 20000,00 грн, за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату кладення Додаткового договору № 1 - 20000,00 грн. Відповідно до п.п.10 п.2.4 кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в п. 3 Додаткового договору № 1. В зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, у відповідачки виникла заборгованість перед позивачем, що станом на 05.06.2020 складає 5777,11 грн, з яких: 5360,84 грн - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту; 416,27 грн - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 13.12.2019 по 05.06.2020. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання двічі не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи в силу ст. 128 ЦПК України належно повідомлена, про причини неявки до суду не повідомила. У встановлений судом строк відзив на позов не подала. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. В силу ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 11.01.2018 між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК9/007/18/9/20СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі 20 000,00 грн. 12.01.2018 між позивачем та відповідачкою було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачці транш у розмірі 20 000,00 грн, за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 1 - 20 000,00 грн. Водночас, позивачем та відповідачкою у п. 3 додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачці у національній валюті, після підписання кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідачки, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідачки в додатковий капітал за її заявою. Згідно платіжного доручення № 13097 від 12.01.2018 позивач виконав умови договору та перерахував відповідачці на її рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» 20000,00 грн. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору змінювана процентна ставка складає сімдесят вісім процентів річних. Відповідно до п. 3.4 кредитного договору позивач має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць. Позивач скористався своїм правом та встановив процентну ставку сімдесят вісім процентів річних. Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідачка зобов`язалася проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в п. 3 додаткового договору № 1. Проте, відповідачкою було порушено п. 3 умов додаткового договору № 1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачкою повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. В зв`язку з чим, заборгованість відповідачки станом на 05.06.2020 складає 5777,11 грн, з яких: 5360,84 грн - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту; 416,27 грн - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 13.12.2019 по 05.06.2020. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, його сторони за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього кредитного договору. Крім того, відповідно до п. 3.6 кредитного договору позивальник та відповідачка домовилися, що строк позовної давності за цим договором складає 10 років, у тому числі щодо неустойки. Відповідно до п. 5.5 кредитного договору, закінчення строку кредитного договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії кредитного договору (відповідно до ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору Таким чином, за кредитним договором відповідачка була зобов`язана повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 ЦК України та зміст договору останній є зобов`язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідачка, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов`язання за договором поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконує. 11.03.2020 позивачем направлено відповідачці вимогу про здійснення проплати простроченої заборгованості по кредиту в термін до 21.03.2020. Також, вказаним листом відповідачку попереджено, що у разі непогашення вказаної суми стягнення боргу буде проводитися у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на наведене, зважаючи на те, що відповідачка своїм правом надати відзив на позов і спростувати доводи позивача не скористалася, суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором кредитної лінії № CK9/007/18/9/20C3 від 11.01.2018 в сумі 5777,11 грн, з яких: 5360,84 грн - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту; 416,27 грн - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 13.12.2019 по 05.06.2020, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Розподіл судових витрат між сторонами В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 грн. За таких обставин,

Outcome: approved