Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Представник позивача 05.08.2015 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.09.2010 року [PERSON] 15.09.2010 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1 2.4. «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, де договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6. «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов»язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та Правил надання банківських послуг», позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 2.1.1.5.6. «Умов та Правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7. «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та Правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гри. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Ррзрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов»язання за вказаним договором не виконала. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання ( неналежне виконання ), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов»язання за даним договором. Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов»язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов»язання. Відповідно до п. 2.1.1.12.9. «Умов та Правил надання банківських послуг», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов»язань. Відповідно до п. 1.1.2.4. «Умов та Правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобов»язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3. «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно и. 2.1.1.3.5. «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами ( договірне списання ), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11. «Умов та Правил надання банківських послуг» банк мас право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов»язків за цим договором. Згідно п. 1.1.3.2.2. «Умов та Правил надання банківських послуг» у разі порушенні власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійсненні розрахунків по карті ( заблокувати карту ) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов»язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов»язків та інших обов»язків за цим договором. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідачка станом на 16.07.2015 року має заборгованість - 18 283,20 грн., яка складається з наступного : - 6 891,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 546,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 449,04 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та Правил надання банківських послуг» : - 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), - 844,34 грн, - штраф ( процентна складова ) згідно розрахунку заборгованості з моменту надання та отримання кредитної послуги. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов»язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. П. 1.1.7.12. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов»язання за вказаним договором відповідачка порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред»являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття ( роботи ). Отримання позивачем інформації щодо місяця реєстрації відповідача ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» - персональні дані є інформацією з обмеженим доступом; відповідно до ст. 14 поширення персональних даних без згоди суб»єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише ( якщо це необхідно ) в інтересах національної безпеки, економічного добробугу та прав людини. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» надання відомостей про місце проживання особи та її персональні дані здійснюється виключно у випадках, передбачених Податковим кодексом України та законами України, або за згодою самої особи. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб»єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням ( згодою ) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, визначених законом, і лише ( якщо це необхідно ) в інтересах національної безпеки, економічного добробугу та прав людини. Також, обмеження можливості отримання позивачем відповідної інформації закладено в Законі «Про інформацію» і не вимагає додаткових доказів у силу правової природа нормативно-правового акту - Закону. Виходячи з вшценаведених норм, позивач не має права, на отримання даних від уповноваженного центру надання адміністративних послуг щодо місця проживання відповідача, тому позов подається за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме до Полтавського районного суду Полтавської області. Прохав стягнути з відповідачки - на користь ПАТ КБ «Приватбанк» : заборгованість у розмірі 18 231,20 грн. за кредитним договором № б/н від 15.09.2010 року, яка складається з : - 6 891,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 546,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 449,04 грн. - заборгованість за пенею та комісією; Штрафів : 500 грн. - ( фіксована частина ); 844,34 грн. - ( процентна складова ). Судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Представник позивача -Гетало В.М. ( а. с. 63 ), надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала та не заперечувала щодо винесення заочного рішення ( а. с. 70). Відповідачка жодного разу не з»явилася в судові засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялася належним чином про день та час розгляду справи за адресою своєї реєстрації ( а. с. 43 ), про що маються докази у справі у вигляді поштових повідомлень, які повернулися до суду з відміткми пошти : «за закінченням терміну зберігання» ( а. с. 60 - 61, 67 - 69, 78 - 80 ). В зв»язку з чим судом було дано оголошення в пресу щодо належного виклику відповідачки ( а. с. 75, 84 ). Від неї не надійшло заяв про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 4 - 43. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню із підстав вказаних у ньому відповідно до ст. 526 ЦК України, оскільки зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Даний договір є чинним, оскільки жодна із сторін не розірвала його згідно умов договору та не оскаржувала у встановленому законом порядку, тому він обов»язковий сторонами до виконання. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню в повному обсязі із відповідачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved