Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся з даним позовом до [PERSON] покликаючись на те, що 18 вересня 2015 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір позики грошей, відповідно до якого остання позичила у [PERSON] грошові кошти 3000,00 Євро, 600 доларів США та 8000 грн терміном на 3 (три) місяці з дня написання розписки. Так, кінцевий строк повернення відповідачем боргу припадає на 18 грудня 2015 року. Станом на 10 вересня 2018 року, відповідач отримані грошові кошти не повернула, на усні прохання позивача про повернення коштів жодним чином не реагує. Таким чином, враховуючи відсутність можливості вирішити спір у позасудовому порядку, Представник позивача просить стягнути з Відповідача в користь позивача: 3000,00\~Євро,\~що за\~курсом НБУ\~на 10\~вересня 2018\~року становить\~98550,00\~гривень -\~основного боргу;\~1302,81\~Євро,\~що за\~курсом НБУ\~на 10\~вересня 2018\~року становить\~42758,33\~гривень -\~процентів за\~користування позикою\~за період\~з 19\~грудня 2015\~року по\~10\~вересня 2018\~року;\~245,59\~Євро,\~що за\~курсом НБУ\~на 10\~вересня 2018\~року становить\~8060,26\~гривень -\~3\~%\~(проценти)\~річних;\~600,00\~доларів США,\~що за\~курсом НБУ\~на 10\~вересня 2018\~року становить\~16956,00\~гривень -\~основного боргу;\~260,32\~доларів США,\~що за\~курсом НБУ\~на 10\~вересня 2018\~року становить\~7356,78\~гривень -\~процентів за\~користування позикою\~за період\~з 19\~грудня 2015\~року по\~10\~вересня 2018\~року;\~49,12\~Доларів США,\~що за\~курсом НБУ\~на 10\~вересня 2018\~року становить\~1388,13\~гривень -\~3\~%\~(проценти)\~річних;\~8000,00\~гривень основного\~боргу;\~3471,00\~гривень -\~процентів за\~користування позикою\~за період\~з 19\~грудня 2015\~року по\~10\~вересня 2018\~року;\~654,90\~гривень -\~3\~%\~(проценти)\~річних за\~період з\~19\~грудня 2015\~року по\~10\~вересня 2018\~року;\~2642,40\~гривень -\~інфляційних втрат\~за період\~з 19\~грудня 2015\~року по\~10\~вересня 2018\~року,та судові витрати. В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Представник позивача подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просить задовольнити. Позивач подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, зазначив також, що відповідач повернула йому 3000 грн боргу за розпискою. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату і час розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності та відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з розпискою власноручно написаною [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданий Підволочиським РВ УМВСУ в Тернопільській області 16 березня 1999 року, РНОКПП [NUMBER], проживаюча в [INFO], взяла в борг у [PERSON], [NUMBER], жителя [INFO], суму коштів в розмірі 3000 (три тисячі) Євро, 600 (шістсот) доларів США, 8000 (вісім тисяч) гривень терміном на 3 місяці з дня написання даної розписки. Відповідно до положень статей 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частина перша ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановленні договором. Однак, на момент звернення Позивача до суду, Відповідач не повернув позики згідно з договором, тобто не виконав зобовязання, передбачені умовами договору. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, до грошового зобовязання, у якому визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, застосовують курс цієї одиниці по відношенню до гривні на день ухвалення судового рішення. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, станом на день ухвалення рішення, з відповідача в користь позивача слід стягнути 3 000,00 Євро, що за курсом НБУ на 10 вересня 2018 року становить 98 550,00 гривень - основного боргу; 1302,81 Євро, що за курсом НБУ на 10 вересня 2018 року становить 42 758,33 гривень - процентів за користування позикою за період з 19 грудня 2015 року по 10 вересня 2018 року; 245,59 Євро, що за курсом НБУ на 10 вересня 2018 року становить 8 060,26 гривень - 3 % (проценти) річних; 600,00 доларів США, що за курсом НБУ на 10 вересня 2018 року становить 16956,00 гривень - основного боргу; 260,32 доларів США, що за курсом НБУ на 10 вересня 2018 року становить 7356,78 гривень - процентів за користування позикою за період з 19 грудня 2015 року по 10 вересня 2018 року; 49,12 Доларів США, що за курсом НБУ на 10 вересня 2018 року становить 1 388,13 гривень - 3% (проценти) річних; 5000,00 гривень основного боргу, оскільки відповідач повернула позивачу 3000 грн після подання позову, про що він зазначив у заяві від 05.02.2019 року; 3471,00 гривень - процентів за користування позикою за період з 19 грудня 2015 року по 10 вересня 2018 року; 654,90 гривень - 3 % (проценти) річних за період з 19 грудня 2015 року по 10 вересня 2018 року; 2642,40 гривень - інфляційних втрат за період з 19 грудня 2015 року по 10 вересня 2018 року, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача суму боргу у вказаному вище розмірі. Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Відповідача в користь позивача слід стягнути 1868,38 грн судового збору.

Outcome: partial