Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Представник позивача - [PERSON], що діє на підстав довіреності, в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з [PERSON] заподіяну внаслідок ДТП майнову шкоду в розмірі 7940,00 грн., моральну шкоду - 15000 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог він вказує, що матеріальна і моральна шкода завдана внаслідок дорожньо-транспортної події /далі ДТП/, яка мале місце 16 липня 2013 року, винним в якої є відповідач. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив і доповнив в частині стягнення майнової шкоди, посилаючись на те, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи розмір майнової шкоди, завданої ушкодженням частини житлового будинку по [ADDRESS], що на праві власності належить [PERSON], в результаті ДТП за участю водія [PERSON] становить 44243,00 грн. Проте, згідно п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи. Оскільки відповідач [PERSON] відмовився відшкодувати майнову шкоду, позивач звернувся до страхової компанії з вимогою виплати страхового відшкодування. Однак на час розгляду справи страховик усувається від обов»язку виконати умови договору страхування, посилаючись на відсутність документів, які підтверджують розмір майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що не відповідає дійсності, оскільки позивач та його представник направили до страхової компанії і надали до суду в якості доказів всі наявні документи, що підтверджують розмір майнової шкоди, про що представнику страхової компанії було відомо. У зв'язку з цим, позивач просив залучити до участі в справ в якості відповідача страховика та стягнути саме з Національної акціонерної компанії «Оранта» на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 44243,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в рекомендованому повідомленні про отримання судової повістки (а.с. 125-127). Представник Національної страхової компанії «Оранта» - [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди визнала частково, в розмірі 12254,00 грн., що відповідає вартості прямих збитків загальнобудівельних робіт згідно розрахунку вартості будівництва (а.с. 32-46). В іншій частині позову просила відмовити. Треті особи: [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали заяви, в яких просили страховика виплатити страхове відшкодування на користь [PERSON] Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що 16 липня 2013 року, о 14.00 годині, [PERSON] керуючи автомобілем «МITSUBISHI», державний номер [NUMBER], рухаючись по [ADDRESS] в порушення п.12.1 ПДР України не вірно обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на житловий будинок [ADDRESS], чим завдав матеріальні збитки (а.с. 6). Згідно довідки державтоінстекції від 16.07.2013 року та акту пошкодження майна, складеного аварійним комісаром, видно, що внаслідок ДТП власнику 4/15 частин жилого будинку по [ADDRESS] [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 12 квітня 1991 року, р.№816, зареєстрованого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації 23.041991 року, за р.№1910, спричинено майнову шкоду (а.с. 6). Постановою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 11 вересня 2013 року встановлено, що ДТП сталася з вини водія [PERSON] (а.с. 13). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «МITSUBISHI», державний номер [NUMBER] була застрахована ВАТ Національна страхова компанія «Оранта» за Полісом №АЕ/1431538 від 08 лютого 2013 року. Згідно полісу, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50 000 грн., розмір франшизи не зазначено. Строк дії договору (полісу) з 08.02.2013 року до 08.02.2014 року (а.с. 95). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №9120 від 11.11.2013 року розмір вірогідної майнової шкоди, завданої ушкодженнями жилого будинку по [ADDRESS] в результаті ДТП від 16 липня 2013 року за участю водія [PERSON], на момент проведення експертизи, становить 44243,00 грн.(а.с. 32-46 ). Дані щодо розміру майнової шкоди, встановлені в ході експертного дослідження, особи, які беруть участь у справі, у встановленому законом порядку не оскаржували. Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України сторони повинні довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із матеріалів справи вбачається, що представник страхової компанії не надала належних доказів стосовно того, що внаслідок ДТП [PERSON] як власниці 4/15 частини жилого будинку по [ADDRESS] заподіяно майнову шкоду в меншому розмірі, а саме - 12254,00 грн. Крім того, суд відхиляє доводи представника страховика про те, що розрахунок вартості будівництва здійснено лише на підставі прямих витрат загальнобудівельних робіт, що спростовується матеріалами справи, натурним обстеженням будинку та розрахунками витрат на ремонтно-відновлювальні роботи. Позивач звернувся із з'явою від 18 липня 2013 року до ВАТ Національна страхова компанія «Оранта» щодо виплати страхового відшкодування. Проте, до теперішнього часу страховиком в порушення умов договору страхове відшкодування не виплачено. Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлена у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотків від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням цього майна. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що майнова шкода в розмірі 44243,00 грн. підлягають відшкодуванню в повному обсязі ВАТ Національна страхова компанія «Оранта» на користь власника 4/15 частин жилого будинку по [ADDRESS] [PERSON], з урахуванням заяв інших співвласників вказаного будинку [PERSON] і [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Пунктом 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п. 3,4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що сума моральної шкоди в розмірі заявленому не доведена, та вважає за доцільне задовольнити вимоги в цій частині частково, а саме в розмірі 10000,00 грн. При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення, глибини страждань позивача, даних про її особу, погіршення стану здоров»я і умов проживання у зв'язку з ушкодження житлового приміщення, де вона постійно проживає, з урахуванням її сімейного та матеріального стану. При цьому, суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] є працездатним, однак з моменту ДТП до розгляду справи по суті не відшкодував матеріально і моральної шкоди, не переймається станом потерпілої, яка є людиною похилого віку, що потребує додаткової допомоги. Задовольняючи позов частково, суд вважає за необхідне в іншій частині позову відмовити. Питання про стягнення судових витрат по сплаті судового збору вирішується судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, та

Outcome: partial