Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування якого вказав, що 08.05.2016 р. померла [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, до якої входить житлова квартира, розташована за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Острая Могіла, б. 157 кв. 19, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.03.1998 р. приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 584. Згідно даних будинкової книги для реєстрації громадян, що мешкають в квартирі за вказаною адресою, станом на момент подачі позову зареєстрована одна особа позивач [PERSON], який є чоловіком [PERSON] Ринкова вартість квартири згідно звіту про оцінку майна становить 60000,00 грн. 07.04.2016 р. [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено нотаріусом нотаріального округу міста Уфа Республіки Башкортостан [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 4-300. Згідно заповіту [PERSON] зробила розпорядження своїм майном та заповіла вказану квартиру своєму чоловікові [PERSON] 11.10.2016 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом, в результаті чого було зареєстровано спадкову справу № 59633639 від 11.10.2016 р. 12.12.2016 р., після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не було надано документів, які посвідчують право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. Отримати дублікат договору купівлі-продажу неможливо, що позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадкове майно. Враховуючи вищевикладене, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житлову квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Острая Могіла, б. 157 кв. 19. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 58). Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», заяв про розгляд справи без його участі до суду не надійшло. (а.с. 57-58). У зв'язку з цим суд, зі згоди представника позивача та відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 08 травня 2016 року померла [PERSON] Мустафівна, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЕД № 487891, виданим 21 вересня 2016 року Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлової квартири, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Острая Могіла, б. 157 кв. 19, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.03.1998 р. приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 584 (а.с. 13). Згідно заповіту, посвідченого посвідчено нотаріусом нотаріального округу міста Уфа Республіки Башкортостан [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 4-300 [PERSON] заповідала житлову квартиру, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Острая Могіла, б. 157 кв. 19 своєму чоловікові [PERSON] (а.с.10). Факт перебування позивача зі спадкодавцем у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АО № 231007 від 08.03.1963 р. (а.с. 8). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45387722 від 11.10.2016 р. приватним нотаріусом [PERSON] було зареєстровано спадкову справу № 59633639, що свідчить про прийняття спадщини позивачем (а.с. 11). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено, оскільки він не надав документів, які посвідчують право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. (а.с. 12). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання їх права власності в судовому порядку. З урахуванням вищезазначених положень законодавства, оскільки позивач подав заяву про прийняття спадщини, згідно положень ч. 1ст. 1296 ЦК України має право на отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову і визнання за позивачем права власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Острая Могіла, б. 157 кв. 19. На підставі викладеного,

Outcome: approved