Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що мати веде асоціальний спосіб життя, діти не доглянуті, не забезпечені продуктами харчування, в приміщенні антисанітарія, відсутні меблі, постільна білизна та речі особистої гігієни. Мати залишає дітей без нагляду дорослих. Більше п`яти років сім`я проживає без реєстрації в [ADDRESS]. Мати не працює, проживають за рахунок коштів наданих на утримання сім`ї. Старші шестеро дітей були відібрані у позивача та по сьогоднішній день перебувають на державному забезпеченні. Бесіди відповідних органів, щодо виконання батьківських обов`язків результатів не дали, тому позивач був змушений звернутися до суду з відповідною заявою. Представник позивача в судовому засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 52). Прокурор в судовому засіданні не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася шляхом надіслання ухвал та судових повісток на адресу зазначену в матеріалах справи, однак конверти повертались до суду без вручення, також судом виконано виклик відповідача, шляхом створення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 30, 43, 44, 49). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є матір`ю дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 216 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 508 (а.с. 15, 17). Відомості щодо батька дітей, внесені у відповідності ч. 1 ст. 135 СК України, за заявою матері (а.с. 17, 18, 22, 23). Мати [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання малолітніх дітей, веде асоціальний спосіб життя. Діти не доглянуті, не забезпечені продуктами харчування, в приміщенні антисанітарія, відсутні меблі, постільна білизна та речі особистої гігієни. Відповідач не працює, сім`я проживає за рахунок допомоги сім`ям з дітьми, кошти з яких, відповідач витрачає не за цільовим призначенням. Рішенням виконкому Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 07.10.2020 року № 40 було негайно відібрано малолітніх дітей від матері [PERSON] та визнано за доцільне позбавити її батьківських прав (а.с. 5). Висновком виконкому Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області було визначено за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 07.10.2020 року, складеного та підписаного головою сільської ради, голови та членами опікунської ради, встановлено, що за місцем проживання відповідачки разом з її дітьми, за адресою: [ADDRESS] , водогін відрізаний від мережі водопостачання, в приміщенні три кімнати, але одна з них аварійна. Постільна білизна, полотенця, засоби гігієни, посуд відсутні. В приміщенні антисанітарія, відсутнє паливо, продукти харчування (а.с. 10). Згідно довідок від 13.10.2020 року № 1500-1507 виданих виконкомом Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно проживає без реєстрації по [ADDRESS] , разом з нею проживають її малолітні діти. [PERSON] не працює, трудової книжки не має, згідно записів з погосподарської книги, ні житлового будинку, ні земельної ділянки, чи інше майно за нею на території Граденицької сільської ради не числиться. Неодноразово надходили скарги і заяви в усній формі від жителів села щодо невиконання нею батьківських обов`язків (а.с. 11-14). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, оскільки вона не цікавиться їх життям, здоров`ям, розвитком, не приймає участі в вихованні дітей, не піклується про них, не створила умов для життя та розвитку, а тому має бути позбавлена батьківських прав і таке позбавлення відповідає інтересам дітей. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В даному випадку, представник позивача просить стягувати з батьків аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено, що у відповідача наявні непрацездатні члени сім`ї чи діти, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням. Разом з тим, ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] слід стягувати аліменти у розмірі 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 22.11.2020 року до досягнення дітьми повноліття, шляхом перерахування на особисті рахунки дітей, відкритті у відділенні Державного ощадного банку України. Позивачем зазначено, що діти перебувають у комунальних установах, тож аліменти підлягають стягненню з батьків на особистий рахунок у Державному ощадному банку України, що відкрито на ім`я дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved