Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. В обґрунтування позову зазначив те, що між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23 грудня 2015 року, за яким страховик зобовязався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоровю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля [NUMBER]. 20 жовтня 2016 року в м. Кривому Розі сталася ДТП, за участю забезпеченого автомобіля [NUMBER], під управлінням відповідача [PERSON], автомобіля ВАЗ 2101, державний д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Москвич 2141, д/н 94813ДП. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року, провадження у справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністравтиної відповідальності. Згідно постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.01.2017 року, залишеної без змін Апеляційним судом Дніпропетровської області, [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Вище зазначеними постановами встановлено, що причиною ДТП, яка сталась 20.10.2016 року є порушення [PERSON] п. 2.9. а) ПДР України. Відповідно до звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу вартість матеріального збитку заподіяного власнику пошкодженого автомобіля становить 11374,20 грн. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування в сумі 8280,00 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку та страхового акту. Оскільки [PERSON] на час ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникли право до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ СК «ПЗУ Україна» суму завданої майнової шкоди в розмірі 8280,00 грн. та судові витрати. Представник позивача до суду не зявився, до початку слухання справи подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника позивача. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Правом на відзив не скористався. \~ \~ \~ \~Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір (поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.12.2015 року, за яким страховик зобовязався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоровю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу автомобіля [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» субєктами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі. Згідно ст. 5 вказаного вище закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. З постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2017 року слідує, що 20.10.2016 року в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля [NUMBER], під управлінням [PERSON], автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Москвич 2141, д/н 94813 під керуванням водія [PERSON] (а.с. 9). Наведеною вище постановою суду провадження по справі про притягнення до адміністравтиної відповідальності [PERSON] за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова суду оскаржена не була та набрала законної сили 14.02.2017 року (а.с. 9-10). Разом з цим, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу №РZU/3742/16-173510 від 11.11.2016 року вартість матеріального збитку без НДС, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER] склала 11374,20 грн. (а.с. 22-34). На підставі заяви про настання страхового випадку від 20.10.2016 року та страхового акту №UA2016102800001/L01/04 від 01.03.2017 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування в сумі 8280,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 1852 від 01.03.2017 року (а.с. 6, 16, 51). Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до абз. «а» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, відповідно до абз. «б» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо транспортної пригоди за його участі самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно розяснень, які містяться в абз. 4 п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини четвертої ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У звязку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 КУпАП), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. З матеріалів справи встановлено, що окрім постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, наявна постанова Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.01.2017 року, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З вказаної постанови вбачається, що допитані в судовому засіданні та попереджені про кримінальну відповідальність свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що 20.10.2016 року сталося ДТП за їх участі та участю [PERSON], а також вони безпосередньо бачили, як [PERSON] виходив зі свого автомобіля з водійського місця та крім нього в автомобілі нікого не було та ніхто не виходив (а.с. 9-10). Постанова Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.01.2017 року залишена без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області та набрала законної сили 17.03.2017 року (а.с. 14-15). Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи зазначені положення законодавства, зокрема й те, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до винної особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, суд приходить висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1720,00 грн. сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved