Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Представник військової частини [NUMBER] звернувся до суду з позовом в якому просить: Стягнути із [PERSON] на користь військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) безпідставно набуте майно в сумі 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень 99 копійок, посилаючись на те, що громадянин [PERSON] 04 червня 2015 року був призваний до Збройних Сил України по мобілізації. Наказом командира військової частини\~ [NUMBER] (по стройовій частині) від 04 червня 2015 року №128 [PERSON] зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду водія машиніста 1 механізованого батальйону. 23 листопада 2015 року молодший сержант [PERSON] самовільно залишив військову службу. Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] від 31 грудня 2015 року №4850 виплата грошового забезпечення молодшому сержанту [PERSON] призупинена з 23 листопада 2015 року. В період, починаючи з 11 дня самовільного залишення частини і до дня видання наказу командиром військової частини [NUMBER] про призупинення виплати грошового забезпечення молодшому сержанту [PERSON] виплачено грошове забезпечення, розмір якого складає 3196,99 гривень. Враховуючи, що самовільне залишення [PERSON] військової частини призвело до отримання ним грошового забезпечення за період не виконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальної шкоди державі, позивач просить поданий позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з`явився, в письмовому клопотанні командир військової частини [NUMBER] підполковник [PERSON] просить розгляд справи провести без участі їхнього представника на підставі наявних у справі документів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності, просить відмовити у задоволені позову. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] призначено наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 27 січня 2015 року №7-РС на посаду стрільця зенітника 1 зенітного ракетного взводу 4 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону. Витягом із наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) від 02.02.2015 року №29 стверджується, що солдата [PERSON] , з 02 лютого 2015 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що відповідач 23.11.2015 року самовільно залишив військову службу. Згідно з довідкою військової частини [NUMBER] від 02.11.2017 року №5488, станом на 01.11.2017 року заборгованість по переплаті грошового забезпечення військовослужбовцю [PERSON] , який самовільно залишив військову частину, становить 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень 99 копійок (а.с.7). Відповідно до витягу із довідки про дослідження окремих питань програми аудиторського завдання військової частини польова пошта [NUMBER] вбачається, що молодший сержант [PERSON] проходив лікування в військово-клінічному медичному центрі Північного регіону, станом на 23.11.2015 року переведений на лікування у м. Миколаїв в військову частину [NUMBER] , про те у вищевказану військову частину не прибув, в подальшому наказом командира в/ч пп [NUMBER] від 31.12.2015 року №4850 оголошено молодшого сержанта [PERSON] таким, що самовільно залишив військову частину з 23.11.2015 року, про те в порушення вимог п.34.4 Інструкції, затвердженої наказом №260, виплата грошового забезпечення фактично призупинена в січні 2016 року про те мала бути призупинена 23.11.2015 року. Дане порушення призвело до неналежної виплати грошового забезпечення відповідачу за грудень 2015 року у сумі 3196,99 грн. Відповідно до ст.ст.131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника). Однак, в порушення цих вимог статуту відповідач з метою ухилення від військової служби 23.11.2015 року не прибув у військову частину [NUMBER] і за місцем проходження військової служби був відсутній. Відповідно до п.34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої\~наказом Міністра оборони України №260 від 11.06.2008 року, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Відповідно до вимог ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого\~Законом України від 24.03.1999 р. № 548-ХІV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Відповідно до п.2 ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого\~Законом України від 24.03.1999 р. № 551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Згідно ст.ст.1212,\~1213 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Судом встановлено, що відповідачу було нараховане грошове забезпечення в період його відсутності (грудень 2015 року) на військовій службі в сумі 3196,99 грн., що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] за № 5488 від 02.11.2017 року, дані кошти він отримав та не повернув. Відповідачем незаконно використані грошові кошти, надмірно виплачені йому частиною в рахунок грошового забезпечення, що є заподіянням прямої дійсної шкоди частині і підлягає відшкодуванню у встановленому порядку. Таким чином, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь держави в особі військової частини [NUMBER] безпідставно отримані ним кошти в сумі 3196 грн. 99 коп. Оскільки позивачем не сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду в сумі 1600 грн., а позовні вимоги задоволено повністю, то згідно вимог\~ст.141 ЦПК України\~ці витрати належить стягнути з відповідача на користь держави.\~\~

Outcome: approved