Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 16.12.2015 року за договором купівлі- продажу житлового будинку позивач придбав у третьої особи нерухоме майно- житловий будинок за [ADDRESS], а також земельну ділянку за тією ж адресою. У квітні 2018 року позивачеві стало відомо про накладення арешту на вказане майно постановою ВДВС Волноваського РУЮ від 06.12.2013 року про відкриття виконавчого провадження та постановою ВДВС Волноваського РУЮ від 28.10.2013 року про відкриття виконавчого провадження. Відповідно вказаних постанов, арешт накладено на все нерухоме майно боржника [PERSON], що, згідно довідки Миколаївської сільської ради, зареєстрований в будинку [ADDRESS], не є на теперішній час та ніколи не був власником будинку за [ADDRESS]. Тобто, при ухваленні постанов державним виконавцем було допущено описку у зазначенні адреси боржника. Позивач звернувся до Волноваського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області з вимогою про зняття арешту, але у відповідь отримав листа, у якому було вказано, що позивач не є стороною виконавчого провадження, тому, відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знято лише за рішенням суду. Просив зняти арешт з належного позивачеві нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], накладений постановами ВДВС Волноваського РУЮ від 06.12.2013 р. та від 28.10.2013 р. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином, відзиву та заперечень проти заявлених вимог не надали. Третя особа в судове засідання не з*явився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позовних вимог не надав. На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав. На підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 16.12.2015 року, укладеного між [PERSON], що діяв від імені [PERSON], власника майна, та ПрАТ «Екопрод», позивачеві належить на праві власності житловий будинок за [ADDRESS]. Відповідно до положень п.1.4 договору, представник продавця стверджував, що на момент укладення договору , житловий будинок не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори, він не перебуває у заставі тощо. Відсутність заборони відчуження (арешту) та обтяжень іпотекою нерухомого майна , яке є предметом договору, підтверджується інформаційними довідками № 49976339, 49977328 від 16.12.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна. ( а.с.6-7). Право власності за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 16.12.2015 року, - про що свідчить витяг з Державного реєстру № 50015-23 від 16.12.2015 року. ( а.с.8) Відповідно договору купівлі- продажу земельної ділянки від 16.12.2015 року, укладеного між [PERSON], що діяв від імені [PERSON], власника земельної ділянки, та ПрАТ «Екопрод», позивачеві належить земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка). Згідно п.6 Договору, представник продавця стверджував, що на момент укладення договору , земельна ділянка не перебуває під арештом чи забороною, щодо неї не ведуться судові спори, вона не заставлена тощо. Відсутність заборони відчуження (арешту) та обтяжень іпотекою нерухомого майна , яке є предметом договору, підтверджується інформаційними довідками № 49976339, 49977328, 49977683 від 16.12.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна. ( а.с.10-11) Право власності позивача на земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.12.2015 року, індексний номер 50016535,- що підтверджується витягом з Державного реєстру. ( а.с.12) З довідки Миколаївської сільської ради №с 723 від 10.05.2018 р. судом встановлено, що відповідач [PERSON], РНОКПП [NUMBER], зареєстрований по [ADDRESS]. ( а.с.15) 02.04.2018 року позивач звернувся до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби з клопотанням про зняття арешту з нерухомого майна по [ADDRESS], накладеного постановами державних виконавців від 28.10.2013 р. та від 06.12.2013 р. З відповіді в.о. начальника Волноваського районного відділу державної виконавчої служби від 26.04.2018 р. за вих. № 14.39-28/17/2415/5367 на звернення позивача ( а.с.20) вбачається, що арешт на нерухоме майно, що належить позивачеві, накладений постановами державних виконавців під час виконання рішень суду про стягнення зі [PERSON] заборгованостей. Арешт може бути знято на підставі рішення суду. З копії постанови державного виконавця відділу ДВС Волноваського РУЮ від 28.10.2013 року про відкриття виконавчого провадження на а.с.25 вбачається, що за виконавчим листом по справі 202/24484/13-ц, виданим 29.05.2013 року Індустріальним районним судом Дніпропетровської області по справі про стягнення зі Шкарупи на користь ПАТ «Приватбанку» боргу в сумі 206 754, 02 грн. відкрито виконавче провадження, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику [PERSON] З копії постанови державного виконавця відділу ДВС Волноваського РУЮ від 06.12.2013 року про відкриття виконавчого провадження на а.с.26 вбачається, що за виконавчим листом по справі 2-1151/2011, виданому 30.11.2011 року Волноваським районним судом Донецької області по справі про стягнення зі [PERSON] на користь ПАТ «Інвестиційно- фінансовий консалтинг» боргу, відкрито виконавче провадження, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику. З наведеного випливає, що постановою державного виконавця було накладено арешт на майно, що не належало боржнику [PERSON] на час винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень. Згідно зі ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Ч.1,5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, суд вважає, що арешт було помилково накладено на майно, що не належало боржнику [PERSON] за виконавчими документами про стягнення з нього заборгованості, на підставі яких було відкрито виконавчі провадження та накладено арешт на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS]. Боржник зареєстрований в будинку [ADDRESS], не був та не є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Під час вирішення питання щодо накладення арешту на майно за вказаними виконавчими провадженнями, державні виконавці у постановах про відкриття виконавчих проваджень стосовно [PERSON] помилково вказали номер будинку 72 замість 27 та наклали арешт на майно, що не належало боржнику. Арешт може бути знято на підставі рішення суду, іншим способом реалізувати свої права власника позивач не має можливості, тому суд вважає його позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст..ст.317, 319, 391 ЦК України,

Outcome: approved