Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Представник позивача 23.06.2014 року звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь КС «Народний кредит» заборгованість за відсотками за Кредитним договором № 4-130101-н від 11.01.2013 року в розмірі 13560,00 грн., а також судові витрати. Вимоги обґрунтовував тим, що 11.01.2013 року між КС «Народний кредит» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 4-130101-н, відповідно до умов якого кредитна спілка надала останньому кредит в розмірі 6000 грн. зі платою за користування коштами в розмірі 73% річних, тобто 0,2% за кожний календарний день користування кредитом, на строк на 12 місяців. В наслідок неналежного виконання умов кредитного договору рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 серпня 2013 року було стягнуто суму боргу у розмірі 11909,40 грн. У зв'язку із порушенням відповідачем умов Кредитного договору станом на 06.01.2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 13560 грн. В позовній заяві представник позивача просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, дослідивши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 11.01.2013 року між КС «Народний кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 4-130101-н, відповідно до умов якого кредитна спілка надала останньому кредит в розмірі 6000 грн. зі платою за користування коштами в розмірі 73% річних, тобто 0,2% за кожний календарний день користування кредитом, на строк на 12 місяців. За умовами кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання повертати щомісячно суму кредиту та нараховані відсотки за кредит, що визначено відповідним графіком розрахунків, який передбачений додатком №1 до Кредитного договору. Також між сторонами 11.01.2013 року було укладено додатковий договір до Кредитного договору №4-130101-н від 11.01.2013 року, відповідно до п.1.1 якого сторони обумовили зміну розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, а саме у зв'язку із порушенням графіку розрахунків Додатка №1 до кредитного договору в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів. У разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за користування яким становить 365% річних,тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 6000,00 грн. В свою чергу відповідач [PERSON], скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за договором належним чином не виконав. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.08.2013 року було стягнуто суму боргу станом на 24.05.2013 року у розмірі 11909,40 грн. Після набрання рішення законної сили в рахунок погашення боргу відповідачем не було здійснено жодної проплати, тому станом на день звернення до суду сума боргу за вказаним рішенням не погашена, зобов'язання встановлені Кредитним договором № 4-130101-н від 11.03.2013 року не виконані. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Боржник відповідно до ст.625 ЦК України несе відповідальність за порушення грошового зобов'язання і на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також встановлені договором або законом річні проценти від простроченої суми. Так, слід зазначити, що Кредитна спілка «Народний кредит» є неприбутковою організацією, яка надає членам кредитної спілки кредити та залучає вклади членів кредитної спілки на депозитні рахунки. Однак згідно з п.1.5. ст.1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги, які надає кредитна спілка, - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи рахунок цих осіб з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Для збереження реальної вартості фінансових активів Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг видала Розпорядження №7 від 16.01.2004 року «Про затвердження Положення про фінансові нормативи діяльності та критерії якості системи управління кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок», яке розроблено згідно з п.4 ч.1 ст.28 та ст.29 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст.20, 21 ЗУ «Про кредитні спілки», пп.11,12, 36 п.4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України та призначене для забезпечення стабільної діяльності Кредитних спілок, своєчасного виконання ними зобов'язань перед своїми членами, а також запобігання можливим втратам капіталу через ризики. Згідно з вищезазначеним Положенням кредитна спілка повинна в обов'язковому порядку з метою покриття передбачених збитків від неповернених кредитів за рахунок частини доходів кредитів спілки формувати резерв забезпечення покриття витрат від неповернених позичок. Нормативи достатності капіталу та платоспроможності знайшли своє відображення в пп.2.2.2 розділу 2 положення, де зазначається п'ять ступенів ризику. За таких обставин та у відповідності пп.2. п.2 ст.21 ЗУ «Про кредитні спілки» та Статуту кредитної спілки позивач має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитом, наданими кредитною спілкою, що і передбачене Кредитним договором. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 13.04.2011 року «Щодо застосування окремих норм цивільного законодавства» Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання те не позбавляє кредитора права отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки належним виконання зобов'язання є виконання, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. За правилами ст.ст.1048, 1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач як позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, тому за період з 24.05.2013 року по 06.01.2014 року рахується заборгованість по процентам за користування кредитом на суму 13560 грн. Таким чином, виходячи з викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення.

Outcome: approved