Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 17 липня 2008 року в розмірі 139785 грн. 84 коп., з яких: 7717 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом; 121073 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4100 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 6644 грн. 56 коп. - штраф (процентна складова), що утворилась станом на 31 січня 2018 року, посилаючись на порушення боржником своїх зобов`язань. 28 серпня 2018 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. 24 вересня 2018 року відповідачем на адресу суду подано заперечення проти позову, посилаючись на те, що банком порушено строк позовної давності для звернення до суду, у зв`язку з чим просить застосувати строк позовної давності до зазначених позовних вимог та відмовити в задоволенні позову, подавши до суду відповідну заяву. Крім того, зазначає, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, у зв`язку з чим вимоги щодо стягнення штрафів не відповідають Конституції України. 22 жовтня 2018 року представником позивача подано до суду відповідь на заперечення, відповідно до яких вона вважає заперечення відповідача не обґрунтованими, посилається на те, що відповідач заборгованість за зазначеним договором не погасила, тому поточний рахунок (картка) на даний момент відкритий та дійсний. Картковий рахунок не закривався та позичальник мав змогу здійснювати погашення заборгованості. Строк дії такого договору відповідає строку дії картки виданої на підставі договору, в даному випадку строк дії картки до останнього дня грудня 2021 року, а з позовом позивач звернувся до суду 03 березня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності. Крім того штраф та пеня не є взаємовиключними видами неустойки, Цивільний кодекс України не містить обмежень і заборон на одночасне застосування стороною за договором до винної сторони таких штрафних санкцій, як штраф та пеня, на підставі викладеного просила задовольнити позовні вимого в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, застосувавши строк позовної давності. Суд, заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 17 липня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети - заяви, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погодившись при цьому, що заява з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між собою договір надання банківських послуг. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів льотного періоду» підписаної відповідачем, остання взяла на себе зобов`язання щодо повернення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг доданих до заяви-анкети, у разі виникнення заборгованості Держателя по картрахунку в наслідок курсової різниці, технічної помилки в роботі обладнання та в інших випадках, Клієнт зобов`язується погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту його виникнення (п. 6.1); у разі наявності перевитрати Платіжного ліміту по карті та непогашення його Клієнтом протягом 6 місяців, картка закривається, наступне відновлення дії картки можливе тільки після повного погашення заборгованості Клієнтом (п. 9.4); договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк (п. 9.12). Відповідно до п. 9.5 Умов та Правил надання банківських послуг доданих до заяви-анкети відповідний картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви Одержувача, або Банк має право на його закриття, письмово повідомив Одержувача . При цьому Одержувач повинен не пізніше 30 днів від дня повідомлення повернути картку до Банку, після чого обслуговування картки припиняється. Одержувач повинен погасити усі види заборгованості перед Банком, у тому числі які виникли на протязі 30 днів з моменту повернення картки. Банк закриває картковий рахунок у строк не раніше 30-ти днів з дня припинення обслуговування картки. Пунктом 5.3, 5.4. Правил надання банківських послуг доданих до заяви-анкети, передбачено, що строки та порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія ) по платіжним карткам з встановленим мінімальним обов`язковим платежем наведений в Пам`ятці Клієнта, яка є не від`ємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами та частиною заборгованості за кредитом. Строк погашення по Кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія ) по платіжним карткам без встановленого Мінімального обов`язкового платежу, проводиться в наступному порядку: строк погашення процентів по Кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному об`ємі, не пізніше останнього дня місяця, указаного на платіжній картці. Пунктом 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг доданих до заяви-анкети, також передбачено, що при порушені Клієнтом строків платежу по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених теперішнім договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 17 липня 2008 року, вбачається, що банком виконано умови договору щодо надання кредитного ліміту, проте позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, так останній платіж направлений на погашення кредиту здійснений відповідачем 16 серпня 2014 року, у зв`язку з чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 31 січня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 139785 грн. 84 коп., з яких: 7717 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом; 121073 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4100 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 6644 грн. 56 коп. - штраф (процентна складова). 26 серпня 2013 року та 09 квітня 2014 року, відповідно до наданого відповідачем описів вкладення до цінного листа на ім`я ПАТ КБ «ПриватБанк», за адресою: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, що відповідає адресі для листування зазначеної у позовній заяві, відповідачем направлено заяву про припинення дії договору від 17 липня 2008 року, що не спростовано представником позивача в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Згідно письмового повідомлення наданого АТ КБ «ПриватБанк» клієнт [PERSON], згідно кредитного договору б/н від 17 липня 2008 року, отримала картки: [NUMBER], (яка також зазначена у анкеті - заяві від 17 липня 2008 року), [NUMBER], [NUMBER], остання з яких має термін дії до грудня 2021 року, при цьому не зазначено дати отримання таких карток та строк дії щодо кожної картки, та належних й допустимих доказів отримання відповідачем карток [NUMBER] та [NUMBER]. При цьому наданні позивачем фотознімки з інформації про клієнта [PERSON] суд до уваги не приймає, оскільки в них відсутня інформація щодо номерів таких карток та строку їх дії та відсутні відомості, що картки зображенні фото мають відношення до оспорюваного договору. З наданої представником позивача виписки щодо карткового рахунку [PERSON] вбачається, що за карткою № [NUMBER] , яка зазначена у анкеті - заяві від 17 липня 2008 року та згідно виписки є основною карткою, дата операцій зазначена з 18 липня 2008 року по 30 вересня 2018 року, при цьому остання операція позичальником проводилась 21 березня 2014 року у виді переводу грошових коштів між карками, в подальшому операції проводились банком щодо нарахування та списання процентів за користування кредитним лімітом та штрафів за прострочення по кредиту у той час як строк дії такої картки вже закінчився, та як стверджує представник позивача позичальнику видано іншу картку № [NUMBER] дати операцій по якій у виписці зазначенні за період з 28 березня 2012 року по 16 серпня 2014 року, на яку 16 серпня 2014 року здійснено останній платіж направлений на погашення кредиту, проте який не відображено в руху коштів по картці основній картці № [NUMBER] . Також з наданої представником позивача виписки щодо карткового рахунку [PERSON] , в якому зазначено основна картка № [NUMBER] , яка відсутня в повідомленні Банку щодо видачі [PERSON] карток за спірним договором, вбачається, що за карткою № [NUMBER] 6941 останній раз, а саме: 23 квітня 2012 року збільшено кредитний ліміт до 8000,00 грн.; за карткою № [NUMBER] - 18 серпня 2015 року зменшено кредитний ліміт до 7720,00 грн. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, з огляду на наявність порушення позичальником умов кредитного договору, то позов АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за цим договором є доведеним. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. У заяві позичальника від 07 липня 2008 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності відсутня, тому суд застосовує загальну позовну давність, встановлену ст. 257 ЦК України, а саме: тривалістю у три роки, а у відповідності до ст. 266 ЦК України, зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що [PERSON] , яка змінила своє прізвище на [PERSON] , що сторонами в судовому засіданні не оспорювалось, уклала з ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», кредитний договір, шляхом підписання анкети - заяви, відповідно до якого їй видано картку № [NUMBER] з кредитним лімітом в розмірі 1000, 00 грн., який 23 квітня 2012 року було збільшено до 8000,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 3 % на місяць, за умовами якого погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником щомісячними платежами; з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Та по якому, 26 серпня 2013 року та 09 квітня 2014 року позичальником [PERSON] направлено на адресу позивача заяву про припинення дії договору від 17 липня 2008 року; останній платіж направлений на погашення кредиту, відповідно до наданого представником позивача розрахунку, позичальником здійснено 16 серпня 2014 року, а з позовом до суду банк звернувся у березня 2018 року. Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником щомісячними платежами, то початок позовної давності для стягнення цих платежів суд обчислює з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов`язання, що відповідає позиції Верховного Суду викладеної у Постанові від 08 квітня 2019 року у справі №743/120/17. Установивши, що останній платіж на погашення кредитної заборгованості за договором від 17 липня 2008 року позичальником було внесено в серпня 2014 року, а з позовом до суду банк звернувся у березня 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі, суд відмовляє у задоволенні позову. При цьому, твердження представника позивача про те, що строк дії договору на сьогодні не закінчився, оскільки він відповідає строку дії картки, який було продовжено до 2021 року, шляхом видачі іншої картки, суд до уваги не приймає, як такий що не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки з наданих ним фотознімків не вбачається яка саме картка видавалась [PERSON] , та який її строк дії, та крім того відповідно до умов укладеного між ними договору, відновлення дії картки здійснюється тільки після повного погашення заборгованості, тоді як у відповідача заборгованість виникли з вересня 2014 року. За таких підстав позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed