Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] по договору адвокат [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди в сумі 20\~000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що позивач працювала у відповідача на посаді начальника колцентру . Згідно наказу №349-п/тз від 09 червня 2017 року, звільнена з посади на підставі ч.3 ст.38 КЗпП. В день звільнення позивачу не було виплачено нараховану заробітну плату в сумі 131\~534 грн. 50 коп. Тільки 08 серпня 2017 року з позивачем проведено повний розрахунок по заробітній платі, а тому позивач вважає, що затримка розрахунку при звільненні складає 60 календарних днів. Поскільки середньоденний заробіток позивача складає 658 грн.27 коп., то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 39\~496 грн.20 коп. Крім цього вважає, що відповідачем позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні її прав, втрати нормальних життєвих зв»язків та вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду позивач оцінює в 20\~000 грн. В зв»язку з цим просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 39\~496 грн.20 коп. та моральну шкоду в сумі 20\~000 грн. Представник позивача по договору адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив позов задовольнити, з підстав, вказаних в позовній заяві. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, вважає, що затримка розрахунку при звільненні становить 43 дні робочі дні за період з 09.06.2017 року по 08.08.2017 року та становить суму 28\~305 грн. 61 коп. Що ж стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то в цій частині позову просила відмовити, в зв»язку з тим, що вини відповідача в невиплаті заробітної плати немає, на підприємстві склалася скрутна фінансова ситуація, а позивач не надав суду будь-яких доказів з приводу погіршення стану здоров»я, наявності на утриманні неповнолітніх дітей, письмових чи усних заяв з приводу порушення нормальних життєвих зв»язків, довідки з лікарні про необхідність посиленого харчування і т.д. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав . В судовому засіданні встановлено, що позивач працювала у відповідача на посаді начальника колцентру . Згідно наказу №349-п/тз від 09 червня 2017 року звільнена з посади на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. В день звільнення позивачу не було виплачено нараховану заробітну плату в сумі 131\~534 грн. 50 коп. З позивачем 08 серпня 2017 року проведено повний розрахунок по заробітній платі. Дані обставини в судовому засіданні визнала представник відповідача, а тому вони не підлягають доказуванню. Згідно ст. 117 КЗпП України у разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Поскільки з вини відповідача з позивачем не проведено розрахунок по заробітній платі в день звільнення, то з відповідача слід стягнути кошти затримку розрахунку при звільненні. Обговорюючи питання про суму коштів за затримку розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного. Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі, виданій відповідачем № 3916/04-02-01 від 20.06.2017 року середньоденний заробіток позивача складає 658 грн. 27 коп. Затримка розрахунку при звільненні становить 43 робочі дні з 09.06.2017 року по 08.08.2017 року , а тому сума , що підлягає до стягнення складає 28\~305 грн. 61 коп. ( 43 дні х 658 грн.27 коп. = 28\~305 грн. 61 коп.). Доводи представника позивача про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти за затримку розрахунку при звільненні за 60 календарних днів в сумі 39\~496 грн. 20 коп., не узгоджуються з п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Вказаним Порядком передбачено, що виплати, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин). Тому позов в цій частині слід задовольнити на суму 28\~305 грн. 61 коп. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що не виплата позивачу заробітної плати призвели до порушення її прав, вона втратила нормальні життєві зв»язки та була змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем моральна шкода оцінена в сумі 20 000 грн. Суд, виходячи із засад розумності та справедливості вважає, що сума моральної шкоди є значно завищеною, тому в цій частині позов підлягає до часткового задоволення на суму 2\~000 грн. В частині стягнення моральної шкоди в сумі 18\~000 грн. слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Поскільки позивач при зверненні до суду з позовом по квитанції 21.09.2017 року сплатила судовий збір в сумі 640 грн. , то ці кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. Так як позивач звільнена від оплати судових витрат по позову про стягнення коштів за затримку розрахунку при звільненні , то ці витрати слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial