Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Представник заявника у судове засідання надав письмову заяву у якій вимоги підтримав у повному обсязі та просив встановити юридичний факт родинних стосунків між [PERSON], [INFO] та її чоловіком [PERSON], [INFO]. Завідувач Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровського району Дніпропетровської області надала заяву про розгляд справи без їхньої участі. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлено, що зі своїм померлим чоловіком, [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі зареєстрованого Рожищенським районним відділом ЗАЦС Волинської області 22.02.1948 року, актовий запис №2. Так, чоловік заявниці [PERSON], помер 21.05.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. У свою чергу [PERSON] своєчасно звернулася із заявою до державної нотаріальної контори для отримання спадщини після смерті свого чоловіка, але постановою нотаріуса від 24.11.2000 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що в свідоцтві про смерть спадкодавця та в правовстановлюючих документах на спадковий будинок по батькові спадкодавець значиться «Соловійович», а в свідоцтві про одруження «Сильвестрович». Таким чином, заявниці необхідно встановити юридичний факт знаходження у родинних відношеннях з [PERSON], для можливості належного оформлення спадкового майна. Зокрема, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою про склад сім'ї з якої вбачається, що заявниця була зареєстрована та проживала в спадковому домоволодінні разом зі спадкодавцем до його смерті, свідоцтвом про народження [PERSON], який народився 05.05.1920 року, місце реєстрації церков с. Любче, Рожищенського району Волинської області, що зазначено в свідоцтві про народження [PERSON], виданого 22.06.1951 року в якому рік народження співпадає з роком народження у свідоцтві про шлюб. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до Постанови Верховного Суду України №5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: *згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; *чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; *заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; *встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ № 5 від 31.03.95). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що факт родинних відносини заявниці та спадкодавця знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому заява про встановлення факту підлягає задоволенню. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved