Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в сумі 1000грн. щомісячно, починаючи з 12.09.2017р. до 30.06.2021р..В обґрунтування позову зазначено, що позивач після досягнення повноліття продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі навчання у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в добровільному порядку не надає. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявилися. Представник позивача надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу без участі позивача та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, представник позивача просила відшкодувати позивачу понесені нею судові витрати з подачі оголошення в газету. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся через оголошення у пресі, що відповідно до ч.9 ст.74, ст.77 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, судом встановлені наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження /а.с.2/. Позивач мешкає разом з матірю [PERSON], яка є непрацездатною особою та отримує пенсію в розмірі 1536,63грн. /а.с.3, 4/. З 01.09.2016р. [PERSON] навчається на денній формі навчання у Навчально-науковому інституті іноземних мов Черкаського національного університету імені [PERSON] і отримує стипендію в розмірі 1100грн, що підтверджується відповідною довідкою /а.с.19/. Строк навчання до 30.06.2021р. /а.с. 5/. На теперішній час відповідач є здоровою особою, проте в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги своїй доньці, а тому вона звернулась до суду з зазначеним позовом. За таких обставин між сторонами виник спір з правовідносин щодо обовязку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, що регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК). Згідно ч.1 ст.199 СК якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивач є студентом навчального закладу денної форми навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. В свою чергу відповідач є дієздатною особою, яка має можливість надавати матеріальну допомогу доньці. Отже вимога про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки є правомірною. Відповідно до ч.1 ст.200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000грн. Суд вважає, що такий їх розмір є обґрунтованим. При цьому суд бере до уваги, що мінімальний розмір заробітної плати на момент розгляду справи складає 3200грн. У зв'язку із навчанням на денній формі позивач отримує стипендію в розмірі 1100грн і не має можливості працювати, щоб забезпечити себе доходом на рівні мінімальної заробітної плати. Тож визначення розміру аліментів на рівні 1000грн забезпечить компенсацію відповідачем половини різниці між мінімальною заробітною платою та отримуваним позивачем доходом, а відтак є належним та достатнім заходом виконання батьківського обов'язку і відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності регулювання сімейних правовідносин, передбаченим ч.9 ст.7 СК Стосовно періоду протягом якого мають стягуватися аліменти, то відповідно до ч.1 ст.191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а згідно ч.2 ст.199 СК право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо судових витрат, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зміст позовних вимог та ступень їх задоволення, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в мінімальному розмірі, встановленому ст.4 Закону України «Про судовий збір», тобто в розмірі 640грн. На підставі п.6 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК понесені позивачем витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 102грн /а.с.20/ також підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved