Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, а [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів і визнання умов обслуговування рахунків фізичної особи та тарифів за карткою Monobank додані як умови Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 21.05.2018 року недійсними. Позовні вимоги АТ «Універсал Банк» мотивує тим, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект Monobank. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 21.05.2018 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.05.2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язалася виконувати його умови. Проте, відповідачка взятих на себе зобов`язань по договору не виконала, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами не надавала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.12.2020 року становить 26812,63 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14615,36 грн. та заборгованості за пенею та комісією в розмірі 12197,27 грн. В судове засідання представник АТ «Універсал Банк» не з`явився, однак, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Крім того, у відповіді на відзив додатково висвітлено та роз?яснено умови укладеного договору та наведено відповідну судову практику. Зустрічну позовну заяву [PERSON] мотивувала тим, що не згідна із вказаними у первинному позові твердженнями, що підписана нею анкета-заява на відкриття поточного рахунку складає між нею та банком форму змішаного договору банківського рахунку та кредитного договору. Вважає, що до відносин, які склались між нею та банком застосовуються положення кредитного договору, передбачені главою 71 ЦК України, який має укладатись у письмовій формі. Також, наголошує, що заявою-анкетою не встановлено ні відсоткову ставку, ні період користування кредитом, ані комісії чи санкцій. Тобто, сторони не досягли істотних умов кредитного договору. Їй як споживачу, не була надана в належній і зрозумілій формі вся необхідна інформація про кредит, в тому числі, розрахунок загальної вартості кредиту та всіх супутніх послуг. І банк був зобов?язаний отримати від споживача письмове підтвердження про ознайомлення з усією інформацією. В зв?язку із цим просить визнати недійсними умови обслуговування рахунків фізичної особи та тарифів за карткою Monobank додані як умови Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 21.05.2018 року. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги банку визнає в частині несплаченого нею тіла кредиту в розмірі 7979,70 грн., а вимоги зустрічного позову підтримує повністю та просить задоволити. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ч.2 ст.11 України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку , а також, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно норм статей 628, 634 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Що ж до форми договору, то положеннями статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як встановлено судом, 21.05.2018 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.05.2018 року, відповідно до якої просила відкрити на її ім?я поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку (а.с.6). В окремих пунктах вищевказаної анкети-заяви є посилання на інші документи, що узгоджується з вищенаведеними положеннями ст.207 ЦК України. Зокрема, є посилання на додаток, в якому мала бути вказана сума кредитного ліміту, Інструкцію про порядок відкриття, використання і закриття рахунків (п.4), а також на Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту (п.3). І своїм підписом в анкеті-заяві, [PERSON] підтвердила, що ознайомилася з вищенаведеними додатками та отримала їх примірники у мобільному додатку, що також підтверджується роздруківкою пуш-повідомленням з мобільного додатку (а.с.114). Після підписання цієї анкети-заяви, 22.05.2018 року [PERSON] на кредитну картку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 2000 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 21.07.2021 року (а.с.115), а також підтверджується самою [PERSON] у поданому нею до суду відзиві на позов (а.с.45). Тобто, відповідачка отримала на банківську картку кредит в розмірі 2000 грн. та використала ці кошти на різні потреби на власний розсуд, що підтверджується деталізованою випискою про рух коштів по картці станом на 01.03.2020 року (а.с.110-112). У відповідності до положень ч.1 ст.1054 та ч.1 ст.1048 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. А статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Водночас, ч.1 ст.1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами. Проаналізувавши в сукупності вимоги чинного законодавства в цій сфері, а також надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що дійсно, підписання сторонами анкети-заяви можна розцінювати як змішаний договір, а саме: кредитний договір та договір банківського рахунку. І дійсно, згідно умов такого договору, [PERSON] погодилась, що ознайомилася з вказаними у анкеті додатками та отримала їх примірники у мобільному додатку. Проте, суд не може точно встановити чи наданий позивачем витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи є тим самим, який отримала у мобільному додатку 21.05.2018 року [PERSON] , та саме відповідно до умов якого було нараховано пеню і комісію на прострочену заборгованість. Аналогічну позицію щодо підстав врахування додаткових умов, не підписаних боржником, неодноразово висловлено Верховним Судом, зокрема при розгляді справи №342/180/17-ц (Провадження № 14-131цс19) від 03.07.2019 року. Згідно поданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.05.2018 року (а.с.5), виданого АТ «Універсал Банк» у вигляді таблиці, загальна сума заборгованості відповідачки по кредиту станом на 22.12.2020 року становить 26812,63 грн., зокрема: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 14615,36 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 12197,27 грн. Проте, зважаючи на вищенаведені мотиви, суд дійшов висновку, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути лише суму заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яка становить 14615,36 грн., а також оплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270 грн. Зустрічні ж позовні вимоги щодо визнання недійсними умов обслуговування рахунків фізичної особи та тарифів за карткою Monobank додані як умови Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 21.05.2018 року, задоволення не підлягають, оскільки доказів щодо підтвердження даного факту суду надано не було. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 551, 625, 628, 634, 639, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: partial