Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 15 вересня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким 15.09.2021 р. позивач передав відповідачці 8 000 доларів США, про що [PERSON] було власноручно складено розписку . Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, передавши позичальнику готівкою кошти в сумі 8 000 дол. США. Розпискою передбачено, що [PERSON] зобов`язується повернути отриману позику в сумі 8000 доларів США не пізніше 15 жовтня 2021 року, проте станом на 18 жовтня 2021 року жодних коштів позивачу повернуто не було, незважаючи на його усні звернення із вимогою про погашення заборгованості. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість за договором позики в розмірі 8 000 доларів США та понесені судові витрати. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від [PERSON] ( представника позивача ) до суду надійшла заява про слухання справи без їх участі також вказала, що просить стягнути з відповідачки наявний борг. У судове засідання відповідачка не з» явилася . Надіслала до суду заяву про слухання справи без її участі. Також вказала , що визнає позовні вимоги . Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити , виходячи з наступного. \~ \~ \~ Згідно\~ч.ч.\~1-3\~ст.\~89\~ЦПК України\~-\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені\~ родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.\~ Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження\~ укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.\~ Отже,\~письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.\~ Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 24.02.2016 р. по справі\~\~№ 6-50цс16\~.\~ Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).\~ Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).\~ Судом встановлено, що відповідно до договору позики ( оформленого як розписка) від 15.09.2021 року, [PERSON] позичив [PERSON] 8 000 доларів США. Даною розпискою передбачено, що [PERSON] зобов`язується повернути отриману позику в сумі 8 000 доларів США не пізніше 15 жовтня 2021 року. Станом на момент звернення до суду з позовом, позивачу кошти [PERSON] повернуто не було. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Судом встановлено, що відповідачка належним чином свої забов`язнання не виконала. За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12). У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд вважає, що заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved