Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 16.08.1995 у Карбівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис №04. Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя, а тому не підтримують сімейних відносин з червня 2019 року. За таких обставин, представник позивача вважає, що шлюб позивача з відповідачем носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення. Подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі, строк на примирення просять не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а тому справу можливо розглянути по суті за відсутності сторін та винести очне рішення у справі . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.08.1995, виданого Карбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.08.1995, про що вчинено актовий запис № 04 ( а.с.12 ). З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною її звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, а тому не підтримують сімейних відносин з червня 2019 року. Зі змісту поданої позивачем заяви з`ясовано, що остання не бажає примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача у розмірі 768 гривні 40 копійок.

Outcome: approved