Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Представник Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із заявою, зазначивши заінтересованою особою Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіпро встановлення факту смерті особи в певний час в порядку п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. У поданій заяві представник заявника просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Дніпрі, Дніпропетровської області, Україна. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 28 червня 2019 року до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР на підставі направлення слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було доставлено труп [PERSON] , [INFO] , який було виявлено у морзі медичного закладу МКЛ №16. 01 липня 2019 року заявником було проведено судово-медичне дослідження трупа [PERSON] , [INFO] , за наслідками якого було складено акт № 1287 від 01 липня 2019 року та складене лікарське свідоцтво про смерть № 1287 від 01 липня 2019 року. Представник заявника зазначає, що при проведенні 01 липня 2019 року судово-медичного дослідження трупа [PERSON] , судовому експерту було надано документи, які підтверджували, що саме цей померлий чоловік є [PERSON] , [INFO] . Однак при проведенні державної реєстрації смерті гр. [PERSON] працівниками Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану було виявлено інший актовий запис про смерть № 365 від 17 березня 2016 року, складений Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо гр. [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із листа № 495/10-34238 від 07 жовтня 2019 року Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, 20 лютого 2016 року до Жовтневого ВП надійшло повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] , помер чоловік. В ході виїзду СОГ ВП на місці події було виявлено труп невідомого чоловіка. Оскільки у померлого були відсутні будь-які документи, його особа встановлювалась на підставі протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 24 лютого 2020 року, складеного старшим уповноваженим Жовтневого ВП ДВП капітаном поліції Макашевою Ю .М. Вказаний протокол пред`явлення трупа для впізнання був складений формально на підставі показів свідка [PERSON] , який впізнав померлого чоловіка, як [PERSON] . При цьому відсутнє достовірне підтвердження того факту, що свідок дійсно знав померлого, оскільки в протоколі не зазначено, що свідок [PERSON] є родичем або знайомим померлого. 22 лютого 2020 року було складене лікарське свідоцтво про смерть № 132/1 щодо гр. [PERSON] , [INFO] та видане свідоцтво про смерть [PERSON] . На підставі даного свідоцтва Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану було складено актовий запис про смерть № 365 від 17 березня 2016 року. При проведенні 01 липня 2019 року судово-медичного дослідження трупа [PERSON] , [INFO] , за наслідками якого було складено акт № 1287 від 01 липня 2019 року та складене лікарське свідоцтво про смерть № 1287 від 01 липня 2019 року судовому експерту було надано наступні документи, які підтверджували, що саме цей померлий чоловік є [PERSON] , [INFO] : направлення слідчого на судово-медичний розтин трупа, дозвіл прокурора на видачу трупа, історія хвороби [PERSON] . В той же час, померлий чоловік, особу якого було встановлено, як [PERSON] , на підставі протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 24 лютого 2016 року складеного старшим уповноваженим Жовтневого ВП ДВП капітаном поліції Макашевою Ю.М. , у дійсності не був зазначеною особою, оскільки при ньому будь-яких документів не було виявлено. Заявник зазначає, що очевидним є те, що саме померлий [INFO] чоловік був у дійсності [PERSON] , [INFO] , а не чоловік, який був впізнаний, як [PERSON] , згідно з протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 24 лютого 2016 року. Таким чином, щодо двох різних осіб у різний час були складені лікарські свідоцтва про смерть, у яких зазначено дані щодо [PERSON] , [INFO] . Через зазначені обставини Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у проведені реєстрації смерті [PERSON] на підставі лікарського свідоцтва про смерть № 1287 від 01 липня 2019 року. Для здійснення державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та тіло якого знаходиться на зберіганні у заявника, необхідно встановити юридичний факт смерті гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] через неможливість реєстрації факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Представник заявника надав до суду заяву, у якій просив заяву про встановлення факту розглядати без його участі, заяву підтримав у повному обсязі. Від представника заінтересованої особи до суду надійшли письмові пояснення з проханням розглядати справу без її участі.. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що 28 червня 2019 року до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР на підставі направлення слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було доставлено труп [PERSON] , [INFO] , який було виявлено у морзі медичного закладу МКЛ №16. 01 липня 2019 року КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР було проведено судово-медичне дослідження трупа [PERSON] , [INFO] , за наслідками якого було складено акт № 1287 від 01 липня 2019 року та лікарське свідоцтво про смерть № 1287 від 01 липня 2019 року. При проведенні 01 липня 2019 року судово-медичного дослідження трупа [PERSON] , [INFO] , за наслідками якого було складено акт № 1287 від 01 липня 2019 року та складене лікарське свідоцтво про смерть № 1287 від 01 липня 2019 року судовому експерту було надано наступні документи, які підтверджували, що саме цей померлий чоловік є [PERSON] , [INFO] : направлення слідчого на судово-медичний розтин трупа, дозвіл прокурора на видачу трупа, історія хвороби [PERSON] . Відповідно до листа в.о. начальника Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 19 липня 2019 року №2474/14.7-194 при проведенні державної реєстрації смерті гр. [PERSON] працівниками Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану було виявлено інший актовий запис про смерть № 365 від 17 березня 2016 року, складений Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо гр. [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із листа № 495/10-34238 від 07 жовтня 2019 року Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, 20 лютого 2016 року до Жовтневого ВП надійшло повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] , помер чоловік. В ході виїзду СОГ ВП на місці події було виявлено труп [PERSON] , [INFO] . При направленні зазначеного трупу до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» співробітниками не були зазначені дані про особу померлого, у зв`язку з чим 24 лютого 2016 року співробітником Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол пред`явлення трупа для впізнання з гр. [PERSON] у присутності двух понятих. Зазначене вище, дає підстави дійти висновку, що труп №132/Л від 22 лютого 2016 року, який був виявлений за адресою: [ADDRESS] є гр. [PERSON] , [INFO] . 22 лютого 2020 року було складене лікарське свідоцтво про смерть № 132/1 щодо гр. [PERSON] , [INFO] та видане свідоцтво про смерть [PERSON] . На підставі даного свідоцтва Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану було складено актовий запис про смерть № 365 від 17 березня 2016 року. Відповідно до п. 1 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз`яснень п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно п. 18 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органі, а є лише підставою для їх одержання. Згідно п. 9 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування «Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження.». Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом. Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженою наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (ч. 3 ст. 17 Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Згідно з п. 3.17 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає можливим заяву задовольнити та встановити юридичний факт про те, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Дніпрі, Дніпропетровської області, Україна. Таким чином обставини заяви про встановлення юридичного факту (факту смерті) знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, доведені, а тому заява обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved