Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Представник позивача в його інтересах звернулася до суду з позовом до відповідачки про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька посилаючись на те, що 14 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Покотилівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області. Сімейне життя у них не склалося і починаючи з 2015 року вони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. 31 серпня 2017 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області шлюб було розірвано. У 2015 році відповідачка завагітніла від [PERSON] і [INFO] та народила доньку [PERSON] . Лише у 2021 році під час спілкування з відповідачкою йому було повідомлено про те, що він не є біологічним батьком зазначеної дитини. Оскільки шлюб між ним та відповідачкою на момент народження доньки не було розірвано, при реєстрації народження дочки виконавчим комітетом Покотилівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області її батьком записали його. Реєстрація народження доньки відбулася відповідно до статті 122 Сімейного кодексу України. [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . За життя (зі слів відповідачки) [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] , і обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини. Однак він не встиг цього зробити, оскільки 02 травня 2021 року трагічно загинув. З огляду на викладене, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом для захисту порушених прав. В разі необхідності (заперечення факту походження дитини) він буде клопотати на проведенні генетичної експертизи для встановлення відсутності кровного споріднення між ним та дитиною - [PERSON] . Просив суд виключити з актового запису про народження № 3 від 03 серпня 2016 року, складеного виконавчим комітетом Покотилівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , відомості про батька, а саме: [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новоархангельського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, але надала суду повідомлення, в якому просила проводити розгляд справи за відсутності представника. Клопотань про проведення генетичної експертизи перед судом не заявлялось. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Судом встановлено, що 14 липня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Покотилівській сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2, після реєстрації шлюбу відповідачці було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.10/. [INFO] в с. Покотилове Голованівського району Кіровоградської області народилася [PERSON] , її матір`ю записано [PERSON] , батьком - [PERSON] (світлокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 12 травня 2021 року Новоархангельським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) /а.с.12/. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований між ними 14.07.2011 року у Покотилівській сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом № 02 - розірвано /а.с.11/. Відповідно до світлокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в с. Торговиця Голованівського району Кіровоградської області помер [PERSON] /а.с.13/. Зі світлокопії актового запису про народження № 3 від 03 серпня 2016 року вбачається, що [INFO] в с. Покотилове Новоархангельського району Кіровоградської області народилася [PERSON] , її матір`ю записано [PERSON] , батьком - [PERSON] , відомості про батька внесені на підставі актового запису про шлюб № 2 від 14.07.2011 року, складеного Покотилівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.28/. Вирішую виниклий спір суд зважує на наступні норми права. Відповідно до ст. 1 СК України - сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ст. 3 СК України). Згідно частин 1 та 2 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років (частини 1, 2 ст. 6 СК України). Ч. 1 ст. 18 СК України вказує, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Позивачем обрано спосіб захисту сімейних правовідносин - анулювання сімейного правовідношення. У ч. 1 ст.121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 122 СК України вказує, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно частин 1, 2 та 3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 1 ЦК України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. У відповідності до ч. 1 ст. 11 СК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Ст. 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1-4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно п. 2.13, п. 2.13.1 Наказу Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З огляду на зазначені норми матеріального права суд констатує, що оспорювання батьківства - це процедура, в ході якої батько заперечує факт біологічного походження від нього дитини, а мати може наполягати на протилежному. В нашому випадку відповідачка не заявляла перед судом будь-яких клопотань про проведення біологічної експертизи, а навпаки визнала позов з викладених у ньому підстав, що саме по собі вказує, що позивач не є генетичним батьком малолітньої дитини. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, і тому з актового запису про народження дитини підлягають вилученню відомості про батька, тобто позивача по справі - [PERSON] , який не є батьком народженої [INFO] [PERSON] , відповідачкою [PERSON] . На думку суду відомості про позивача, як батька зазначеної дитини, слід виключити з актового запису про її народження, не змінюючи, при цьому, решту актового запису про народження дитини, а тому суд приходить до висновку про повне задоволення позову з наведених вище мотивів. На підставі викладеного та

Outcome: approved