Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 вересня 2008 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №014/5676/74/92396 (далі -договір ) відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 32480,00 доларів США, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 13,85 відсотків річних. За таких обставин представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивачазаборгованість за договорами на загальну суму у розмірі 41353,95 доллари США, що станом на 20 лютого 2015 року за курсом НБУ еквівалентно 1152058 гривень 77 копійок, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 3654 гривні 00 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, у зв'язку з чим судом 10 вересня 2015 року було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених фактів та відповідних їм правовідносинам. 01 вересня 2008 року сторони уклали договори, на підставі яких відповідачу було надано кредит на умовах строковості, поворотності та платності (а.с. 11-18). 14 грудня 2009 року сторони уклали додаткову угоду №1, якою було змінено умови погашення кредиту (а.с. 27-29). Відповідно до п. 9.1, 9.2 договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти) пеню та штрафи відповідно до цього договору. Кредитор вправі пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх 12 місяців. За п 9.3. договору позичальник зобов'язаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобов'язань за цим договором протягом не біль ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право звернути стягнення за будь-яким з договорів забезпечення (або пред'явити вимогу поручителю) або вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за цим договором, які не суперечать чинному законодавству України. У відповідності з п. 16.3 договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Сплата пені здійснюється в порядки та строки передбачені для здійснення ануїтентних платежів за кредитом або в будь-який інший день за згодою або на вимогу кредитора. Сплата пені не звільняє позичальника з виконання простроченого грошового зобов'язання. Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання за договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 20 лютого 2015 року має заборгованість перед позивачем на суму 41353,95 долари США, що станом на 20 лютого 2015 року за курсом НБУ дорівнює еквіваленту 1152058 гривень 77 копійок яка складається з заборгованості по: кредиту - 33358,21 долари США; прострочена заборгованість - 506,46 доларів США; відсотки - 3313,65 долари США; прострочена заборгованість за відсотками - 3122,48 долари США; пеня - 4453,09 долари США (а.с.7-10). Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. З ч.1 ст.509 ЦК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому. З вимог ч.1 ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved