Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] за угодою адвокат [PERSON] 17 жовтня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей посилаючись, що [PERSON] та [PERSON] мають двох синів: [PERSON] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просив суд стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 ч. з усіх видів його заробітку щомісячно до їх повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання синів тільки на їх власні рахунки. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, відповідача, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітніх: [PERSON] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю [PERSON] та знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідач з сімєю не проживає, участі в матеріальному утриманні дітей не приймає, працездатний, інших утриманців немає. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Оскільки відповідач не надав суду доказів, що позивач буде використовувати кошти всупереч інтересам дітей, то його вимога про стягнення аліментів на рахунки дітей не заслуговує на увагу. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 960 грн., підтверджені документально та судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved