Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 58443,14 грн., з яких: 43998,62 індекс інфляції, та 14444,52 грн. три проценти річних від простроченої суми; та стягнути судові витрати в розмірі 2102 грн. Позовні вимоги мотивовані наступним. 10.08.2018 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) між ПАТ «Фідобанк», від імені якого діяла Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» та ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є позивач, укладено договір про відступлення прав вимог, за яким позивач набув право вимоги до позичальників в межах та обсязі визначених Сторонами в договорі, зокрема і до відповідача. В дотримання п. 3 Договору відступлення, позивач надіслав повідомлення про відступлення прав вимоги за договором відповідачу. Банк свої зобов`язання по кредитному договору виконав в повному розмірі, видав кошти в погодженому розмірі та на умовах визначених договором відповідачу. Однак, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення коштів та здійснення оплати за їх користування не виконав. Внаслідок чого станом на 13 лютого 2020 року існує заборгованість в розмірі 160516,66 грн. Позивач відповідно до ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, який станом на 24.02.2020 року становить 58443,14 грн., з яких: 43998,62 грн. розмір індексу інфляції, та 14444,52 грн. три проценти річних від простроченої суми. Вимоги банку щодо врегулювання спору не виконані відповідачем. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав, та не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 03.03.2020 року до суду надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Золотарьовій Л.І. 08.03.2020 року судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано 08.03.2020 року. Ухвалою судді від 25.03.2020 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. 14.04.2020 року здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної справи, справу перерозподілено судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 28.04.2020 року вказану справу прийнято до провадженняя судді, та призначено судове засідання по справі. Судом встановлено, що 04 травня 2016 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та відповідачем було укладено договір про надання кредитної картки № [NUMBER] , відповідно до умов якого позичальник отримав від банку суму кредиту в розмірі 50000,00 грн. строком на 12 місяців (до 03.05.2017 року) зі сплатою процентів за користування кредитним лімітом за ставкою 48% річних (процентна ставка 1), та 78% річних (процентна ставка 2). 10 серпня 2018 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ПАТ «ФІДОБАНК» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ «ФІДОБАНК» на умовах, визначених договором, відступив новому кредитору ПАТ «КРЕДОБАНК»,правонаступником якогоє АТ«КРЕДОБАНК», права вимоги банку до позичальників, зазначених у Додатку № 1 до Договору, в тому числі й до відповідача за договором №1635044458802098 від 04.05.2016 року. 13.08.2018 року позивачем спрямовану відповідачу повідомлення про відступлення прав вимоги за договором. З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 13 лютого 2020 року заборгованість відповідача перед банком становить 160516 грн. 66 коп. З матеріалів справи також вбачається, що нарахування 3% відсотків річних та інфляційних витрат здійснювалось за період з 25.02.2017 року по 24.02.2020 року з суми 160516,66 грн 95 коп., та склали 43998,62 грн. та 14444,52 грн. відповідно. Вказаний розрахунок відповідачем спростовано не було. Підстав йому не довіряти у суду не має. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.629ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно ст.ст.610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст.\~611\~ЦК України разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, положеннями ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної правової норми, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначених норм права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором про надання кредитної картки № [NUMBER] від 04.05.2016 відповідач порушив обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього встановленого індексу інфляції за весь час прострочення повернення суми кредиту, а також трьох процентів річних від простроченої суми у загальному розмірі 58443,14 грн. згідно наданого суду розрахунку (а.с.15) ґрунтуються на законі, узгоджуються з передбаченим ст.13 ЦПК України принципом диспозитивності цивільного судочинства, в тому числі щодо обов`язкових для суду меж заявлених позовних вимог, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved