Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] , в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , яка в обтяжені № 3394703 від 29 червня 2006 року зазначена, як власник об`єкта обтяження за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , одна й та сама особа; скасувати обтяження нерухомого майна (заборона на нерухоме майно) - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження № 3394703, зареєстровано 29 червня 2006 року реєстратором Харківського обласного нотаріального архіву на підставі повідомлення № 1 від 02 липня 1974 року Люботинської б/п ткацької фабрики. В обґрунтування позову представник позивача вказала, що на підставі рішення виконавчого комітету Харківської районної ради депутатів трудящих Харківської області 02 серпня 1973 року [PERSON] було виділено земельну ділянку під індивідуальне будівництво житлового будинку в [ADDRESS] . У період з 1963 року по 1997 рік позивач працювала на Люботинській ткацькій фабриці. Для здійснення будівництва житлового будинку [PERSON] в 1974 році за місцем своєї роботи отримала позику для будівництва строком на 7 років. Повернення коштів відбулося шляхом відрахувань із заробітної плати. Завершивши будівництво житлового будинку, [PERSON] оселилися в ньому і мешкає по сьогодні. В 2018 році [PERSON] вирішила впорядкувати документи на збудований житловий будинок та звернулося до виконавчого комітету для проведення державної реєстрації права власності на збудований житловий будинок. Але рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області від 04 червня 2019 року позивачу було відмовлено у здійсненні реєстрації права власності на житловий будинок, оскільки виявлено відомості про реєстрацію обтяження нерухомого майна, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого 29 червня 2006 року реєстратором Харківського обласного нотаріального архіву. До того ж, під час реєстрації обтяження в Єдиному реєстрі заборон була допущена помилка в написанні прізвища особи, якої стосується така заборона. Саме тому позивач була змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 12 липня 2019 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області відзив у встановлений судом строк не подав. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської районної ради депутатів трудящих Харківської області 02 серпня 1973 року, а також договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 14 вересня 1973 року [PERSON] отримала у користування земельну ділянку площею 510,00 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з правом побудови на ній житлового будинку Будівництво житлового будинку на земельній ділянці за вказаною адресою було [PERSON] завершила в 1978 році, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «Люботинське БТІ» станом на 06 листопада 2018 року. Як вбачається з записів у трудовій книжці, ведення якої було розпочато 19 вересня 1955 року, на час отримання земельної ділянки у користування та початок будівництва житлового будинку [PERSON] працювала в Люботинській бавовняно-ткацькій фабриці, звідки була звільнена за власним бажанням 18 червня 1997 року. За місцем своєї роботи [PERSON] отримала від підприємства позику в сумі 700,00 карбованців на будівництво будинку зі строком користування сім років. На цій підставі Люботинська бавовняно-ткацька фабрика направила до Державної нотаріальної контори Харківського району сповіщення № 1 від 02 липня 1974 року з проханням накласти заборону на будівлю, збудовану позичальником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На підставі сповіщення № 1 від 02 липня 1974 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було накладено заборону № 16 від 02 липня 1974 року на нерухоме майно, збудоване за рахунок позики. Але при заповнені бланку заборони державним нотаріусом була допущена помилки в написанні прізвища особи, яка здійснює будівництво нерухомого майна за кошти позики - вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». До того ж, під час перенесення з архівного реєстру обтяжень до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про накладену заборону № 16 від 02 липня 1974 року (реєстраційний № 3394703) на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , було викривлено прізвище особи, яка здійснила будівництво нерухомого майна та якої стосується заборона, - вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Це підтверджується інформаційною довідкою з вказаного реєстру № 155866487 від 12 лютого 2019 року. Досліджені судом первісні документи, які слугували підставою для накладення заборони, в сукупності з іншими документами, поданими позивачем, дають підстави стверджувати, що заборона на нерухоме майно з реєстр. № 3394703, яка була зареєстрована 29 червня 2006 року Харківським обласним державним нотаріальним архівом, стосується житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , збудованого [PERSON] . Згідно з п.п. 149-152 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої Наказом Міністерства юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, державний нотаріус за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників. Накладення заборони провадиться шляхом напису про це за встановленою формою на повідомленні установи банку, госпрозрахункового підприємства або організації про видачу позички. Накладення заборони реєструється в реєстрі для реєстрації заборон. Державний нотаріус, одержавши повідомлення установи банку, госпрозрахункового підприємства чи організації про погашення позички або повідомлення про припинення договору про заставу чи про припинення або розірвання договору довічного утримання, знімає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири. Працюючи на підприємстві Люботинська бавовняно-ткацька фабрика, [PERSON] в повному обсязі повернула усю суму позики шляхом відрахування грошових коштів з її заробітної плати. Це підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати [PERSON] за період з 1975 року по 1980 рік, наданими Трудовим архівом виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області. Але позикодавець Люботинська бавовняно-ткацька фабрика повідомлення про погашення позики, виданої [PERSON] 02 липня 1974 року, державному нотаріусу своєчасно не направив. Отримати таке повідомлення від вказаного підприємства [PERSON] наразі не може, оскільки підприємство припинило своє існування та його державну реєстрацію було скасовано у встановленому порядку 24 грудня 2003 року. Отже [PERSON] позбавлена можливості в позасудовому порядку захистити свої інтереси та домогтися зняття заборони відчуження житлового будинку. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Ця норма визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, яке створене з додержанням вимог закону та інших правових актів. [PERSON] , маючи на меті завершити процедуру набуття права власності на збудований нею житловий будинок, подала 29 травня 2019 року відповідні документи до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області для проведення державної реєстрації права приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Але через не зняту державним нотаріусом заборону відчуження житлового будинку та допущену при реєстрації такої заборони помилку в прізвищі забудовника, [PERSON] отримала відмову від державного реєстратора у вчиненні відповідної реєстраційної дії, оформлену в виді рішення від 04 червня 2019 року. Оскільки існуюча заборона відчуження житлового будинку діє з метою забезпечення грошового зобов`язання, яке [PERSON] виконала в повному обсязі, і така заборона порушує її права та інтереси як забудовника та фактичного власника нерухомого майна, суд задовольняє її вимоги та скасовує таку заборону. На підставі викладеного,

Outcome: approved