Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Поромівської сільської ради про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування. В своїй позовній заяві посилається на те, що вище вказаний житловий будинок з господарськими будівлями був побудований батьками позивача [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 31 січня 2008 року за позивачем визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла Ѕ частина житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивач прийняла спадщину після смерті батька, вступивши у володіння спадковим майном шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем за однією адресою. Звернувшись до державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області Кононенко Л.С. з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Тому, змушена звернутися до суду з відповідним позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] . 30 березня 2021 року відкрите провадження у справі, справу до розгляду призначено в порядку загального позовного провадження. 21 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 14 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позово задоволити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Поромівської сільської ради в судове засідання не з`явилися, однак від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заперечень щодо задоволення позову немає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов необхідно задоволити частково виходячи з наступних підстав. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що правовий статус житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] визначений рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 31 січня 2008 року, яким встановлено, що будинок був побудований подружжям [PERSON] та [PERSON] . Вказаним рішенням за позивачем в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адмінінстративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [INFO] помер [PERSON] . Згідно копії спадкової справи № 44/2013 до майна померлого [PERSON] , останній 26 червня 2007 року склав заповіт за яким, банківські грошові вклади заповів сину [PERSON] та дочці [PERSON] . Позивачу та відповідачу після смерті батька були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадщина на яку видано свідоцтва складається з грошових заощаджень (а.с.56-59). Таким чином спадщину після смерті [PERSON] прийняли діти - [PERSON] та [PERSON] . До складу спадщини увійшла 1/2 частина будинковолодіння. Кожен із спадкоємців успадкував по 1/4 частині будинковолодіння. Частинами 1 та 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч. 5 вище вказаної статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач звернулася до державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С. з метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.32). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). Згідно зі ст.1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Стаття 1296 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, за позивачем слід визнати право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем та представником відповідача позову суперечить закону, суд не прийняв визнання ними позову, у зв`язку з чим було продовжено судовий розгляд.

Outcome: dismissed