Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Представник АТ «Ощадбанк», в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», звернувся до суду з позовом, в якому пославшись на невиконання відповідачем умов договору, просив стягнути з відповідача [PERSON] кредитну заборгованість згідно Договору про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки №341 від 07.02.2013 року у загальному розмірі 2631 грн. 44 коп. та стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через виклик до суду через газету «Рідне Прибужжя», про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки за №237391 (№341) від 07.02.2013 року, на умовах якого, згідно тарифного пакету «Зарплатний», відповідачу було відкрито картковий рахунок в гривні для обліку на ньому коштів з оформленням і видачею платіжної картки. 12.03.2013 року між позивачем АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору №341 від 07.02.2013 року, якою внесено зміни до п.1.1.4, п.1.1.5, п.1.1.6. Інші положення зазначеного договору залишені без змін. Пунктом 1.1.4 зазначеного договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 07.02.2013 року) відповідачу [PERSON] було встановлено кредит у сумі 2300,00 грн. та строк його дії встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,5%. 24.02.2014 року між позивачем АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до договору за №341 від 07.02.2013 року, якою АТ «Ощадбанк» збільшив [PERSON] кредитний ліміт до 2400,00 грн., зі щомісячною плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту 0%. Відповідно до п.1,7 зазначеного договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 24.02.2014 року), відповідач доручив банку списувати з рахунку вартість послуг, нараховані проценти за овердрафтом, курсові різниці у валюті, помилково зараховані на рахунок платежі, суми пені за цим договором та іншими договорами між клієнтом та банком. Пунктом 4.3 зазначеного договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 24.02.2014 року) визначено, що сплата процентів за кредитом та несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. Позивач АТ «Ощадбанк» свої зобовязання за зазначеним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Починаючи з вересня 2014 року будь-які надходження заробітної плати на рахунок відповідача [PERSON] припинилися, що свідчить про звільнення останнього з організації, з якою АТ «Ощадбанк» укладено договір про зарахування заробітної плати, або про відмову відповідача від отримання заробітної плати та інших виплат, шляхом їх перерахування на рахунок. Відтак, в силу п.4.4 зазначеного договору Позичальник (відповідач) зобовязаний був погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі, але не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно зазначеного договору №237391 (№341) від 07.02.2013 року відповідач [PERSON], станом на 02.02.2016 року, має заборгованість перед позивачем у сумі 2631,44 грн., з яких: 1828,28 грн. несплачений основний борг; 618,87 грн. нараховані проценти за користування кредитом; 4,50 грн. плата за користування GSM-ONLINE; 179,79 нарахована пеня. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Позивачем зазначене зобов'язання виконано в повному обсязі, однак відповідач кредитне зобов'язання не виконав, що привело до виникнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені\~ ст. 611 ЦК України. Згідно з ч. 2\~ ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем не надано. За наведених обставин, позов підлягає задоволенню, позовні вимоги суд визнає обґрунтованими та законними. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved