Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Представник позивача 30.08.2017року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 02.04.2013року між позивачем ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON], укладено кредитну угоду, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, відповідно до умов заяви №012-13502-020413. Стверджує, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії - 38100гривень. Відповідач в свою чергу, скориставшись наданою йому кредитною лінією, свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 06.06.2017року має заборгованість на загальну суму 63311,37гривень, яка складається з наступного: тіло кредиту - 0,00 гривень; прострочене тіло кредиту - 40984,74 гривень; заборгованість за відсотками - 22326,63 гривень; заборгованість за комісіями - 0,00гривень. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаною кредитною лінією у розмірі 63311,37 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» - позивачем у справі, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір на підставі заяви №012-13502-020413, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні (п.п.2.1., 2.2, 2.5 частини 2 Договору) та встановив ліміт кредитної лінії - 38100гривень (п.2.3 частини 1 Договору). У ст.638 ЦК України зазначається, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно п.1 частини 3 Договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п.2.1 частини 3 Договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання банком Пропозиції та скріплення її печаткою. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищезгаданим кредитним договором, відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів передбачених договором, належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 06.06.2017року має заборгованість на загальну суму 63311,37гривень, яка складається з наступного: тіло кредиту - 0,00 гривень; прострочене тіло кредиту - 40984,74 гривень; заборгованість за відсотками - 22326,63 гривень; заборгованість за комісіями - 0,00гривень. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією заяви [PERSON] №012-13502-020413 від 02.04.2013року; розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором №012-13502-020413; копією паспорта громадянина України відповідача; копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та іншими матеріалами справи. У відповідності до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В статті 610 ЦК України, зазначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору №012-13502-020413 від 02.04.2013року належним чином своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів та інших платежів передбачених договором, не виконує, внаслідок чого має заборгованість на загальну суму 63311,37 гривень, яка в добровільному порядку відповідачем не погашена, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості на користь позивача. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 1600 гривень.

Outcome: approved