Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 23.05.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №К3ТОСС9FEA0009, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 18600, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. . У звязку з тим, що відповідач не виконує свої зобовязання по своєчасній сплаті кредиту та відсотків, позивач звернувся з позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача за довіреністю №1240-О від 24.04.2013 року [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити повному обсязі. Не заперечує проти задоволення заочного рішення. Відповідач, будучи про час та місце розгляду справи повідомленою шляхом публікації оголошення в газеті «Вінниччина» від 03.10.2014 року, в судове засідання за невідомих суду причин не зявилась. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності та співставленні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 23.05.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №К3ТОСС9FEA0009, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 18600, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до Умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 28.05.2014 року має заборгованість у розмірі 16891,55 грн., яка складається з наступного: - 3674,27 грн. заборгованість за кредитом; - 1,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2604,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 9330,78 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; А також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф /фіксована частина/; - 780,55 грн. штраф /процентна складова/. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Отже, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 16891, 55 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову про стягнення заборгованості в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved