Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 24.01.2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №E/V082230 та 25.01.2008 року між ними укладено договір про видачу траншу №E/V082230-1. Згідно умов договору банк зобовязався видати [PERSON] кредит у розмірі 40000,00 доларів США строком до 23.01.2013 року, а він зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Зазначав, що банк свої зобовязання виконав, видав [PERSON] кредит у сумі 40000,00 доларів США, а він взяті на себе зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 17.11.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 148557,82 доларів США, з яких: 26933,49 доларів США заборгованість за кредитом; 52724,67 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 68899,66 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від вказаної суми віднімається сума у розмірі 41092,82 доларів США, яка була задоволена рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2010 року. Заборгованість до стягнення становить 107465,00 доларів США, що за курсом 23,20 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.11.2015 року складає 2493188,00 грн. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №E/V082230 між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Однак, вимога, що була предявлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобовязання залишена без задоволення. Просили стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 107465,00 доларів США, що за курсом 23,20 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.11.2015 року складає 2493188,00 грн. за кредитним договором №E/V082230 від 24.01.2008 року та за договором про видачу траншу №E/V082230-1 від 25.01.2008 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявилася, будучи повідомлено про місце, день та годину слухання справи належним чином, в адресованому суду клопотанні просила справу розглядати без участі представника, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №E/V082230, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 40000,00 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 16,00% річних за користування кредитом, а у разі порушення строків повернення кредиту 32,00% річних, з кінцевим терміном повернення 23.01.2013 року. 25.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про видачу траншу №E/V082230-1 на суму 40000,00 доларів США. [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленого кредитним договором. Виконання зобовязань [PERSON] забезпечено договором поруки №E/V082230, укладеним 25.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Вказані обставини відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню, оскільки встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2010 року по цивільній справі №2-8235/2010 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості, за яким позов банку задоволено частково і яке набрало законної сили. Даним рішенням вирішено: Стягнути солідарно з [PERSON], жителя [INFO] та [PERSON], жительки с. Іспас Вижницького району Чернівецької області на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №E/V082230 від 24.01.2008 року станом в сумі 328131,63 грн. (41092,82 доларів США), 200,00 грн., 6863,28 грн. а також судові витрати. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним з [PERSON], станом на 17.11.2015 року сума загальної заборгованості за кредитним договором №E/V082230-1 від 25.01.2008 року становить 148557,82 доларів США, з яких: 26933,49 доларів США заборгованість за кредитом; 52724,67 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 68899,66 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Без урахування заборгованості, стягнутої рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2010 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №E/V082230-1 від 25.01.2008 року станом на 17.11.2015 року становить 107465,00 доларів США, що за курсом 23,20 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.11.2015 року складає 2493188,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні божники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 07.02.2014 року) зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України. Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що наявність рішення суду не звільняє [PERSON] та його поручителя [PERSON] від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє ПАТ КБ «ПриватБанк» права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України. При цьому ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на отримання передбачених ч.2 ст.625 ЦК України сум без урахування сум, стягнутих рішенням суду від 13.04.2010 року, оскільки доказів виконання зазначеного рішення відповідачами суду не надано. Таким чином судом встановлено, що після винесення вказаного вище рішення суду, [PERSON] не здійснював сплати в рахунок погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим за період з 29.01.2010 року по 17.11.2015 року його заборгованість за кредитним договором №E/V082230 від 24.01.2008 року та договором про видачу траншу №E/V082230-1 від 25.01.2008 року без урахування стягнутих судом сум становить 107465,00 доларів США, які є заборгованістю по відсоткам за користування кредитом та по пені (ч.2 ст.625 ЦК України), і які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку. При цьому 107465,00 доларів США за курсом 23.20 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.11.2015 року складає 2493188,00 грн. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідачів на користь позивача понесених ним судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 554, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved