Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 16240,10 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору № б/н від 19.05.2015 укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконує свої зобов`язання за даним договором, а саме не надає своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що відображається у розрахунку заборгованості за договором. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить провести розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі неявки відповідача. Відповідно до вимог ч.6, 10 ст.187 ЦПК України судом було надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання перебування такої фізичної особи. Згідно отриманої судом інформації, було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована с. Горбаків, Гощанського району. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом повідомлення за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 19.05.2015 було підписано заяву №б/н, згідно якої Відповідач отримала кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на платіжну картку. Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що банком свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, а саме надано відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором, проте відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплати комісії на умовах передбачених договором не виконує. Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з розрахунку банку відповідач скористалась наданими їй кредитними коштами та на даний час повністю погасила заборгованість по тілу кредиту. Це свідчить про те, що їй не може бути нарахована пеня та штрафу, оскільки відповідно до підпункту 2.1.1.4.10. Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, кошти отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту при реалізації банком права на стягнення неустойки насамперед направляються для погашення штрафів згідно розділів 2.1.1.7.6., 2.1.1.12.8.1., 2.1.1.16.1. цих умов, далі - комісій, далі - пені, згідно розділу 2.1.1.12.6.1. цих умов, далі - відсотків по овердрафту, тіла овердрафту, далі - штрафів згідно розділів 2.1.1.12.6.2. і 2.1.1.12.7.4. цих умов, далі - простроченого тіла кредиту, далі - відсотків до сплати по кредиту, далі - тіла кредиту до оплати. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором у [PERSON] станом на 26.03.2019 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 16240,10 грн., з яких: 0,00 заборгованість за тілом кредиту, 657,25 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 11299,91 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 3033,41 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 749,53 грн. штраф (процентна складова). Отже повне погашення тіла кредиту свідчить про повну відсутність заборгованості по кредиту. Між тим, позивачем ні в позовній заяві, ні в самому розрахунку не зазначена сума тіла кредиту на який нараховувались проценти та пеня. В самій позовній заяві вказано, що відповідач отримала кредит в розмірі 500,00 грн. Також позивач надає розрахунок станом на 26.03.2019 в якому зазначено заборгованість за кредитом 16240,10 грн., де вказано заборгованість за тілом кредиту 0,00 грн., суду не зрозуміло, як здійснювався розрахунок суми заборгованості, також суд ставиться критично до розрахунку, так як не зрозуміло на яку суму заборгованості нараховувались відсотки та пеня. За таких обставин суд повністю відмовляє в задоволенні позову за безпідставністю. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і не стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed