Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою 10.06.2016 року\~ та просив вселити [PERSON] та її малолітню дитину [PERSON], [INFO]\~ у квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди позивачу [PERSON]\~ та її малолітній дитині\~ [PERSON], [INFO] у користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; стягнути солідарно з відповідачів документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір 551,20 грн., витрати на правову допомогу 1000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 12.12.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого 21.08.2007 року народилась їх донька [PERSON] Згідно даних паспорту [PERSON], та домової книги, вона разом із дитиною [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO]. Після смерті чоловіка позивача, відповідачі по справі змінили замки в квартирі та не дають доступу позивачу з дитиною до квартири. 09.11.2015 року позивач звернулася до голови Радушненської селищної ради Криворізького району з проханням створити комісію з метою проникнення до квартири та проведення опису майна спільно придбаного нею та чоловіком, так як відповідачі мають намір ділити майно в судовому порядку. 06.11.2015 року, згідно розпорядження селищного голови Радушненської селищної ради № 121/1 створено комісію з вирішення вказаного у звернені питання. Але за результатами проведених дій, встановлено, що відповідачі змінили замки в квартирі та не допускають позивача з дитиною до зазначеного домоволодіння. Присутня в судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовну заяву та просили задовольнити її у повному обсязі Присутні в судовому засіданні відповідачі не заперечували проти вселення позивача з дитиною до зазначеної квартири. Третя особа представник органу опіки та піклування Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не зявився про день та час розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить поштова повістка про виклик до суду (а.с. 62), яку третя особа отримала 23.08.2017 року, про що свідчить відстеження поштового відправлення (а.с. 63), про причину неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов о висновки що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач разом із своєю дитиною [PERSON], [INFO] (а.с. 9), зареєстровані за адресою: Лікарняна[ADDRESS] у смт.Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, про що свідчить відмітка в паспорті позивача про зареєстроване місце проживання (а.с. 8) та витяг з домової книги про прописки громадян, проживаючих [INFO] квартирі № 21 по вулиці Лікарняна Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 11-13). Дана, квартира згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 14), знаходиться у праві приватної власності у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] її чоловіка, з яким позивач з 12.12.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить відмітка в паспорті [PERSON] (а.с. 7). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41844659 від 20.10.2015 (а.с. 10), [PERSON], [INFO] помер 04.09.2015 року, після чого як стверджує позивач та цей факт не заперечували відповідачі, [PERSON], з малолітньою дитиною [PERSON], відповідачами по справі, неправомірно виселені к квартири [ADDRESS]. 09.11.2015 року позивач звернулася до голови Радушненської селищної ради із заявою, в якій просила створити комісію з метою проникнення в квартиру [ADDRESS] та проведення опису майна спільно придбаного нею та чоловіком. 09.11.2015 року головою Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, винесено розпорядження № 121/1 про створення комісії у звязку із зверненням [PERSON] для вирішення питання, щодо поведінки батьків її покійного чоловіка, які порушують права малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 16). З акта обстеження квартири за адресою: смт.Радушне вул.Лікарняна, 7/21 від 11.11.2015 року (а.с. 17), видно, що комісією створеною розпорядженням голови Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 09.11.2015 року, під час обстеження, виявлено наступне: квартира [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер 05.09.2015 року, за вказаною адресою також проживала дружина померлого [PERSON] [PERSON] та малолітня дитини [PERSON], але батьками покійного забороняється доступ до даної квартири та користування власними речами, які спільно придбані у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] Під час спілкування комісії з [PERSON] та [PERSON], встановлено, що доступ до квартири, вони нададуть [PERSON] тільки за рішенням суду. 17.11.2015 року позивач повторно, з метою захисту інтересів дитини, звернулась із заявою до голови Радушненьсьї селищної ради Криворізького району із заявою про захист прав малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 18). Згідно протоколу спільного засідання опікунської ради та адмінкомісії при Радушненській селищній раді № 11 від 20.11.2015 (а.с. 19), встановлено, що [PERSON] змінив замки у квартирі і більше не допускає свою невістку у квартиру. Висловив свою позицію, що вказане питання можливо вирішити лише в судовому порядку. Згідно ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. За змістом ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать, зокрема дружина власника, їх діти та батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У відповідності до ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Тому суд, вважає, що доказів про втрату позивачем права користування спірним житлом у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України матеріали справи не містять, у звязку з цим, необхідно вселити позивача [PERSON] та малолітню [PERSON], у квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вирішуючи питання, щодо зобовязання відповідачів не чинити перешкоди позивачу [PERSON]\~ та її малолітній дитині\~ [PERSON], [INFO] у користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні даної позовної вимоги у звязку із тим, що ст. 16 ЦК України не передбачає даний вид захисту цивільних прав та інтересів судом. Крім того, згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при зверненні до суду із позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а.с. 2), та витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. (а.с. 3), позов вирішується на користь позивача, то вказані суми підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial