Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просить суд, поділити спільне майно подружжя, а саме квартиру № 161 у житловому будинку № 98 по вул. Співдружності у м. Кривий Ріг; визнати за позивачем [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири № 161 у житловому будинку № 98 по вул. Співдружності у м. Кривий Ріг, загальною площею 90,8 кв. м., житловою площею 48,5 кв.м. 23.05.2018 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву, в обґрунтування якої зазначає, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 28.09.2001 року. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу № 214/3295/16ц від 03.08.2016 року, що набрало законної сили 16.08.2016 року шлюб між сторонами розірваний. В період шлюбу за спільні кошти позивачем та відповідачем набуто спільне майно квартира 3 161 у житловому будинку № 98 по вул. Співдружності у м. Кривий Ріг загальною площею 90,8 кв.м., житловою площею 48,5 кв. м. Квартира перейшла у спільну сумісну власність подружжя на підставі: договору купівлі-продажу Ѕ частки квартири № ВРМ 648907, 648908 від 29.11.2011 року та договору купівлі продажу Ѕ частки квартири № 344 від 30.12.2013 року. Таким чином, квартира № 161 у житловому будинку № 89 по вул. Співдружності у м. Кривий Ріг являється обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, який згодом було уточнено. В уточненому відзиві до позовної заяви відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти визнання за позивачем права власності на Ѕ частину квартири № [ADDRESS], загальною площею 90,8 кв.м. житловою площею 48,5 кв.м. Крім того, відповідач просить суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Позивач до зали судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, до зали судового засідання також не зявився надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, встановив в наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного та Цивільного кодексів України. Згідно свідоцтва про одруження, 28 вересня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано за № 645 відділом реєстрації актів громадського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON]. (а.с 8) Відповідно до договору купівлі-продажу Ѕ частки квартири від 29.11.2011 року [PERSON] купив Ѕ частину квартири за № 161 що знаходиться у будинку за № 98, розташованому на вулиці Співдружності у місті Кривий Ріг (а.с.10-11 зворот) Право власності зареєстровано КП «Криворізьке БТІ» 17.12.2011 р. за [PERSON] за №404, книга №137п-404 (а.с.9). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на праві приватної власності належить Ѕ частин квартири за № 161 що знаходиться у будинку за № 98, розташованому на вулиці Співдружності у місті Кривий Ріг (а.с.12-12 зворот) Відповідно до договору купівлі-продажу Ѕ частки квартири від 30.12.2013 року [PERSON] купив Ѕ частину квартири за № 161 що знаходиться у будинку за № 98, розташованому на вулиці Співдружності у місті Кривий Ріг (а.с.13-13 зворот). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 409695 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що 16.03.2018 року виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 02. Після державної реєстрації, прізвище дружини змінено на «Яровенко». (а.с.51) Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав. Як зазначено в постанові пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 69, ч.1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або іншим договором. Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.60, 61, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, в судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечується, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2001 року, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.08.2016 року розірвано. За час перебування у шлюбі [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2011 року та договору купівлі-продажу від 30.12.2013 року придбав у власність по Ѕ частину квартири за № 161, що знаходиться в будинку № 98 розташованому по вул. Співдружності у м. Кривому Розі в Дніпропетровській області, що підтверджується документами про право власності. Крім того, відповідач в судовому засіданні не заперечував, та в належний спосіб не спростував факт придбання ним квартири за спільні сумісні кошти подружжя. Отже, спірна квартира придбана під час шлюбу, тобто спірне нерухоме майно, належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності як подружжю. Враховуючи вищевикладене,з урахуванням позиції відповідача про згоду з позовом, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 449 (чотириста сорок девять) грн. 50 коп. Крім того, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України в звязку з задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати повязані зі плату судового в розмірі 449 (чотириста сорок девять) грн. 50 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved