Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Представник позивача в березні 2020 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за навчання, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за навчання в загальній сумі 4 866,07 грн., та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 14.08.2018 року, на підставі наказу від 14.08.2018 №373-с, між Херсонським державним університетом та [PERSON] , було укладено договір №608759 про навчання. За умовами Договору позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання на денній формі, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр», за напрямом підготовки «Музичне мистецтво», надати Відповідачу освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, видати Відповідачу документ про освіту державного зразка при умові успішного виконання Відповідачем навчального плану. У свою чергу Відповідач вносить оплату за навчання щомісяця відповідно до пункту 5.3. Договору. Позивачем обов`язки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Проте оплата за навчання у термін з листопада 2018 року по лютий 2019 року відповідачем не здійснювалась. У результаті цього утворився борг. Наказом від 26.02.2019 №78-с відповідача було відраховано за академічну неуспішність з 26.02.2019 року. Відповідно до пункту 7.1. Договору «Дія Договору припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу згідно із законодавством». Таким чином дія Договору припинилася 26.02.2019 року. З метою досудового врегулювання спірних питань щодо своєчасної сплати боргу за отриману навчальну послугу відповідачу 24.05.2019 листом з повідомленням позивачем було направлене досудове попередження з пропозицією у 15 денний термін добровільно сплатити суму боргу, на яке вона не відреагувала. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань позивач звертається до суду з даним позовом. Відповідач відзиву на позов не подала, була належним чином повідомлена про судовий розгляд справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2020 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 18.08.2018 року між Херсонським державним університетом (виконавець) та [PERSON] (замовник, студент) укладено Договір № 608759 про навчання. Предметом договору є надання освітньої послуги. Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання студенту освітньої послуги, а саме: форма навчання - денна, ступень вищої освіти (освітньо-кваліфікаційний рівень) - Бакалавр, напрям підготовки (спеціальність) - 025. Музичне мистецтво. Відповідно до пункту 5.2 Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 50 000 грн., у тому числі по 12 500 грн. за кожний навчальний рік. У відповідності до пункту 5.3 Договору замовник вносить плату щомісяця до 20 числа місяця, що передує звітному 1250 грн., шляхом перерахування суми оплати за навчання на рахунок Університету через будь-яку банківську установу. Замовник вносить першу оплату за навчання після видання наказу про зарахування до числа студентів, але не пізніше 10 вересня поточного навчального року. Датою платежу вважається відмітка банку на платіжному документі про зарахування коштів. З довідки №42-52/50 від 28.02.2019 року виданої Херсонським державним університетом встановлено, що [PERSON] була зарахована студенткою першого курсу денної форми навчання за спеціальністю Музичне мистецтво за кошти фізичних або юридичних осіб Херсонського державного університету з 01.09.2018 року (наказ від 14.08.2018 року №373-с). Відрахована з контингенту студентів першого курсу денної форми навчання за академічну неуспішність з 26.02.2019 року (наказ від 26.02.2019 року №78-с). Відповідно до довідки-розрахунку №1335 складеної Херсонським державним університетом 03.02.2020 року, загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання [PERSON] становить 7 366,07 грн. Сума, яку щомісячно повинен був сплачувати боржник за навчання 1250,00 грн. Сума, яку сплатив - 2 500 грн. Дата останнього платежу: 11.10.2018 р. - 1250,00 грн. Сума заборгованості помісячно: за листопад 2018 року - 1250,00 грн.; за грудень 2018 року - 1250,00 грн.; за січень 2019 року - 1250,00 грн.; за лютий 2019 року - 1116,07 грн загальна сума заборгованості за навчання складає 4866,07 грн. З метою досудового вирішення спору 24.05.2019 року на адресу відповідача надіслано претензію, яка залишилась без реагування. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вимогами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем. Суд враховує, що відповідачем відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог суду не надано, а відтак не виконано належним чином зобов`язання за договором № 608759 від 18.08.2018 року, оскільки докази про зворотнє у суду відсутні. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі і наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача несплаченої суми грошових коштів за навчання в розмірі 4 866,07 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжного доручення № 79 від 27.01.2020 року позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved