Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

представник позивача [PERSON] 16 січня 2015 року звернулася до суду в інтересах чоловіка [PERSON] з позовом, зазначивши, що її чоловік у 1995 році працював на державному підприємстві Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь». Керівництво комбінату для поліпшення житлових умов своїх робітників збудувало в с. Незалежне Радушанського району котеджне селище та прийняло рішення про передачу працівникам підприємства під викуп зведених будинків. Її чоловік прийняв рішення щодо придбання одного з котеджів, за що сплатив підприємству 103142000 карбованців, та 1500000 карбованців за передачу земельної ділянки, на якій розташований будинок. Рішенням виконкому Радушанської селищної ради народних депутатів надано йому дозвіл на облаштування придомової території за адресою: Дніпропетровська область, Радушанський район, с. Незалежне, вул. Безсонова, 14. Після отримання дозволу вони з чоловіком припинили всі дії щодо облаштування домоволодіння, однак, коли зараз вирішили знов зайнятися цим питанням, отримали відмову з управління Держземагенства у наданні їм право власності на земельну ділянку, оскільки не має відомостей щодо належності їм будинку розташованого на земельній ділянці, тобто у них фактично не має права власності. При зверненні до КП ДОР «Криворізьке БТІ» з метою отримання технічної документації на будинок, отримали відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння. Тому [PERSON] просить визнати за [PERSON] право власності на будинок № 14 по вул.. Безсонова в с. Незалежне м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку набувальної давності. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в позові, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача - виконкому Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] проти позову заперечувала. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Радушанської селищної ради народних депутатів від 18 серпня 1995 р. [PERSON] наділено земельною ділянкою площею 0,15 га для будівництва індивідуального житлового будинку в селищі Незалежне по вул. Безсонова, 14, дозволено йому будівництво індивідуального житлового будинку і господарчих забудов на виділеній земельній ділянці та попереджено, що будівництво індивідуального житлового будинку не можна розпочати до одержання будівельного паспорта у відділі архітектури і містобудівництва (а.с. 10 копія рішення). Згідно повідомлення КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 16.05.2013 р., при обстеженні житлового будинку з господарчими побудовами по вул. Безсонова, № 14 виявлено, що не оформлені правоустановчі документи на: житловий будинок «А-2», загальною площею 235,3 кв.м. житловою 82,9 кв.м. (а.с.14 копія повідомлення). Згідно зі ст. 328 \~ЦК України \~\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В поданій до суду позовній заяв позивач [PERSON]\~просить суд визнати за ним \~право власності на квартиру \~за набувальною давністю. Відповідно до ст. 344 ЦК України \~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. \~Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. \~Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. \~ Виходячи зі змісту статті 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи, і, які у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). За нормами ст. 344 ЦК України володіння майном, як підстава для визнання на нього права власності за набувальною давністю, має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Набувальна давність за правилами статті 344 ЦК України поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Проте, у даних правовідносинах не може бути застосована вказана норма з огляду на те, що позивачу вказана земельна ділянка була надана для індивідуального будівництва, вказана нерухомість не є чужим майном, а отже відсутні підстави для задоволення вимог на підставі ст. 344 ЦК України. Право власності на нерухоме майно може бути визнано за набувальною давністю, коли воно пройшло державну реєстрацію. На нерухоме майно, вказане позивачем, право власності взагалі не було оформлено і, відповідно, воно не пройшло державної реєстрації. Відповідно до роз'яснень, викладених п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни дарування, за правом спадщини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Оскільки з матеріалів справи вбачається спір про самочинне будівництво, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог про визнання права власності за набувальною давністю.

Outcome: dismissed