Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 15 вересня 1997 року померла [PERSON]. За життя спадкодавець склала заповіт, згідно з яким все своє майно на день смерті заповіла позивачу. Заповіт за життя не змінений і не відмінений. Після смерті спадкодавця позивач у встановлений строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на земельну частку (пай). Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав на спадщину. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача - Новоушицької селищної ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказав, що заперечень проти позову немає, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Із свідоцтва про смерть серії І-БВ №067442 від 17 вересня 1997 року виданого Івашковецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області вбачається, що [PERSON] померла 15 вересня 1997 року, актовий запис № 31. Згідно заповіту від 23 липня 1997 року посвідченого зав. держнотконторою [PERSON], зареєстрованого в реєстрі №1318, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON]. Свідоцтвом про народження серії ІІ-БВ №471692 від 17 березня 1986 року, свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №065360 від 26 липня 2009 року підтверджується зміна прізвища позивача з «Туряк» на «Дзьобан». Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності КСП «Перемога» с. Івашківці Новоушицького району Хмельницької області. Із довідок виданих Новоушицькою селищною радою №237 від 05 березня 2018 року, №324 від 21 березня 2018 року вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок в с. Івашківці, вул. Квітнева, 45, Новоушицького району, Хмельницької області, в якому вона проживала та була зареєстрований до дня смерті 15 вересня 1997 року. Згідно довідок Новоушицького госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро загальна вартість нерухомого майна в с. Івашківці, вул. Квітнева, 45, Новоушицького району, Хмельницької області, що належало [PERSON] становить 77291,00 гривень, реєстрація права приватної власності на обєкти нерухомого майна не проводилась, свідоцтво про право власності не видавалось. Згідно постанови державного нотаріуса №324/02-31 від 17 березня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями за №45 по вулиці Квітневій в с. Івашківці Новоушицького району Хмельницької області, що належав [PERSON], яка померла 15 вересня 1997 року. Відповідно до повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №1165/01-21 від 01 квітня 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 14 березня 2000 року за №81-2000, спадкоємцем є [PERSON] Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 04 квітня 2003 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ч.1, 2 ст.549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Аналізуючи зібрані докази у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що позивач у встановленому порядку прийняла спадщину та на даний час не може оформити свої права на спадкове майно - житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, суд приходить до переконання, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання за нею права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved