Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, на підставі рішення виконавчого комітету Ставчанської сільської ради про право власності від 10.10.2007 року позивачу належить на праві власності житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім неї в будинку зареєстровані її син [PERSON] , внук [PERSON] та невістка - відповідач [PERSON] , яка більше одного року там не проживає. Реєстрація відповідачки у даному господарстві перешкоджає їй користуватись та розпоряджатись належною позивачу власністю на свій розсуд. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду подав письму заяву в якій позов підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги визнала та просила справу розглянути без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.10.2007 року позивачу [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с.8). Згідно довідки виданої виконкомом Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 15.06.2021 року № 605, про те що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані в [ADDRESS] . (а.с. 9) Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 02.07.2021 року, відповідач [PERSON] та її син [PERSON] , за вищевказаною адресою в даному господарстві не проживають більше одного року. (а.с.10) Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позовні вимоги про визнання особи відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved