Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Представник ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» (далі товариство) звернувся з позовом до [PERSON] мотивуючи тим що 16 грудня 2016 року працівниками Каховського РЕЗ і ЕМ під час перевірки електроустаткування, за адресою: м. Каховка Херсонська область, вул. Леніна, 7а/3, виявлено порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення (далі [PERSON]), а саме: самовільне підключення до електромереж та безоблікове споживання електричної енергії шляхом монтажу додаткового вводу поза приладом обліку з дооблікових ізоляторів на фронтоні будинку. За вказаним фактом складений акт про порушення [PERSON] № 229729, на підставі якого обчислений розмір завданих порушенням [PERSON] збитків 12\~671,51 грн. Враховуючи те, що відповідач добровільно не відшкодувала збитки, завдані порушенням [PERSON] користування електричною енергією для населення, позивач просив стягнути з [PERSON], завданні збитки у розмірі 12\~544,67 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягала у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги не визнала, пояснила, що за вказаною адресою винаймає житло. Так, дійсно електричний лічильник не працював, однак світло в будинку було, проте вказаним питанням займалася власник помешкання. 16 грудня 2016 року була присутньою при складанні акту про порушення, проте підписувати його відмовилася, оскільки не є власником житла. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, показання свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, cуд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Оскільки спірні правовідносини склалися в сфері постачання та користування електроенергією їх врегулювання здійснюється у відповідності до\~ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», [PERSON] користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 1357 та Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами\~правил користування електричною енергією, затвердженої\~постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562. Судом встановлено та це не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що відповідач фактично проживає за адресою: [INFO], є споживачем електричної енергії, яка постачається ПАТ «ЕК «Херсонобленерго». Відповідно до акту порушення [PERSON] № 229729 від 16 грудня 2016 року, в споживача [PERSON] у житловому будинку 7а/3 по вул. Леніна в м. Каховка Херсонської області під час перевірки проведеної працівниками Каховського РЕЗ і ЕМ, виявлено та зафіксовано факт безоблікового користування електричною енергією шляхом монтажу додаткового вводу поза приладом обліку з дооблікових ізоляторів на фронтоні будинку. Акт був підписаний трьома представниками енергопостачальника, відповідач зауважень до акту не вносив(а.с. 4). Акт порушень та дії представників ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» відповідачем не оскаржені у встановленому законом порядку. Отже, він є підставою для нарахування збитків. Відповідно до п. 53\~ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Зазначеним пунктом\~ПКЕЕН\~визначено подальшу процедуру розгляду питання, яке здійснюється комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менше як з трьох уповноважених представників енергопостачання. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Відповідно до п. 4.1, п. 4.5 зазначеної Методики акт про порушення складається у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень [PERSON]. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення, про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. З огляду на те, що цей акт підписаний трьома представниками енергопостачальника, в силу положень п. 53 [PERSON], він є дійсним. Допитані в якості свідків в судовому засіданні [PERSON] [PERSON], надали покази про те, що 12 грудня 2016 року у квартирі, що розташована за адресою: м. Каховка, вул. Леніна, 7а/3, яка відповідно до даних підприємства була відключення від постачання електричної енергії (відключений електролічильник) було виявлено споживання електричної енергії. За допомогою спеціального обладнання встановлено, що напруга склала 4,5 А, проте лічильником спожита електрична енергія не споживалася. Після виявлення вказаного порушення ними було складено акт про порушення, який [PERSON] підписувати категорично відмовилася. Акт порушень № 229729 від 12 грудня 2016 року був винесений на розгляд комісії позивача з розгляду актів порушень [PERSON] користування електричною енергією для населення та нарахувань за ними. На засіданні комісії прийнято рішення про те, що акт складено правомірно та підстав для відміни нарахувань згідно з актом порушень немає. Рішення було оформлено відповідним протоколом від 03 січня 2017 року № 215 (а.с. 6 зв.). Розмір збитків, заподіяних вказаним порушенням, згідно наданим представником позивача розрахункам, становить 12\~674,51 грн. (а.с. 5, 5 зв. 6). Відповідно до п. 1 [PERSON], відносини між громадянами (далі споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються цими Правилами, вони обовязкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 2\~ПКЕЕН\~самовільне підключення це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих правил. Споживачі зобовязані дотримуватися [PERSON], вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок, збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому обєкті споживача, що відповідає п. 1, п. 42 [PERSON]. Згідно з ч. 2\~ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Згідно п. 37 [PERSON], енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Споживач несе відповідальність, згідно законодавства за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, як передбачено ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 [PERSON]. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обємі особою, що заподіяла цю шкоду. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором (ч. 2 ст. 623 ЦК України). Так, відповідно до ч.1\~ст.714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати іншій стороні (споживачеві, абонентові) електричні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно із п. 3 [PERSON] користування електричною енергією для населення, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляєтьсяенергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Разом з тим, помилковими є твердження відповідача в тій частині, що у такому випадку надавач послуг позбавлений можливості вимагати відшкодування заподіяних йому споживачем збитків. Так, у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року Верховним Судом України викладена правова позиція з аналогічних правовідносин. Зокрема судом зазначено, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Субєктами цього\~Закону\~є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття\~1, частина друга статті\~3, стаття\~19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги серед іншого поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, доводи відповідача про те, що за відсутності укладеного договору з позивачем, вона звільняється від відшкодування збитків не ґрунтуються на законні та не приймаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи наведені обставини і факти, встановлені судом, а також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем [PERSON], безоблікове споживання нею електроенергіїта вбачає існування причинного звязку між цими фактами, що є підставою для відшкодування збитків, завданих позаобліковим споживанням електричної енергії. В той же час, відповідач суду жодних доказів, у відповідності до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України, на спростовування факту порушення ПККЕН не надала, натомість в судовому засідання факти викладені в акту підтвердила. Перевіряючи розрахунок збитків наданий позивачем, заподіяних зазначеними в акті порушеннями [PERSON], суд погоджується з обчисленим позивачем розміром відшкодування збитків, вважає його таким, що розрахований згідно із вимогами Методики обчисленя розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1416 від 22 листопада 1999 року. Відповідачем не спростовано правильність нарахування збитків, проведеного енергопостачальною компанією внаслідок порушення [PERSON]. За вказаних обставин, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь товариства підлягають 12\~671,51 грн. заподіяних збитків та згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог (а.с. 7).

Outcome: approved