Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача 22.09.2015 року звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором ZPC0GK00390643 від 22.12.2006 року в сумі 49468,66 доларів США (1088805,21 грн.), в тому числі: заборгованість за кредитом 27042,28 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 10624,28 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом 2054,51 доларів США, пеню за невчасне виконання зобовязань за договором 9747,59 доларів США та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ZPС0GK00390643, за яким відповідач по справі отримав кредит у розмірі 30000,00 доларів США на термін до 19.12.2025 року, та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит. В забезпечення виконання зобовязання за договором №ZPС0GK00390643 між ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договори поруки, з поручителями [PERSON] та [PERSON], в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідача [PERSON] У порушення умов договору та ст.ст.526, 527, 530 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку із чим станом на 18.08.2015 року утворилась заборгованість 49468,66 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 27042,28 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10624,28 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 2054,51 доларів США, пені за несвоєчасність виконання обовязків за договором в сумі 9747,59 доларів США, у зв'язку із чим, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 49468,66 доларів США, а також судові витрати, сплачені при предявленні позову у розмірі 16332,08 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 49468,66 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 27042,28 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10624,28 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 2054,51 доларів США, пені за несвоєчасність виконання обовязків за договором в сумі 9747,59 доларів США та судові витрати в межах заявлених вимог. В подальшому подав заяву про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON], проти позову заперечував про що надав письмові заперечення проти позову та просив у позові відмовити у повному обсязі. В подальшому подав заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно. Причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, 2 п.1ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель, що передбачено частинами 1, 2 ст.553 ЦК України. Ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Судом встановлено, що 22.12.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ZPС0GK00390643, за яким відповідач по справі отримав кредит у розмірі 30000,00 доларів США на термін до 19.12.2025 року, та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязання за договором №ZPС0GK00390643 між ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договори поруки №ZPС0GK00390643/1 від 22.12 2006 року з поручителем [PERSON] та №ZPС0GK00390643/2 від 22.12 2006 року з поручителем [PERSON], в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідача [PERSON], відповідно до умов яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника [PERSON], що виникають з умов вказаного вище кредитного договору, а саме повернути кредит в розмірі 30000,00 доларів США, сплатити проценти за його користуванням, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штраф), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. Вказаним договором також передбачено, що у разі невиконання боржником умов кредитного договору банк має право звернутися до поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобовязань, а поручитель приймає на себе зобовязання здійснити виконання зобовязань в обсязі, заявленому банком в письмовій вимозі протягом 5 календарних днів з дати направлення такої вимоги. Відповідно до п.11 договорів поруки, укладених між сторонами, він діє до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором, до п.12 порука за цим договором припиняється після закінчення пяти років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Фактично між сторонами виникли кредитні зобов'язання і між сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет зобов'язання, строки дії, права, обов'язки та відповідальність сторін. Свої зобов'язання за Кредитним договором Банк виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі доказами. Розрахунком ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якого [PERSON] станом на 18.08.2015 року має борг по кредитному договору в сумі 49468,66 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 27042,28 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10624,28 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 2054,51 доларів США, пені за несвоєчасність виконання обовязків за договором в сумі 9747,59 доларів США. Позивачем суду надано на підтвердження своїх вимог копії письмової вимоги №30.1.0.0/2-61222ZPC0L839 від 20.08.2015р. про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виконання грошових зобовязань за договором поруки на імя [PERSON], [PERSON] про погашення протягом 5-ти днів з моменту її отримання простроченої заборгованості в сумі 3183,83 доларів США, заборгованості за процентами в сумі 10414,36 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом, та пені за несвоєчасне виконання зобовязання в сумі 9785,00 доларів США. Відомості про отримання цієї вимоги відповідачами суду не надані та у справі вони відсутні, тому надана вимога не підтверджує того, що банк належним чином виконав умови договору поруки щодо направлення письмової вимоги поручителям про погашення боргу. Позивачем суду не надано доказів того, що поручителі [PERSON], [PERSON] були повідомлені про наявність простроченої заборгованості основного боржника за кредитним договором [PERSON] Невиконання позивачем, в тому числі і з 20.08.2015 року, умов договору щодо направлення письмової вимоги поручителям [PERSON], [PERSON] зумовило збільшення боргу, зважаючи на те, що заборгованість почала виникати задовго до звернення позивача до суду 22.09.2015 року. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.251 ЦК України терміном є певний момент у часі з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, що може бути визначена правочином. Відповідно до ч.2 ст.252 ЦК України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. У п.п.11, 12 договору поруки, укладеному між банком та поручителями [PERSON], [PERSON] зазначено, що строк дії договору поруки продовжується до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором, а відповідальність поручителя припиняється лише через пять років після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Отже, зазначеним договором поруки встановлено строк, після закінчення якого порука припиняється, що відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вказувалося, з розрахунку заборгованості, наданого банком, станом на час звернення до суду вбачається, що прострочена заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором виникла у січні 2011 року, позичальник вносив щомісячні платежі не в повному розмірі тому банком нараховувалась пеня за невчасну сплату кредиту з лютого 2011 року, з 22.01.2011 року платежі вносились до банку з затримкою у декілька місяців, а з листопада 2012 року він не вносив коштів на погашення кредиту взагалі. Позичальник не виконав умови кредитного договору і у цьому разі за умовами кредитного договору у банку виникло право вимоги дострокового повернення кредиту. Відтак з цього моменту почав спливати визначений договором поруки пятирічний строк виконання зобов'язання, протягом якого банк має право звернутись з вимогою до поручителя, а у разі, якщо банк не скористається таким правом, зобов'язання за договором поруки припиняються після спливу такого строку. До суду з позовом до поручителя банк звернувся 22.09.2015 року тобто в межах пятирічного строку, встановленого договором поруки. Оскільки строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування самого зобов'язання поруки, то право кредитора і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються. У зв'язку з цим, зобов'язання поручителя за договорами поруки, що укладений 22.12.2006 року між банком та [PERSON], [PERSON] не припинився відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Встановивши, що загальна сума боргу становить 49468,66 доларів США (1088805,21 грн.), в тому числі: заборгованість за кредитом 27042,28 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 10624,28 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом 2054,51 доларів США, пеню за невчасне виконання зобовязань за договором 9747,59 доларів США, а також те, що заборгованість у [PERSON] за кредитним договором виникла у січні 2011 року, але позичальник вносив щомісячні платежі не в повному розмірі тому банком нараховувалась пеня за невчасну сплату кредиту з лютого 2011 року. Як вбачається з довідки МСЕК серії АВ №0289877 на імя [PERSON], останній є інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені в межах строків позовної давності. Тобто,

Outcome: partial