Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстрований колишній чоловік [PERSON], як член сім'ї. Проте, відповідач з липня 2015 року за місцем реєстрації не проживає, будь-якого особистого майна в будинку не має. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, справу просив розглянути за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS], що підтверджується договором дарування (а.с. 7-8). За даною адресою прописаний колишній чоловік позивачки, який більше року за місцем реєстрації не проживає, про що свідчать акти про непроживання особи (а.с.9, 10), довідка Семенівської сільської ради (а.с.17), а також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачки. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] є власницею будинку, в якому зареєстрований [PERSON], на правах члена сім'ї власника. З 2015 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується відповідною довідкою та показами свідків. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved