Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Представник НБУ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №40 від 15.07.2013 року, що станом на 09.02.2017 року становить 9\~997,75 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8\~150,00 гривень; прострочені проценти за користування кредитом 891,12 гривня; пеня за простроченим кредитом 864,09 гривні; пеня за простроченими процентами 92,24 гривні. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 гривень. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 15.07.2013 року між НБУ та колишнім працівником [PERSON] був укладений договір про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №40 з подальшим внесенням змін до нього Додатковим договором №40/1 від 25.11.2015 року. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надає позичальнику кредит (довгостроковий) на споживчі цілі в сумі 50\~000,00 гривень строком користування на 6 років з дати виникнення заборгованості на рахунку з обліку наданого кредиту із сплатою 8% річних. П. 3.1. договору про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №40 від 15.07.2013 року передбачено повернення кредиту позичальником шляхом уповноваження НБУ цим договором щомісячно відраховувати кошти з отриманого доходу позичальника для здійснення повернення кредиту в сумі 695,00 грн., починаючи з липня 2013 року, а в останній місяць користування кредитом у сумі 655,00 грн. та суму для оплати за користування кредитом. З 30.12.2015 року позичальника звільнено з НБУ відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України та з січня 2016 року припинилося надходження коштів для погашення кредиту та оплати за користування ним згідно з умовами договору. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 09.02.2017 року має заборгованість у розмірі 9\~997,75 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8\~150,00 гривень; прострочені проценти за користування кредитом 891,12 гривня; пеня за простроченим кредитом 864,09 гривні; пеня за простроченими процентами 92,54 гривні. Представник позивача в судове засідання не зявився, в своєму позові просив розгляд справи проводити з відсутності представника НБУ. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 15.07.2013 року між НБУ та колишнім працівником Управління НБУ [PERSON] був укладений договір про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №40 з подальшим внесенням змін до нього Додатковим договором №40/1 від 25.11.2015 року. Відповідно до п. 1.1. умов договору про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №40 від 15.07.2013 року, НБУ на умовах цього договору протягом 5 робочих днів з дня набрання ним чинності надає позичальнику довгостроковий кредит на споживчі цілі: придбання товарів широкого вжитку (побутової техніки, меблів) у сумі 50\~000,00 гривень строком користування на 6 років з дати виникнення заборгованості на рахунку з обліку наданого кредиту. Згідно до п.п. 2.1., 2.2. умов договору про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №40 від 15.07.2013 року, НБУ надає позичальнику кредит на умовах повернення, платності, забезпечення, строковості та цільового використання. Кредит надається шляхом зарахування на особовий рахунок позичальника, який відкривається в операційному управлінні НБУ. Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3. умов договору про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №40 від 15.07.2013 року, повернення кредиту позичальником шляхом уповноваження НБУ цим договором щомісячно відраховувати кошти з отриманого доходу позичальника для здійснення повернення кредиту в сумі 695,00 грн., починаючи з липня 2013 року, а в останній місяць користування кредитом у сумі 655,00 грн. та суму для оплати за користування кредитом. За користування отриманим кредитом на споживчі цілі позичальник щомісячно під час роботи в НБУ здійснює оплату в розмірі 8% річних. У разі невиконання позичальником вимог, зазначених у абзаці 4 підпункту 4.1.4 п. 4 цього договору оплата за користування кредитом здійснюється позичальником з дати його звільнення у розмірі 20 відсотків річних. Згідно до п.п. 4.1..1, 4.1.2. умов договору про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №40 від 15.07.2013 року, щомісяця не пізніше останнього робочого дня повертати одержаний кредит та здійснювати оплату за користування ним відповідно до умов цього договору. До 14 липня 2019 року повернути НБУ отриманий кредит. З 30.12.2015 року позичальника звільнено з НБУ відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України та з січня 2016 року припинилося надходження коштів для погашення кредиту та оплати за користування ним згідно з умовами договору, про що позивачем на адресу відпові дача були надіслані Вимоги про погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 09.02.2017 року має заборгованість у розмірі 9\~997,75 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8\~150,00 гривень; прострочені проценти за користування кредитом 891,12 гривня; пеня за простроченим кредитом 864,09 гривні; пеня за простроченими процентами 92,54 гривні. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом, що становить 9\~997,75 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8\~150,00 гривень; прострочені проценти за користування кредитом 891,12 гривня; пеня за простроченим кредитом 864,09 гривні; пеня за простроченими процентами 92,54 гривні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача НБУ. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved