Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник відповідача Ренійської міської ради позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Представник Одеської\~товарної біржі\~у судове\~засідання не\~зявився.\~Відповідно до\~витягу з\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань,\~18\~жовтня 2005\~року вказану\~юридичну особу\~було припинено\~(запис\~№ 15531170001000513). Третя особа [PERSON], позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, просила про розгляд справи у її відсутності. \~ \~ \~ \~ Позивачі [PERSON], [PERSON] на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу у їх відсутності. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.3ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія договору купівлі-продажу нерухомості від 11.05.2000р.; копія технічного паспорту на житловий будинок № 26 по вул. 8 березня в м. Рені Одеської області, копії паспортів гр. України на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та їх РНОКПП, копії свідоцтв про смерть [PERSON], [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі звернулися до суду із вищезгаданими вимогами до Ренійської міської ради, зазначивши, що 11.05.2000р. між [PERSON] і [PERSON] (нині померлі) з однієї сторони (далі Продавці) та [PERSON] і [PERSON] (позивачі) з іншої, був укладений договір купівлі-продажу нерухомості, предметом якого був житловий будинок № 26 по вул. 8 березня у м. Рені Одеської області. За № 5415 від 11.05.2000 р. вказаний договір було зареєстровано на Одеській товарній біржі. На сьогоднішній день позивачі вирішили розпорядитися своєю нерухомістю, проте через ряд порушень, допущених біржею при оформленні договору, а саме невиконання вимог ст. 227 ЦК України (1963 р.), згідно якої договір купівлі-продажу нерухомості повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, та недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу), вони не можуть цього зробити. Про ці обставини позивачам не було відомо, про них вони дізналися коли звернувся до КП «Ренійське БТІ» у звязку з необхідністю вирішення певних юридичних питань, де їм було відмолено та рекомендовано звернутися до суду. З огляду на вищенаведене, позивачі були вимушені звернутися із позовом до суду. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов Договору, Покупець передав Продавцям обумовлену в договорі суму, а Продавці передали Покупцю документи, нерухомість в натурі та ключі від квартири. Позивач, з 24.09.2001 р. фактично вступив у володіння і користування нерухомістю, вважаючи що він є власником квартири, сплачував комунальні платежі, виконав капітальний і поточний ремонт, тощо - тобто правочин між сторонами договору фактично відбувся. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. У звязку з тим, що спірні правовідношення мали місце до 01.01.2004р. (тобто до введення в дію Цивільного кодексу 2003р.), застосовуються положення цивільного законодавства 1964 р. Згідно ст. 227 ЦК України 1964р. договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є недійсним. Однак, ч. 2 ст. 47 ЦК України 1964р. зазначено, що якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Аналогічні вимоги містить ст. 220 ЦК України 2003р. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: продавці отримали обумовлену договором суму відступних, а покупці отримали об'єкт нерухомості в натурі, документи та ключі від будинку. Таким чином, на теперішній час позивачі, як власники вказаного нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу будинку, укладеного на Одеській товарній біржі 11.05.2000 р., володіють та користуються нерухомим майном, проте через ряд допущених порушень при оформленні договору, не можуть ним розпорядитися. Вини сторін у порушенні вимог законодавства щодо нотаріального посвідчення договору немає, в даний час повторне оформлення купівлі-продажу є неможливим, оскільки при зверненні до КП «Ренійське БТІ» позивачам було розяснено, що правовстановлюючим документом на нерухоме майно (житловий будинок) є біржова угода, яка не була зареєстрована у встановленому законом порядку, таким чином вказаний договір є нікчемним та рекомендовано звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між Сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки [PERSON] і [PERSON] (нині померлі) (Продавці) щодо будинку та встановленні права на нерухомість у позивачів (Покупці), тому суд вважає, що є правові підстави визнати угоду дійсною та визнати право власності на будинок за позивачами. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved