overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що до служби у справах дітей Сумської РДА надійшло рішення виконавчого комітету Низівської селищної ради та копія заяви [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] та [PERSON] відносно дитини [PERSON] , оскільки вони не виконують свої батьківські обов*язки. Відповідачі зовсім не займаються вихованням дітей, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечують необхідного харчування дітей, що негативно впливає на їх розвиток. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з*явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з*явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Представник третьої особи - служби у справах дітей Сумської РДА в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Низівської селищної ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник третьої особи - прокуратури Сумського району в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь в справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задовленню. В суді встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], 2004 року народження ( а.с.10), а [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], 2012 року народження (а.с.4). Мати дітей [PERSON] померла ( а.с.13). Діти весь час проживають і знаходяться на утриманні бабусі [PERSON] ( а.с.14). Відповідачі ніде не працюють, вони взагалі не цікавляться духовним і фізичним розвитком дітей, станом їх здоров*я, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей. Відповідно до висновку служби у справах дітей Сумської РДА № 01-14/356 від 10.06.2014 року про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], їх можливо позбавити батьківських прав відносно дітей, оскільки вони ухиляються від виконання батьківських обов*язків.( 27). Відповідно до заяви [PERSON] від 31.03.2014 року він добровільно відмовився від батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO] ( а.с.3). Відповідно до заяви [PERSON] від 18.03.2014 року він добровільно відмовився від батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO] ( а.с.7). Таким чином в зв»язку з тим, що відповідачі на протязі значного часу ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню неповнолітніх дітей, їх необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], а [PERSON] відносно дитини [PERSON], та залишити їх бабі [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 22.03.2013 р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом РАЦС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 177. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.04.2015 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Сторони проживають окремо з лютого 2014 року. Дитина проживає разом із матір»ю у двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Спорів стосовно місця проживання сина у батьків не було. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. 02.03.2017 р. соціальним інспектором було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім»ї де зазначено, що дитині створені належні умови проживання, повноцінного утримання та виховання та те, що позивач виховує дитину без допомоги відповідача. З моменту, коли дитині виповнилось 2 місяці (лютий 2014 р.) і до цього часу відповідач не цікавиться життям сина, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися, приймати участь у його вихованні. Все необхідне для життя дитини забезпечується матір»ю та бабусею, вони ж займаються вихованням дитини, її розвитком. Батька не відвідує медичний заклад де обслуговується дитина, збори дошкільного закладу де перебуває дитина. Таким чином, [PERSON] самоусунувся від виховання та піклування, утримання сина, а томцу представник [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги, просили задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чин6ом, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Керівник Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації просив розглянути справи за відсутності їх представника та надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 30.05.2014 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Крайчинським С.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43496058 на підставі виконавчого листа № 2-3350/11, виданого 15.11.2013 р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з позивача на користь ПАТ «КБ «Надра» у сумі 3 191 130,12 грн. за заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2011 р. В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем 15.07.2014 р. було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме зареєстрованого за [PERSON] автомобіля [NUMBER]. Подальшому, а саме 22.06. 2015 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. При цьому 15.09.2016 р. заочне рішення на підставі якого здійснювалось стягнення скасовано ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва, проте державним виконавцем не було здійснено будь - яких дій направлених на зняття майна з розшуку. Зважаючи на викладене наявні підстави для скасування вжитих державним виконавцем заходів щодо виконання рішення суду у зв»язку із його скасуванням, в тому числі і припиненням розшуку майна боржника. Зважаючи на викладене, представник позивача просить суд зобов»язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві в межах виконавчого провадження № 43496058 припинити розшук автомобіля [NUMBER], власником якого є [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON], його представник підтримали заявлені позовні вимоги просили задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач не направив свого представника в судове засідання, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву в адресу суду не направляв. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2014 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 110 333Ю,15 грн. та судовий збір. 18.07.2014 року судом виконано виконавчий лист на примусове виконання рішення про стягнення шкоди. Відповідною державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження, проте рішення суду не виконано. За таких обставин представник позивача просить суд стягнути на користь [PERSON] на підставі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України за період прострочення виконання грошового зобов»язання за період з 07.07.2014 р. по 08.02.2016 р. 3% річних у сумі 5 329,17 грн. та інфляційні втрати у розмірі 66 047,94 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань по сплаті коштів за наданий йому кредит, що є підставою для стягнення заборгованості в розмірі 23 340 грн. 20 коп. Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 12 жовтня 2006 року сторони уклали кредитний договір №, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до вимог п. 5.5 Договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачені діючим договором. Відповідно до п. 8.2 договір діє до моменту належного виконання сторонами своїх обов'язків. Відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обов'язок боржника в разі порушення зобов'язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов'язання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 28 лютого 2014 року, складається із: - заборгованості за кредитом в розмірі 4 746 грн. 90 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 18 593 грн. 30 коп., що в загальному розмірі становить 23 340 грн. 20 коп. та сумнівів у суду не викликає. Таким чином, пред'явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань по сплаті коштів за наданий йому кредит, що є підставою для стягнення заборгованості в розмірі 33 073 грн. 78 коп. Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності просив про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заперечив, ствердив, що кредитний договір з банком не укладав та грошових коштів не отримував. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. На підтвердження висунутих вимог суду подано заяву про отримання кредиту від імені відповідача від 18 жовтня 2005 року. В заяві йдеться про отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 10 000 грн. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язання довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак, як встановлено з матеріалів справи, заява на отримання кредиту від імені відповідача не заповнена та всіх необхідних реквізитів не містить, підпис відповідача, який би свідчив про його ознайомлення і згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, у заяві відсутній. За таких обставин допустимі і достатні докази укладання сторонами кредитного договору згідно вимог ст. 1047 ЦК України в справі відсутні. Крім того в справі відсутній будь-який документ, який би підтверджував факт передачі грошових коштів позивачем відповідачу на виконання умов договору. Відтак позивачем в суді не доведено про виникнення та існування будь-яких кредитних правовідносин між сторонами. Отже враховуючи викладене, порушених прав позивача, які б підлягали захистові, в цій справі судом не виявлено, а тому підстав до його задоволення позову суд не вбачає. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобовязань по сплаті коштів за наданий йому кредит, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 78 740 грн. 44 коп. Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, до суду не прибув. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 04 лютого 2013 року між сторонами укладено кредитний договір №003-28026-040213, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 44\~800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4 % на місяць (п. 1.3 кредитного договору). Згідно п. 3.1. тарифів на обслуговування платіжних карток за прострочену заборгованість обовязкового мінімального платежу позичальник сплачує штраф у сумі 0,01 % але не менше та/але не більше 75 грн. за кожен факт прострочення. Відповідач взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком Згідно ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1\~і\~2 глави 71\~цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обовязок боржника в разі порушення зобовязання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобовязання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог, наданих суду розрахунків, яка станом на 13 грудня 2016 року та складається з: -простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 44 699 грн. 65 коп. -заборгованості по процентам в розмірі 34 040 грн. 79 коп., що в загальному розмірі становить 78 740 грн. 44 коп. та сумнівів у суду не викликає. Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань по сплаті коштів за наданий йому кредит, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту, суми по відсотках в загальному розмірі 7 645 грн. 74 коп. Представник позивача в судове зсідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що подав письмову заяву. Зазначене є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову згідно ст. 174 ЦПК України. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 29 грудня 2011 року між сторонами укладено кредитний договір № 012-28023-291211, за яким відповідач зобов'язувалася повернути отримані грошові кошти в сумі 8 645 грн. 38 коп. у строк до 28 вересня 2012 року здійснюючи щомісячні виплати до 29-го числа поточного місяця (мінімальний платіж у розмірі 961 грн.), разом зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 0,01 % річних (п. 1.1.1 та п. 1.2. та 2.3 кредитного договору). Відповідно до вимог п. 3.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов'язання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 25 серпня 2013 року, складається із: - заборгованості за кредитом в розмірі 7 645 грн. 52 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 22 коп., що в загальному розмірі становить 7 645 грн. 52 коп. та сумнівів у суду не викликає. Таким чином, пред'явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань по сплаті коштів за наданий йому кредит, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту, суми по відсотках та комісіях в загальному розмірі 2999 грн. 09 коп. Представник позивача в судове зсідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 19 листопада 2011 року між сторонами укладено кредитний договір № 001-28356-191111, за яким відповідач зобов'язувалася повернути отримані грошові кошти в сумі 3899 грн. у строк до 18 вересня 2012 року здійснюючи щомісячні виплати до 19-го числа кожного місяця (мінімальний платіж у розмірі 429,00 грн.), разом зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 25 % річних (п. п. 1.1. 1.2., 2.3, 2.5 та 2.9 кредитного договору). Відповідно до вимог п. 3.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. На виконання кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 3899 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 41394257 від 21 листопада 2011 року. Відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов'язання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 09 квітня 2014 року, складається із: - заборгованості за кредитом в розмірі 2999 грн. 02 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 0 грн. 07 коп., що в загальному розмірі становить 2999 грн. 09 коп. та сумнівів у суду не викликає. Таким чином, пред'явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved