Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Представник ПАТ «КБ «Надра» звернувся в суд із зазначеним позовом до Відповідачів. Посилається на те, що 11 червня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 220/п/99/2007-840, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредит в сумі 77 500,00 доларів США строком до 11 червня 2017 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 14,49 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки від 11 червня 2007 року. Відповідно до умов укладеного договору банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти за користування ним. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Договором видав Відповідачу грошові кошти. Відповідно до п.п. 3.3.1. - 3.3.3. Кредитного договору, Відповідач зобов'язується щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімально необхідний платіж у розмірі 1 297,12 доларів США. Відповідно до п.1.3.2. Кредитного договору, плата за управління кредитом сплачується Позичальником щомісячно, протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,1 % від розміру фактичного залишку заборгованості за Кредитом, зазначеної у п.1.1. цього Договору. В порушення умов Кредитного договору Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконав, та станом на 10.12.2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 137 162 доларів США 46 центів та 575 418,28 гривень, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 71 941,11 доларів США; - заборгованість за відсотками - 59 884,45 доларів США; - заборгованість по сплаті комісії - 5 336,90 доларів США; - пеня за прострочення сплати кредиту - 18 561,88 доларів США; Представник Позивача в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься заява з проханням слухати справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляди справи судом сповіщались. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив ухвалити заочне рішення відповідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що 11 червня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 220/п/99/2007-840, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредит в сумі 77 500,00 доларів США строком до 11 червня 2017 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 14,49 % річних. Відповідно до умов укладеного договору банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти за користування ним. Відповідно до п.п. 3.3.1. - 3.3.3. Кредитного договору, Відповідач зобов'язується щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімально необхідний платіж у розмірі 1 297,12 доларів США. Відповідно до п.1.3.2. Кредитного договору, плата за управління кредитом сплачується Позичальником щомісячно, протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,1 % від розміру фактичного залишку заборгованості за Кредитом, зазначеної у п.1.1. цього Договору. Виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки від 11 червня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Договором видав Відповідачу грошові кошти. В порушення умов Кредитного договору відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 10.12.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 137 162 доларів США 46 центів та 575 418,28 гривень. З огляду на викладене суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, відсотків за кредит обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, а тому з відповідачів як солідарних боржників слід стягнути на користь позивача заборгованість 137 162 доларів США 46 центів та 575 418,28 гривень. Відповідно до п.22 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку від сплати судового збору - звільняється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути відшкодовані на користь держави з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved