Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Представник заявника - [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, в обґрунтування якої вказала, що з 01.08.1997 року заявник перебуває в шлюбі з [PERSON]. За час перебування у шлюбі [PERSON], [PERSON] спільно з [PERSON] набули права власності на трикімнатну квартиру, розташовану в [ADDRESS]. Останній час спільного життя із заявником [PERSON] мав погані звички: вживав неякісні спиртні напої, жебракував, не зважаючи на її вмовляння втрачав здорові соціальні зв'язки, а у листопаді 2003 року він не повернувся додому. Заявник намагалася спочатку самотужки його розшукувати, а потім протягом 2012-2014 років зверталася до органів поліції за допомогою, однак місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Зазначає, що заявник має дуже малий дохід, але змушена сплачувати комунальні послуги за [PERSON], яким останній фактично не користується, що є дуже значним навантаженням на її бюджет, тому просить суд визнати безвісно відсутнім [PERSON] з 01.12.2003 року. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] обставини, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Чкаловської сільської ради в судове засідання не з'явився, від сільської ради надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 28). Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 306 ЦПК України визначено обов'язкове зазначення у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Судом встановлено, що заявник та [PERSON] перебувають у шлюбі зареєстрованому 01.08.1997 року Райковецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а. с. 12). [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.2000 року є співвласниками трикімнатної квартири, розташованої по [ADDRESS] (а.с. 13, 14). Як зазначає в заяві заявник її чоловік у листопаді 2003 році не повернувся додому, розшукуючи свого зниклого чоловіка вона опитувала всіх родичів чоловіка в Миколаївській області. Також у березні 2005 року заявник надсилала листа матері чоловіка, однак конверт повернувся з відміткою «не проживає» (а.с. 15). Відповідно до довідок, виданих Криворізьким РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 02.10.2012 року та 21.10.2014 року, місцезнаходження [PERSON] не встановлено (а.с.16, 17). Факт не проживання [PERSON] з 2003 року за місцем реєстрації підтверджується актом про непроживання від 07.08.2018 року, складеним мешканцями [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченим секретарем виконкому Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с 18). Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім для заявника має юридичне значення, оскільки надає можливість не сплачувати комунальні послуги за особу, яка ними фактично не користується та зняти його з реєстраційного обліку. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Оскільки з пояснень представника заявника неможливо встановити точний день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, так як вона вказує, що [PERSON] зник у листопаді 2003 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, тобто 01.12.2003 року. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику вимоги ч. 1 ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved