Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] у березні 2016 року звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначає що 02.03.2011 року відповідач став клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та отримав кредитну картку «Універсальна». 14.12.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 03.03.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 25191,96 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також судові витрати, понесені ним при подачі позову. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу слухати без участі представника позивача, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 40). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце проведення судових засідань. Відповідно до частини 9 статті 74 ЦПК відповідача було викликано до суду шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 26 квітня 2016 року № 79. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, ураховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (частина 1 статті 625 ЦК України). Судом установлено, що відповідач отримав кредитну картку «Універсальна». 14.12.2013 року, яку було переоформлено на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої він отримав кредит у розмірі 15000 грн., у вигляді установленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36.60 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею Анкета заява від 02.03.2011 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку» складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Згідно з п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежу, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настанні строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не виконав взятих на себе кредитних зобовязань. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, непогашена заборгованість за договором від 02.03.2011 року станом на 03.03.2016 року становить 25191 грн. 96 коп. яка складається з: 15408 грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом; 7707 грн. 49 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1175 грн. 81 коп. - штраф (процентна складова). Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 1675,81 грн., суд виходить з таких мотивів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Позивачем у складі заборгованості нараховано 400 грн. пені та комісії. При цьому позивачем також одночасно нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1175,81 грн. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи викладене, оскільки позивачем нараховано за порушення строку сплати платежів за договором і штраф і пеню, суд дійшов висновку, що неустойка у вигляді штрафу стягненню не підлягає. Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Отже, позов підлягає частковому задоволенню з відмовою у позові в частині стягнення з відповідача штрафів. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, відповідно до якої стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 23516 грн. 15 коп., тобто на 93,3 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1285,67 грн. (1378 грн.* 93,3%) судового збору. Враховуючи що позивачем були понесені додаткові судові витрати для виклику відповідача шляхом публікації оголошення, що відповідно до рахунку № 5157 від 20.04.2016 з ПДВ склала 420 грн. 00 коп., вказана сума підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог тобто на 93,3 % (420 грн. * 93,3 %) тобто стягненню підлягає 391 грн. 86 коп.

Outcome: partial