Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Представник АТ «Ідея Банк» за довіреністю, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник АТ «Ідея Банк» не з`явився, однак, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Свої позовні вимоги АТ «Ідея Банк» мотивує тим, що 06.06.2016 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №V03.038.11660, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 73233 грн. зі сплатою 1,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, станом на дату подання позову відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 33391,63 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково у зв?язку із важким матеріальним становищем, відсутністю постійного місця роботи та хворобою. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно із копії кредитного договору №V03.038.11660 від 06.06.2016 року, позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти (кредит) на поточні потреби в розмірі 73233 грн. зі сплатою 1,99% річних в терміни встановлені графіком щомісячних платежів (а.с.6-8). У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно з довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №V03.038.11660 від 06.06.2016 року (а.с.24), виданої АТ «Ідея Банк» у вигляді таблиці, загальна сума заборгованості відповідача по кредиту станом на 26.03.2021 року становить 33391,63 грн., зокрема: основний борг - 19100,67 грн.; прострочений борг - 9322,26 грн.; прострочені проценти - 483,10 грн.; строкові проценти - 175,53 грн.; пеня - 3810,07 грн.; інші штрафні санкції - 500 грн. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як зазначено в позовній заяві, остання сплата відповідачем по кредиту здійснена 10.12.2020 року, і пеня за несвоєчасне погашення платежів та інші штрафні санкції за кредитним договором, що заявлені до стягнення, нараховані відповідачу станом на 29.02.2020 року включно, тобто до початку дії карантину встановленого КМ України. При цьому, в позовній заяві не зазначено за який саме період часу до 29.02.2020 року відповідачу нараховувалась пеня і штрафні санкції. А тому, зважаючи на вищенаведене, а також часткове визнання позову відповідачем в зв?язку із його важким матеріальним становищем через відсутність постійного заробітку протягом встановленого КМ України карантину, суд вважає, що сума пені - 3810,07 грн. та сума інших штрафних санкцій - 500 грн. не підлягає до стягнення. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідачем умови кредитного договору належно не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту, що дає суду підстави для часткового задоволення позову та стягнення судових витрат, понесених позивачем. А тому, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 29081,56 грн., а також оплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 530, 551, 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: partial