Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Представник АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 жовтня 2011 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 5300,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого відповідач [PERSON] є спадкоємцем, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 31 липня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направило претензію кредитора до Новокаховської державної нотаріальної контори, на що 08 вересня 2017 року банк отримав повідомлення, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та свідоцтво про право на спадщину не видавалось, спадкову справу заведено на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Та вважаючи, що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України відповідач прийняла спадщину, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , банк 15 серпня 2019 року направив останній лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано. Так, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 20 жовтня 2011 року становить 5821,62 грн., тому просить стягнути з відповідача на користь банку зазначену заборгованість та судові витрати. 08 травня 2020 року на підставі ухвали суду відкрито провадження і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 10 червня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у своїй заяві позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви позичальника, відповідно до якої банк надав позичальнику строковий кредит в розмірі 5300,00 грн., як зазначено у позовній заяві та відповідачем в судовому засіданні не оспорювалось. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданого 19 квітня 2017 року Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. За життя [PERSON] , умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором, становить 5821 грн. 62 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. З матеріалів справи також вбачається, що 23 липня 2017 року до Новокаховської державної нотаріальної контори представником ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено претензію. Згідно повідомлення державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори від 15 серпня 2017 року, яке 08 вересня 2017 року отримано банком, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведено спадкову справу №207/2017 на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 23 липня 2017 року. Заяви про прийняття чи відмову від прийняття спадщини від спадкоємців до Новокаховської державної нотаріальної контори не надходили. 05 серпня 2019 року на адресу відповідача [PERSON] позивачем направлено лист - претензію, про сплату заборгованості по вищезазначеному договору. Вимога залишилася без задоволення. Згідно паспорту громадянина України, серія [NUMBER] , виданого 29 березня 1999 року Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області та паспорту громадянина України, серія [NUMBER] , виданого 08 грудня 1999 року Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області [PERSON] з 13 грудня 2007 року, а [PERSON] з 27 грудня 2006 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що сторонами в судовому засіданні не оспорювалось. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту №210163366 від 26 травня 2020 року та щодо об`єкта нерухомого майна №210165177 від 26 травня 2020 року право власності на нерухоме майно за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] не зареєстровано, а право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 22 жовтня 2019 року, зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку, що відповідає позиції Верховного Суду України. Викладеній у постанові від 12 квітня 2017 року № 6-2962цс16. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Так, згідно зі ст.1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Як роз`яснено в п. 32 постанови Пленуму ВССУ, згідно з правовою позицією ВСУ у справі № 6-33цс15, строки, встановлені у ст. 1281 ЦК для пред`явлення вимог кредитором спадкодавця, є присічними, преклюзивними. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1281 та 1282 ЦК щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Відповідно до позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 18 вересня 2019 року по справі № 640/6274/16-ц, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що банк отримав відповідь від Новокаховської державної нотаріальної контори про відкриття спадщини 08 вересня 2017 року, проте фактично звернувся з претензією до спадкоємця лише 05 серпня 2019 року, тобто поза межами передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку, що у відповідності до ч. 4 ст. 1281 ЦК України, позбавляє його, як кредитора права на звернення до суду із такої вимоги; крім того, з матеріалів справи вбачається, що за боржником [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на нерухоме майно не зареєстровано; житлове приміщення, в якому він був зареєстрований, на праві приватної власності належить іншій особі; із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до нотаріальної контори ніхто не звертався, що на сьогоднішній день, унеможливлює правильно визначити кола спадкоємців, тому суд відмовляє задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed