Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON], [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказує, що прабабі позивача [PERSON] як голові колгоспного двору 21 липня 1989 року видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок в [ADDRESS]. Іншими членами колгоспного двору були баба позивача [PERSON], дід позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, заповіту не залишив. [INFO] [PERSON] померла, заповіту не залишила. 09 грудня 2015 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] все належне майно. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено, оскільки свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок видане колгоспному двору. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на 3/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель в [ADDRESS]: житловий будинок (А) з цегли, загальною площею 77,8 м.кв., житловою площею 40,1 м.кв., літню кухню (Б) з цегли, площею 17,5 м.кв., сарай (Г) з цегли, площею 21,6 м.кв., сарай (Д) з цегли, площею 6,9 м.кв., огорожу (№1) з металевого листа, площею 17,6 м.кв., металеві ворота (№2), площею 6,0 м.кв.; як за членом колишнього колгоспного двору право власності на 3/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель в [ADDRESS]: житловий будинок (А) з цегли, загальною площею 77,8 м.кв., житловою площею 40,1 м.кв., літню кухню (Б) з цегли, площею 17,5 м.кв., сарай (Г) з цегли, площею 21,6 м.кв., сарай (Д) з цегли, площею 6,9 м.кв., огорожу (№1) з металевого листа, площею 17,6 м.кв., металеві ворота (№2), площею 6,0 м.кв.. В судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Справу просить розглядати за його відсутності. Відповідач Плотичанська сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, просить справу розглядати за їх відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, подали клопотання, згідно яких не заперечують щодо задоволення позовних вимог [PERSON], справу просять розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов Плотичанської сільської ради, клопотання [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] як голові колгоспного двору 21 липня 1989 року видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок в [ADDRESS], підтверджується довідкою Козівського РБТІ №75 від 09 серпня 2016 року (а.с.15), довідкою Плотичанської сільської ради №157 від 12 липня 2016 року (а.с.17), копією свідоцтва (а.с.18). Згідно виписки з по господарської книги станом на 15 квітня 1991 року №156 від 12 липня 2016 року, членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.21). [INFO] [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). З [PERSON] на час смерті постійно проживали та були зареєстровані дружина [PERSON], дочки [PERSON], [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON], підтверджується довідкою Плотичанської сільської ради №167 від 13 липня 2016 року (а.с.25). [INFO] [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Відповідно довідки Плотичанської сільської ради №168 від 13 липня 2016 року, з [PERSON] на час смерті постійно проживали та були зареєстровані дочка [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON], правнуки [PERSON], [PERSON] (а.с.26). 09 грудня 2015 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] все належне майно (а.с.19). [INFO] [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно довідки Плотичанської сільської ради №158 від 12 липня 2016 року з [PERSON] на час смерті постійно проживали та були зареєстровані дочки [PERSON] та [PERSON], онук [PERSON] (а.с.24). [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено, оскільки свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок видане колгоспному двору, підтверджується відмовою нотаріуса №386/01-16 від 13 липня 2016 року (а.с.20). Інші члени колишнього колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] відмовляються від своїх часток у його майні на користь [PERSON], підтверджується клопотаннями від 23 серпня 2016 року. Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР. Відповідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.ст.548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст.120-121 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Відповідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно п.2 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Відповідно ч.1 ст.347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved