Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

представник позивача [PERSON] - адвокат Зайка П.К. 05.08.2020 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 30.06.2017 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №284; судові витрати стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказано, що 30 червня 2017 року сторони уклали шлюб. Спільне життя у подружжя не склалось . Кожний із них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони фактично е проживають більше двох років, шлюбних стосунків не підтримують. Подружжя спільне господарство не ведуть, спільних дітей не мають. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите ми інтересам один одного. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, але сторони не мають наміру його зберігати. Шлюб між ними є формальним, оскільки відносини з відповідачем мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Збереження їх сім`ї неможливо і суперечить спільним інтересам.. Надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів. Позивач вважає, що збереження та подальше існування шлюбних відноси вважає неможливим, у зв`язку із чим звернувся до суду з позовом. Згідно автоматизованого розподілу судової справи від 05.08.2020 року справа передана судді Гриню Н.Г. Ухвалою суду від 28.08.2020 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного. Від позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та вказала, що незгодна з формулюванням в позові, щодо не проживання разом понад два роки, вели спільне господарство та спільно проживати до 23 липня 2020 року. Заперечує щодо стягнення судового збору з неї судового збору у повному обсязі, згодна у рівних частинах. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30 червня 2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] )Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №284 (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач - не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам та їх дітей, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу, зареєстрованого між ним та [PERSON] Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №284. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд вважає за необхідне залишити без змін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 420,40 грн., а інші 50% (420,40 грн. відповідно) - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved