Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Представник КС «Сімейна позика» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму основної заборгованості за договором споживчого кредиту в сумі 15676,59 грн та відсотки за цим же договором в розмірі 14249,76 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що між сторонами 29.12.2017 року було укладено договір споживчого фінансового кредиту №781/17-11329/03, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 20500 грн у кредит зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 17,8% річних та 2,6% щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 29.06.2019 року. Однак відповідач свої зобов`язання за договором споживчого кредиту належним чином не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 15676,59 грн та було нараховано відсотки відповідно до умов договору в сумі 14249,76 грн. Зважаючи на такі обставини позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав. 14.09.2019 року Шевченківським районним судом м. Києва відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням вимог ст.ст. 19,274 ЦПК України. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив задовольнити позов в повному обсязі. Від [PERSON] надійшла в адресу суду заява про визнання позову в повному обсязі та розгляд вправи за її відсутністю. Дослідивши гнадані докази та надавши їм відповідну оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що [PERSON] 29.12.2017 р . звернулася до Кредитної спілки «Сімейна позика» з заявою, в якій просила надати їй в кредит кошти в сумі 20500 грн. шляхом зарахування цієї суми на поповнення добровільного цільового внеску в додатковий капітал. . Факт отримання [PERSON] грошових коштів у розмірі 20 500,00 грн. за договором фінансового кредиту №781/17-11329/03 від 29.12.2017 підтверджується видатковим касовим ордером від 29.12.2017 року та визнається відповідачем. За умовами п.1.1 договору споживчого фінансового кредиту №781/17-11329/03 позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 20500 грн. Пунктами 2.2. та 2.3, строк користування кредитом визначений в 18 місяців, плата за користування кредитом є фіксованою та становить 17,8% річних та 2,6% щомісяця від суми кредиту, вказаної в п.1.1. Договору. Відсотки нараховуються позивачем на вказану в п.1.1 Договору суму кредиту, починаючи з наступного дня після дати видачі кредиту відповідачу і до остаточного погашення заборгованості. Остаточне погашення залишку кредиту і відсотків здійснюється не пізніше 29.06.2019 року (п.2.6 договору). Відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору споживчого кредиту, відповідач мав сплачувати щомісячно кожного 29 числа суму в розмірі 1976,00 грн. Таким чином, з боку позивача було належним чином виконано умови договору. В той же час відповідач взяті на себе зобов`язання виконував не належним чином, здійснював платежі направленні на виконання умов договору не своєчасно та не в повному обсязі. Цивільним законодавством задекларовано обов`язковості договірних зобов`язань для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, як зазначає представник позивача і це не заперечується [PERSON] , позичальником не виконуються взяті на себе обов`язки за договором, грошові кошти не повертаються. Направлені в адресу відповідача вимоги щодо погашення боргу залишились без задоволення. Під час розгляду справи не було отримано відомостей про те, що на день вирішення спору по суті заборгованість погашення. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, за приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За розрахунком, наданим позивачем, який було перевірено у судовому засіданні, сума заборгованості відповідача складається з основного боргу за тілом кредиту у розмірі 15 676,59 грн. та нарахованими відсотками у умі 14 249,76 грн. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, як це визначено положеннями ст. 49 ЦПК України. Зважаючи на обставини встановлені в судовому засіданні, визнання позову [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення заявлених КС «Сімейна позика». Розподіляючи судові витрати. Суд керується приписами ст. 141 ЦПК України. 2-5,11-13,141,196, 258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст.ст. 526,625,629,1048,1054 ЦК України, суд -

Outcome: approved