Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Представник ПАТ\~«Акцент-Банк»\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~ [PERSON] заборгованості в сумі 41\~724,14 грн за кредитним договором б/н від 29.08.2015 року, а також судового збору в розмірі 2270,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору. Безпосередньо у позовній заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та рекомендованим поштовим відправленням, яке було повернуто до суду Укрпоштою за адресою: [ADDRESS] . Місце ж проживання відповідача [PERSON] , 1966 року народження, згідно з довідкою центру надання адміністративних послуг м.Прилуки Управління адміністративних послуг Прилуцької міської ради від 08 червня 2021 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. 29.08.2015 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою укладання кредитного договору б\\н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8). Відповідно до\~п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком (а.с.9). Відповідачка [PERSON] погодилася, про що підписана анкета-заява разом із «Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, становить між ним та Банком кредитний договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с.8-14). Однак відповідачка своєчасно не повернула АТ «Акцент-Банк» кредитні кошти, не сплачує відсотки користування ними та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору, у зв`язку з чим станом на 13.03.2021 року з розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором вбачається, що його заборгованість перед банком становить 41\~724,14 грн, з яких: заборгованість за кредитом 21\~651,14 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 18\~314,23 грн, 1758,77 грн штраф (а.с.6-7). Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626,\~628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Запропоновані АТ «АКЦЕНТ-БАНК» умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.633,\~634ЦК України дає підстави для висновку про те, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена. Аналіз положень ст.549, 551, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором. У Анкеті-заяві позичальника [PERSON] від 29.08.2015 року процентна ставка за користування кредитом, умови та порядок її зміни, порядок та умови збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів), не зазначені. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, крім розрахунку заборгованості за договором від 29.08.2015 року, посилається на Витяг з Тарифів Банку (надалі Витяг з Тарифів) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку»,як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів, а також Витягом з Умов та правил, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: процентна ставка, умови виплати банку штрафу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил розуміла відповідачка, ознайомилась та погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг АТ «А-Банку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, за відсутності у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, та виплату суми штрафу при порушенні строків платежів, надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил, надані до позовної заяви, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 29.08.2015 року шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, встановлену у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та виплату суми штрафу при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов?язань. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19). Доцільність застосування цих висновків при відсутності заперечень щодо умов відповідного договору зі сторони відповідача та навіть при заочному розгляді справи підтверджена у низці постанов Верховного Суду, у т.ч.: від 09 жовтня 2019 року в справі №180/1801/16-ц; від 31 липня 2019 року в справі №755/1907/16-ц; від 24 липня 2019 року в справі №203/3169/16-ц; від 31 липня 2019 року в справі №755/13316/16-ц; від 13 листопада 2019 року в справі №755/17260/16-ц; від 24 липня 2019 року в справі №755/20484/15-ц; від 21 жовтня 2019 року в справі №576/439/18; від 22 серпня 2019 року в справі №243/515/16-ц; від 16 жовтня 2019 року в справі №180/1706/16-ц; від 11 вересня 2019 року в справі №753/23698/15-ц; від 30 жовтня 2019 року в справі №355/558/18; від 4 вересня 2019 року в справі №382/1131/18. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства (встановлені законом), зокрема ст.625, 1048 ЦК України, позивачка не пред?явила. За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача наведеної у позовній заяві та розрахунку заборгованості станом на 13.03.2021 року нарахованої суми штрафу у розмірі 1758,77 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 18\~314,23 грн в розмірі відсоткової ставки, визначеної з урахуванням Тарифів Банку і Умов та правил надання банківських послуг, яку сторони в письмовому вигляді не обумовлювали. Разом з тим, беручи до уваги Анкету-заяву та виходячи з положень ст.626, 628, 1046 ЦК України, суд встановив, що між [PERSON] та АТ «А-БАНК» дійсно укладено договір позики, за узгодженими умовами якого АТ «А-БАНК» передав у власність [PERSON] \~грошові кошти, а остання зобов`язалася повернути позикодавцеві таку ж їх суму. При цьому, укладений між сторонами кредитний договір від 29.08.2015 року у вигляді підписання [PERSON] . Анкети-заяви, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у Анкеті-заяві не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникає у відповідача протягом строку, визначеного законом, з дня пред`явлення позивачем вимоги про це, тобто у даній справі - з дня пред`явлення позову. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, що свідчить про порушення прав позивача, то суд приходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] на підставі норм ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористалася своїми процесуальними правами та не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума непогашеного тіла кредиту в розмірі 21\~651,14 грн., у зв`язку з чим позов підлягає лише частковому задоволенню. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог(51,89%) у розмірі 1177,90 грн. На підставі наведеного ст.526, 530, 629, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: partial