Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом і просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом на житловий будинок, загальною площею 77,4 кв.м (житлова площа 40,4 кв.м.); з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що вищезазначений будинок належав в рівних частках членам їхньої сім'ї по 1/3 частки кожному, а саме: її дітям - [PERSON] та [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належну їм частину будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS], яку позивач прийняла у встановленому законом порядку, як спадкоємець першої черги по закону. Син позивача - [PERSON] та донька позивача - [PERSON] від спадкування своєї частки після смерті батька відмовилися, а тому, позивачка вважає, що вона є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця по закону та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що нотаріальною конторою її відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, позивач просить задовольнити її вимоги. Представник позивача на попереднє судове засідання не з'явися, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, однак 30.12.2015 року надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити повністю. Представник відповідача Жабинецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Жабинецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 663 від 24.12.2015 року. Відповідно до вимог ст.120 ЦК УРСР від 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної часткової власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав на праві приватної власності в рівних частинах вищевказаним особам по 1/4 частині кожному. Даний факт відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданому Гусятинським РК БТІ від 03 грудня 2015 року . Як видно із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15 лютого 1981 року дівоче прізвище [PERSON]. - [PERSON] Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.11.2000 року виданого виконавчим комітетом Жабинецької сільської ради народних Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO] після укладення шлюбу змінила своє прізвище на «[PERSON]». [PERSON] помер [INFO], як видно із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.06.2015 року, виданого Жабинецькою сільською радою Гусятинського району, Тернопільської області. Після його смерті відкрилася спадщина на належні частини спірного будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS], спадкоємцями першої черги за законом його майна в рівних частках є дружина [PERSON]. На час його смерті у вищезазначеному будинку проживала та була зареєстрована спадкоємець [PERSON], що стверджується довідкою Жабинецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 571 від 03.11.2015 року, що свідчить про те, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому вважається такою, що прийняла спадщину фактично вступивши у володіння спадковим майном. Як вбачається із заяви [PERSON] яка є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], [INFO] перша відмовилася від спадкування спірного майна, не вчиняла жодних дій щодо прийняття обов'язкової частки в спадщині, а тому вважається такою, що не прийняла обов'язкову частину в спадщині після померлого батька. Як вбачається із заяви [PERSON], який є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], [INFO] перший відмовився від спадкування спірного майна, не вчиняв жодних дій щодо прийняття обов'язкової частки в спадщині, а тому вважається таким, що не прийняв обов'язкову частину в спадщині після померлого батька. Отже, єдиним спадкоємцем спірного будинковолодіння померлого [PERSON] за законом є позивач [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті спадкодавця за заканом не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] була прийнята спадкоємцем [PERSON], застосуванню підлягають правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України 1963 року спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого. Згідно із вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління майном або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадщину мають особи визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. На підставі наведеного, ст. 392, 1223 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120, 548, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року та

Outcome: approved