Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася в інтересах ФОП [PERSON] до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 травня 2015 р. між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № Г І 0105, відповідно до п.1.1 якого, продавець зобовязується передати у власність покупцеві набір косметичний під товарним знаком «Desheli», в асортименті та в кількості встановлених Договором, що визначається в Переліку №1 (специфікації), а покупець зобовязується прийняти цей Товар згідно Акту-приймання передачі Товару та сплатити за нього визначену Договором грошову суму (ціну). Як вбачається із Спеціфікації Товару (Перелік №1) від 26.05.2015р. відповідачем обрано та замовлено Товар. Пунктом 2.1,2.2 Договору право власності на Товар переходить від Продавця Покупцеві, після підписання Акта приймання-передачі Товару. При передачі Товару, сторони складають та підписують Акт приймання-передачі згідно Переліку №1 (специфікації). Відповідно до п.2.3 договору, зобовязання Продавця по передачі Товару вважаються виконаними в момент його передачі в розпорядження Покупцеві згідно Акту приймання-передачі товару та підписання даного Договору. Позивач свої зобовязання перед відповідачем відповідно до укладеного Договору виконав в повному обсязі, що вбачається з акту приймання-передачі товару від 26.05.2015 р. Відповідач отримала товар, претензій щодо отриманого товару та виконання продавцем своїх обовязків за Договором не мала. Вартість товару складає 21\~700 грн. та відповідно до п.5.2, 5.3, 5.4, 5.5 Договору сплачується покупцем у розстрочку наступним чином: перший платіж 3000 грн.; залишок вартості товару в розмірі 18\~700 грн. покупець сплачує продавцеві рівними платежами у сумі 1\~168 грн. протягом 16 місяців. Оплата здійснюється не пізніше 26 числа кожного місяця. Покупець повністю розраховується за товар не пізніше 26.09.2016 року. Відповідачем взяті на себе зобовязання були виконані частково, сплачено перший внесок в сумі 2100 грн. та 900 грн. Так, станом на 26 липня 2016 року заборгованість відповідача за сумою основного боргу становить 16\~380 грн. Посилаючись на ст. ст. 624, 625 ЦК України позивач нарахував\~ 3% річних, які склали 161,80 грн. та пеню в розмірі 18\~652,78 грн. На підставі викладеного, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 16 380 грн.; 3% річних 161,80 грн., пеню 2\~110,98 грн. та судовий збір в розмірі 551,20 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток, клопотання відкладення розгляду справи до суду не надходило. В порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що згідно з 26 травня 2015 р. між ФОП [PERSON] та ХорольськоюГалиною Олексіївною укладено договір купівлі-продажу № ГІ 0105, відповідно до якого продавець зобовязується передати у власність покупцеві набір косметичний під товарним знаком «Desheli», в асортименті та в кількості встановлених Договором, що визначається в Переліку №1 (специфікації), а покупець зобовязується прийняти цей Товар згідно Акту-приймання передачі Товару та сплатити за нього визначену Договором грошову суму (ціну).(а.с.8-9). Як вбачається із Спеціфікації Товару (Перелік №1) від 26.05.2015р. [PERSON] обрано та замовлено Товар на суму 21\~700 грн. Пунктом 2.1, 2.2 договору купівлі-продажу, право власності на Товар переходить від Продавця Покупцеві, після підписання Акта приймання-передачі Товару. При передачі Товару, сторони складають та підписують Акт приймання-передачі згідно Переліку №1 (специфікації). Відповідно до п.2.3 договору, зобовязання Продавця по передачі Товару вважаються виконаними в момент його передачі в розпорядження Покупцеві згідно Акту приймання-передачі товару та підписання даного Договору. Позивач свої зобовязання перед відповідачем відповідно до укладеного Договору виконала в повному обсязі, що вбачається з акту приймання-передачі товару від 26.05.2015 р. (а.с.11). Відповідно до п.5.2, 5.3, 5.4, 5.5 договору купівлі-продажу, покупець оплачує товар частинами у розстрочку наступним чином: перший платіж 3000 грн.; залишок вартості товару в розмірі 18\~700 грн. покупець сплачує продавцеві рівними платежами у сумі 1\~168 грн. протягом 16 місяців. Оплата здійснюється не пізніше 26 числа кожного місяця. Покупець повністю розраховується за товар не пізніше 26.09.2016 року. Відповідачем взяті на себе зобовязання були виконані частково, сплачено перший внесок в сумі 2100 грн. та 900 грн. Так, станом на 26 липня 2016 року заборгованість відповідача за сумою основного боргу становить 16\~380 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.\~ Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також при проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості суми пені, розмір пені складає 2\~110,98 грн. (а.с.6). Згідно розрахунку 3% річних, загальна сума процентів становить 161,80 грн.(а.с.7). Таким чином, враховуючи вимоги ст. ст.624,625 ЦПК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивача і додані розрахунки заборгованості з вимогою стягнути 3% річних в сумі 161,80 грн. та пені в сумі 2\~110,98 грн. підлягають задоволенню. Всього заборгованість відповідача перед позивачем складає 18\~652,78 грн., з яких: основний борг 16\~380 грн., пеня 2\~110,98 грн. та 3% річних 161,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 16.08.2016 року про сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved