Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за дорученням [PERSON] звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON], [INFO] про стягнення боргу за кредитним договором без номера від 19.01.2012 року у розмірі 18296 гривень 85 копійок, та 1378 гривень понесених судових витрат, посилаючись на те, що 19 січня 2012 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», отримавши за укладеним кредитним договором без номера кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Свої зобовязання банк виконав, надавши [PERSON] платіжну картку з встановленим лімітом коштів. Боржник, використовуючи кредитну картку, отримував в якості кредиту гроші готівкою, але в порушення норм ст. 526, 527, 530 ЦК України не виконує взятих на себе зобовязань за кредитним договором, користуючись наданими банком послугами, що привело до виникнення боргу. У звязку з порушеннями взятих на себе зобовязань за кредитним договором станом на 30.09.2015 року заборгованість [PERSON] перед банком зросла до суми в 18296 гривень 85 копійок, з яких 2380 гривень 63 копійки заборгованість за кредитом, 11668 гривень 75 копійок нарахованих процентів за користування кредитом, 2900 гривень нарахованої заборгованості за пенею та комісією, а також 500 гривень штрафу (фіксована частина), і 847 гривень 47 копійок штрафу (процентна складова). Також підлягають стягненню 1378 гривень понесених витрат на сплату судового збору. Добровільно погасити борг відповідач не бажає. Позивач посилається на норму ст. 1054 ЦК України, де за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами. Відповідно до норм ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Представник ПАТ «ПРИВАТБАНК» за дорученням [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, де прохав справу слухати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 39). Відповідач [PERSON] відповідно до наданої Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області довідки № 150 від 03.02.2916 року перебуває на обліку за адресою: с. Верхні Сірогози, вулиця Українська 76 Нижньосірогозького району, мобілізований на службу до Збройних Сил України (а.с. 48). 20 грудня 2016 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON], в якій він повідомив, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИРВАТБАНК» визнає, заперечень проти позову не має, прохав слухати справу без його участі. За таких умов відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без номера від 19.01.2012 року у розмірі 18296 гривень 85 копійок, та 1378 гривень понесених судових витрат підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов \~договору \~та \~вимог \~цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,\~а за відсутності таких умов та вимог - \~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що \~звичайно ставляться. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З положення ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобовязань. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст. ст. 1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 19 січня 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та позичальником мешканцем смт Нижні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким позичальник отримав в якості кредиту кошти готівкою, прийнявши на себе зобовязання здійснювати погашення заборгованості за Кредитом кожного місяця, вносячи в рахунок погашення кредиту шляхом сплати кожного місяця в робочі дні рівні платежі відповідно до графіку. Отримавши кредит, позичальник взяті на себе зобовязання не виконував належним чином, допустив невиплату коштів в рахунок погашення боргу, тому станом на 30.09.2015 року заборгованість [PERSON] перед банком зросла до суми в 18296 гривень 85 копійок, з яких 2380 гривень 63 копійки заборгованість за кредитом, 11668 гривень 75 копійок нарахованих процентів за користування кредитом, 2900 гривень нарахованої заборгованості за пенею та комісією, а також 500 гривень штрафу (фіксована частина), і 847 гривень 47 копійок штрафу (процентна складова). Також підлягають стягненню 1378 гривень понесених судових витрат. Встановлені обставини підтверджуються анкетою-заявою позичальника [PERSON] про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 10), розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-8), довідкою з єдиного державного реєстру підприємств та організацій (а.с. 36-36), банківською ліцензією (а.с. 38), копією статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 39), платіжним дорученням (а.с. 1), дорученням (а.с. 36). Суд приходить до висновку, що дослідженими у судовому засіданні доказами позивачем доведено, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе договірні зобовязання, що привело до виникнення заборгованості по кредитному договору, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved