Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Представник позивача адвокат [PERSON] в інтересах позивача, [PERSON], предявив до суду позов до відповідача, [PERSON] міської ради Чернігівської області, в якому представник позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на земельну ділянку площею 5,36 га (кадастровий номер 7424710100:26:001:0971) та на земельну ділянку площею 0,30 га (кадастровий номер 7424710100:26:001:0380), які належали померлій 24 березня 2008 року [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 854954, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Чернігівської області 14.04.2008 року. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив про те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті баби, [PERSON], померла 24 березня 2008 року (свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ № 089674, видане відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Чернігівської області 25 березня 2008 року). Після смерті баби, коли позивач звернулася до [PERSON] районної державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 5,36 га та 0,30 га, що належали померлій бабі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 854954, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Чернігівської області 14 квітня 2008 року, нотаріус повідомила позивачу, що на вказані земельні ділянки видати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки в державному акті прізвище баби зазначено як «Гайова», що не співпадає зі свідоцтвом про смерть, де прізвище зазначено «Гаєвая», і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Представник позивача вважає, що позивач має право на земельні ділянки, що належали померлій бабі позивача на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 854954, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Чернігівської області 14 квітня 2008 року. В зв'язку з тим, що не можливо отримати дублікат державного акту замість втраченого позивач позбавлений можливості документально оформити спадщину. Ухвалою судді від 23 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 15 травня 2018 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, доручила представляти її інтереси в суді адвокату [PERSON]. У судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON] не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити повністю. Представник відповідача, [PERSON] міської ради Чернігівської області, [PERSON] міський голова Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника [PERSON] міської ради, позовні вимоги [PERSON] міська рада Чернігівської області визнає повністю, наслідки визнання позову згідно ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] міській раді Чернігівської області розяснено та зрозуміло. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі представника [PERSON] районної державної нотаріальної контори на розсуд суду, та надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно даних якого після померлої 24 березня 2008 року [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області 18 вересня 2008 року за заявою [PERSON] Володимиріввни, онуки, заведена спадкова справа № 406 (номер у Спадковому реєстрі 45467155), інформація про видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що позивач позивач є спадкоємцем за законом після смерті баби, [PERSON], померла 24 березня 2008 року (свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ № 089674, видане відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Чернігівської області 25 березня 2008 року). Після смерті баби, коли позивач звернулася до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Чернігівської області для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 5,36 га та 0,30 га, що належали померлій бабі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 854954, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Чернігівської області 14 квітня 2008 року, нотаріус повідомила позивачу, що на вказані земельні ділянки видати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки в державному акті прізвище баби зазначено як «Гайова», що не співпадає зі свідоцтвом про смерть, де прізвище зазначено «Гаєвая», і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Представник позивача вважає, що позивач має право на земельні ділянки, що належали померлій бабі позивача на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 854954, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Чернігівської області 14 квітня 2008 року. В зв'язку з тим, що не можливо отримати дублікат державного акту замість втраченого позивач позбавлений можливості документально оформити спадщину. Різницю в написанні прізвища баби в державному акті та у свідоцтві про смерть можна пояснити різним перекладом прізвища «Гаевая» з російської мови на українську та неуважністю посадової особи, яка заповнювала бланк державного акту. В матеріалах справи є письмова заяву [PERSON], яка не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку за позивачем [PERSON]. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право власності на земельну ділянку. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON], та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved