Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Представник заявника звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності трудової книжки [NUMBER] від 27.07.1976 року заявнику, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у вказаному правовстановлюючому документі помилково зазначено прізвище, ім'я та по батькові заявника «[PERSON]», в той час як правильним є «[PERSON]». Необхідність встановлення цього юридичного факту виникла у заявника у зв'язку з оформленням пенсії, оскільки Головним управлінням пенсійного фонду України в Херсонській області заявнику було відмовлено в оформленні пенсії через розбіжності у написанні імені та по-батькові заявника в трудовій книжці та у документах, які посвідчують його особу, іншим шляхом, крім звернення до суду, усунути ці розбіжності не видається можливим. В судове засідання заявник та його представник не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник заявника подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, проте надала заяву в якій вимогу заявника про неможливість отримання пенсії підтвердила . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що відповідно до паспорта серії [NUMBER], виданого 30.12.2005 року Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області, [PERSON], народився [INFO] року у м.Сумгаїт, Азербайджан. Відповідно до військового квитка [NUMBER], виданого 10.05.1977 року військовим комісаром м. Сумгаїта та заповненого російською мовою, прізвище, ім'я та по батькові заявника зазначені як «[PERSON]. З дослідженої у судовому засіданні копії трудової книжки [NUMBER] вбачається, що вона заповнена 27.07.1976 року на ім'я [PERSON]. Відповідно до п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року з наступними змінами, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Згідно листа Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.01.2019 року, останнє не може прийняти документи, які мають розбіжності в написанні по-батькові заявника, а отже й призначити пенсію. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право на призначення та отримання пенсійного забезпечення заявником, а саме: трудова книжка [NUMBER], яка заповнена 27.07.1976 року, належить [PERSON], [INFO], а також що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні по-батькові заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на оформлення пенсії. Таким чином, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення,-належності правовстановлюючого документа заявнику, є оформлення та отримання пенсії. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного та

Outcome: approved