Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Рівненського міського суду з позовом із урахуванням зменшених позовних вимог просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 27 листопада 2008 року в сумі 11 588,14 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27 листопада 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк узяті на себе договірні зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] грошові кошти. Відповідач зобов'язання за б/н кредитним договором не виконав у результаті чого в нього утворилася заборгованість. Рішенням Рівненського міського суду від 25 січня 2011 року з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором. Сума нарахованих відсотків та штрафу становить 11 588, 14 грн. А тому її слід стягнути із [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідач[PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позовзадоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 27 листопада 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку (далі - умови та правила) складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Пунктом 6.5. умов та правил передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Нормою ст.526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Банк належним чином виконав зобов'язання щодо видачі кредиту, а відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2011 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] було задоволено та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.8.6. умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів про якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс п'ять відсотків від суми кредиту. Статтею 599 ЦК України регламентовано, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як убачається із наданих представником позивача матеріалів, сума виплаченої заборгованості за рішенням суду від 25 січня 2011 року в різницю із наявною заборгованістю за кредитним договором від 27 листопада 2008 року на час звернення з позовом до суду становить 11 588,14 грн. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 27 листопада 2008 року в сумі 11 588, 14 грн., а також понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved