Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будови та споруди, зазначені літерами А,Б,В,Г,Д,Е,Ж, які розташовані у м.Перечин по вул.Шевченка №55 Закарпатської області в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 липня 2011 року помер її батько [PERSON], після смерті якого і відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №55 по вул.Шевченка у м.Перечин з належними до нього господарськими будовами та спорудами. При цьому, вона після смерті батька фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала у спадкомому будинку, що підтверджується довідкою Перечинської міської ради №1309 від 11.08.2015 року. Однак, на даний момент вона не має змоги оформити спадщину в нотаріуса, оскільки право власності її батьком не було оформлено у встановленому законом порядку. Тому просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Перечинської міської ради у судове засідання також не зявився, при цьому подавши суду письмове клопотання, у якому просять справу розглянути без участі їхнього представника, позов визнають повністю. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що власником домогосподарства, яке знаходиться у м.Перечин по вул.Шевченка, № 55, Закарпатської області був [PERSON], який помер 22 листопада 2011 року. Також встановлено, що на час смерті [PERSON] у даному будинку був зареєстрована та фактично проживала його донька [PERSON], [INFO]. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї… Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно розяснень, які містяться в абзаці 3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що [PERSON] фактично прийняла спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], оскільки протягом шести місяців після смерті останнього фактично вступила в управління та володіння даним спадковим майном, однак у неї існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб його захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Тому,

Outcome: approved