Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою, про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.12.2009 року у розмірі 27907,14 грн., що складається з 1538,44 грн. - заборгованості за кредитом, 24363,60 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 200,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1305,10 грн. - штраф (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн. 06.09.2018 року відповідач звернулася через канцелярію суду з відзивом на позовну заяву, в якому не погодилася з заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки нараховані банком проценти в розмірі 24345,95 грн вважає занадто високими та незаконно нарахованими. При цьому, посилалася на те, що банк самовільно збільшив тіло кредиту та в квітні 2017 року банк незаконно та самовільно утримав 50 % її заробітної плати з її зарплатної картки. Разом з тим, посилалася на те, що в 2017 році вона звернулася до банку з заявою про розірвання кредитного договору від 16.12.2009 року, але їй було відмовлено в його розірванні без відповідних пояснень та обґрунтувань. 06.09.2018 року представник позивача надав суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому, посилаючи на відповідні пункти Умов та Правил надання банківських послуг, просив задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі. Представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в відкрите судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16.12.2009 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] як клієнтом, укладено договір шляхом заповнення анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з вказаною анкетою-заявою, заявник ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, а також згодний з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Крім цього, своїм підписом вказаної заяви він підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в Приватбанку. При цьому, згідно анкети-заяви, у разі порушення термінів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій Також, судом досліджено довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (картрахунок [NUMBER] від 16.12.09). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 6.5 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 6.6 умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Згідно з п. 9.12 Умов та Правил Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін. Згідно п. 8.6 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Згідно п. 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядок, встановлені договором. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідачкою не заперечується факт підписання заяви позичальника та отримання кредитної картки і користування кредитними коштами. Користування кредитним лімітом підтверджено також випискою по кредитному рахунку відповідачки. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16.12.2009 року, укладеного між сторонами, станом на 02.04.2018 року, заборгованість становить 27907,14 грн., що складається з 1538,44 грн. - заборгованості за кредитом, 24363,60 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 200,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1305,10 грн. - штраф (процентна складова). Проте повністю погодитися з розрахунком суми заборгованості представленим АТ КБ «ПриватБанк» не можливо виходячи з наступного. Згідно з п. 5.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п. 6.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до обов'язків позичальника відносяться отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам. За п. 4.9 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, Банк зобов'язаний не менш як раз на місяць у спосіб, вказаний у заяві, надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по Картрахунках. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк здійснює можливість доступу до інформації про стан рахунку, шляхом використання функцій SMS-повідомлень. Відтак певний порядок зміни Тарифів передбачений Умовами і правилами надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами. З'ясуванню підлягає те, чи свідчить цей порядок про наявність змінюваної процентної ставки у кредитному договорі. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви) умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною, а відповідно до ч. 1 зазначеної статті, чинній на час збільшення банком процентів, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно частини четвертої в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу. У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Однак з матеріалів справи вбачається, що відповідач не був належним чином повідомлений про зміну процентної ставки, тому не можна вважати, що він прийняв пропозицію про це кредитора. Із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти на поточну та прострочену заборгованості нараховано за період з 16.12.2009 року по 29.12.2012 р. в розмірі 36 %, що обумовлено договором між сторонами. З 02.01.2013 року по 29.08.2014 року ставку зменшено до 30 % річних, з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року збільшено ставку до 34,8 % річних, з 01.04.2015 року застосовано ставку 43,2 %, що більше від обумовленої договором процентної ставки. Оскільки доказів правомірності застосування процентної ставки у розмірах 34,8 % та 43,2 % не надано, нарахована сума процентів за період з 01.09.2014 року по 02.04.2018 року підлягає зменшенню, виходячи із встановленої процентної ставки у розмірі 30 %, до 1679,46 гривень, виходячи із наступного розрахунку. Процентна ставка складає 2,5% на місяць, тобто 30% на рік. З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у договорі, щоденний процент становить 0,083%. Тому заборгованість за процентами за період з 01.09.2014 року (часу збільшення процентної ставки) до 02.04.2018 року (дата, станом на яку пред'явлено позовні вимоги) є добутком 1538,44 грн. (заборгованість за тілом кредиту), 1310 дні (з 01.09.2014 року до 02.04.2018 року включно) та 0, 083% і становить 1679,46 грн. З огляду на викладене, заборгованість за процентами за весь період користування кредитом дорівнює 1921,72 грн. (сума 239,70 грн. до 01.09.2014 року та 1679,46 грн після 01.09.2014 року). Разом з тим, суд вважає необхідним дослідити та проаналізувати заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог, висловлені нею у змісті відзиву на позовну заяву. Так, щодо доводів відповідача незаконного та самовільного списання грошових коштів з її зарплатної картки, суд зазначає, що відповідно до п. 4.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку списувати з картрахунків суми грошових коштів у розмірі здійснених клієнтом або його довіреною особою, у відповідності з правилами Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначених Тарифами банку у разі настання строків платежів. Щодо самовільного збільшення тіла кредиту банком, суд звертає увагу на те, що згідно п. 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і він надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою держателя стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Крім цього, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, якими б підтверджувався факт звернення нею до банку з заявою про розірвання кредитного договору, у зв'язку з чим суд не бере до уваги вказані доводи. При цьому, посилалася на те, що банк самовільно збільшив тіло кредиту та в квітні 2017 року банк незаконно та самовільно утримав 50 % її заробітної плати з її зарплатної картки. Разом з тим, посилалася на те, що в 2017 році вона звернулася до банку з заявою про розірвання кредитного договору від 16.12.2009 року, але їй було відмовлено в його розірванні без відповідних пояснень та обґрунтувань. У цьому контексті, суд відзначає, що відповідно до ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо нарахування пені та штрафу, передбачених цим договором, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року N 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Білицьке м. Добропілля Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З копії паспорта відповідача вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а тому на підставі вищезазначеного закону має бути звільнена від сплати штрафів у розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1305,10 грн. штраф (процентна складова). Крім цього, вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 200,00 грн., суд виходить з того, що позивачем не надано суду детального (щомісячного) розрахунку, з якого б вбачалася конкретна сума пені та комісії. Тому, суд вважає, що позивачем не доведено належним чином обґрунтованості вимог щодо нарахування пені та комісії, в зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором від 16.12.2009 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка включає в себе: 1538,44 грн. - заборгованості за кредитом, 1921,72 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Загальна сума заборгованості складає 3460,16 гривень, станом на 02.04.2018 року. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, який був сплачений позивачем у мінімальному встановленому законом розмірі. На підставі наведеного,

Outcome: partial