Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Представник Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягання 4 063,98 грн. заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, стягнення 1 600,00 грн. витрат по оплаті судового збору. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Він користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та відповідно до ст. 1 ЗУ Про житлово-комунальні послуги є споживачем послуг, які надає позивач, оскільки, їх отримує. Відповідач належним чином не виконує обовязок споживача житлово-комунальних послуг по здійсненні оплати за отримані послуги, у звязку з чим в період з листопада 2011 року по травень 2017 року за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 4 063,98 грн., яку просила стягнути з відповідача в судовому порядку. Представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просила задоволити в повному обсязі, не заперечила щодо винесення заочного рішення (а.с. 96). Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.92-95). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цілому виходячи з наступного. Будинок № 1401 по вул. Чорновола в м.Івано-Франківську, в якому проживає відповідач та є уповноваженим власником квартири №38 (а.с.6, 32), що сторонами не оспорюється, а отже, на підставі ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає, віднесено до переліку будинків, щодо яких позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта в управління з управління (з балансу) від 01.04.2012 року (а.с. 30). Отже, позивач у даній справі є належним балансоутримувачем, а тому він користується правами, передбаченими ч.2 ст. 24 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Факт вжиття позивачем всіх залежних від нього дій, які полягали в укладенні договору у спосіб передбачений ст. 634 ЦК України, як договір приєднання, необхідних для укладення договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» підтверджується тим, що позивачем перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та після цього здійснено публікацію суті житлово-комунальної реформи та даного договору в офіційному виданні «Західний кур'єр» від 29.09.2011р. та на сайті www.domivka.if.ua. Крім цього, позивач відкрив особовий рахунок №21522 та неодноразово направляв на адресу відповідача претензії про несплату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у яких розяснено суть укладення договору. Також у будинку, в якому проживає відповідач неоджноразово наклеювались оголошення щодо можливості укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою позивача. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таким чином позивачем було вжито всіх заходів, щодо укладення договору із споживачем послуг. Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із заначеними нормами закону, споживач зобовязаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За рішенням Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02.06.2011р., №212-Х позивача визначено виконавцем послуг з 01.11.2011р.: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд (а.с. 7). Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.12.2011 року №842 Про побудинкові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м.Івано-Франківську було затверджено побудинкові тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, встановлено граничні тарифи на послуги, встановлено граничну місячну вартість послуг (а.с.19-21). Відповідно до довідки про розрахунки за надані послуги за період з листопада 2011 року по травень 2017 року заборгованість [PERSON] становить 4 063,98 грн. (а.с. 31). Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Приписами ст. 530 згаданого Кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предстаником позивача до матеріалів справи було долучено договори(угоди) укладені між позивачем та підрядними організаціями по наданню різного роду послуг, акти приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (а.с.33-76). Жодних актів-претензій про ненадання чи неналежне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які передбачені ст. 18 ЗУ Про житлово-комунальні послуги та Порядком проведення перерахунку розміру оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, не надання або надання не в повному обсязі, затверджено постановою КМУ від 11.12.2013 року №970, відповідачем до матеріалів справи не долучено. Згідно вказаних вище Закону та Порядку, споживач має право викликати представника позивача для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень. Для цього представника необхідно повідомити не менше ніж за два дні про складання відповідного акту. Даний акт є підставою для перерахунку тарифу на відповідну послугу. Щодо строків позовної давності, то в листопаді 2014 року КП Єдиний розрахунковий центр звертався до Івано-Франківського міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника [PERSON], яка згідно електронної бази даних стягувача була власником квартири [ADDRESS], заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та ухвалою судді Івано-Франківського міського суду від 25.11.2014 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу Комунального підприємства Єдиний розрахунковий центр про стягнення заборгованості з [PERSON] повернуто стягувачу (а.с. 78). Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Згідно ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Отже, представник позивача скористався своїм правом на захист, звернувшись до суду з заявою про видачу судового наказу, у прийнятті якої було відмовлено, що призвело до звернення за захистом порушених прав в порядку позовного провадження, а тому суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності. За таких обставин та з урахуванням доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4 063,98 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до п.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. згідно платіжного доручення №886 від 12.06.2017 року (а.с.1). На підставі ст.ст. 264, 509, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved