Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 24.04.2008 року між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0022/82/45860 , згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 50 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 24.08.2018 року під 14 відсотків річних. У зв'язку з ненаданням своєчасно банку коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідач станом на 16.03.2015 рік має заборгованість перед банком в розмірі 10410,59 доларів США, що еквівалентно 226642,51 грн. та складається із простроченої заборгованості за кредитом -8549,54 доларів США, що еквівалентно 186126,74 грн.; заборгованість по процентам -55,41 доларів США, що еквівалентно 1206,30 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків 1805,64 доларів США, що еквівалентно 39309,47 грн . На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 10410,59 доларів США, що еквівалентно 226642,51 гривень та понесені судові витрати . Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшла заява, в якій просив суд справу слухати у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явилася, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи /а.с.63/. Про причини неявки суд не повідомив. Крім того, відповідач звертався до суду із заявою про відкладення розгляду справи з причин ведення перемовин з позивачем щодо регулювання спору мирним шляхом. З цих підстав розгляд справи відкладався судом двічі, проте жодного подальшого ставлення відповідача до позову висловлено не було. Враховуючи положення ст. 157 ЦПК України, щодо розумного строку розгляду справ, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо затягує розгляд справи, а тому вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі наявні достатні матеріали про їх права та взаємовідносини. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; - договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України); - ст.1048 ЦК України, з якої вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. - ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. - ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом досліджено матеріали справи, а саме : - Кредитний договір № 014/0022/82/45860 , згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 50 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 24.08.2018 року під 14 відсотків річних. /а.с.15-24/; - розрахунок заборгованості відповідача перед банком /а.с.25-28/; - додаткова угода до кредитного договору № 1 /а.с. 29-32/; - вимога про дострокове виконання грошових зобов»язань за кредитним договором /а.с.33/. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по зверненню до суду . Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи той факт, що відповідач належно не виконав свої договірні зобов'язання,

Outcome: approved