Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Мазурова К.Д. звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з 26.12.2011 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 10454 відповідно до умов якого, [PERSON] передає у приватну власність у рівних частинах кожному [PERSON] та [PERSON] належну їй на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 7 договору матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись Відчужувачу, оцінюється сторонами в сумі 600 (шістсот) грн. Сума може переглядатись сторонами за згодою між ними шляхом підписання додаткової угоди. Утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді: забезпечення щоденним триразовим харчуванням (сніданок, обід і вечеря); надання побутових послуг (прання постільної білизни - один раз на 14 днів); забезпечення необхідним одягом і взуттям; забезпечення належним медичним обслуговуванням. Відповідно до вимог чинного законодавства нотаріусом була накладена заборона на відчуження квартири [ADDRESS] до моменту припинення чи розірвання договору. 22.10.2015 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. був посвідчений додатковий договір № 1 до договору довічного утримання № 10454 від 26.12.2011 про заміну Набувача за договором довічного утримання відповідно до якого у зв`язку з неможливістю в подальшому виконувати обов`язки, передбачені вищезазначеним договорі сторони прийшли до згоди про заміну Набувача за договором: з [PERSON] та [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а відповідно до умов договору довічного утримання та додаткового договору № 1 до нього право власності на вищезазначену квартиру перейшло до нового Набувача - [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 46113387 від 22.10.2015. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її діти - син [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на виконання вимог чинного законодавства, а саме ст. 757 ЦК України, відмовилась від прийняття майна, переданого [PERSON] , що підтверджується відповідною заявою, що зберігається у приватного нотаріуса СМНО Нагорної Н.В., а [PERSON] , який проживає в м. Миколаїв на неодноразові звернення щодо виконання зобов`язань, покладених на нього договором довічного утримання або письмової відмови від прийняття майна, переданого Відчужувачем та виконання зобов`язань зазначив, що приймати майно не має наміру, виконувати обов`язки також, але писати будь-яких заяв стосовно цього питання не буде. На даний час склалась ситуація, що Позивач, яка є самотньою людиною похилого віку, потребує постійного стороннього догляду, допомоги, захисту та утримання позбавлена можливості в позасудовому порядку припинити договір довічного утримання та додатковий договір № 1 внаслідок його невиконання Набувачем . Крім того, позбавлена можливості укласти новий договір довічного утримання для забезпечення себе належним доглядом та утриманням, якого дуже потребує, а також позбавлена вільно розпоряджатися своїм майном - квартирою внаслідок накладення заборони відчуження та вимушена ставити питання щодо розірвання договору в судовому порядку. У зв`язку з цим просить суд розірвати договір довічного утримання, посвідчений 26.12.2011 приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Нагорною Н.В., зареєстрований за № 10454 та додатковий договір №1 до договору довічного утримання, посвідчений 22.10.2015 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорна Н.В., зареєстрований за № 6994. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України». Третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Н.В., пояснень на позов не подавала. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 26.12.2011 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 10454 (а.с. 10). Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, - заборона на нерухоме майно, на підставі договору довічного утримання № 10454 від 26.12.2011, на квартиру [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 02.02.2012, - квартира [ADDRESS] , по 1/2 частини на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). З реєстраційного посвідчення вбачається, що в [ADDRESS] , по 1/2 частини на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). 22.10.2015 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. був посвідчений додатковий договір № 1 до договору довічного утримання № 10454 від 26.12.2011 про заміну Набувача за договором довічного утримання, відповідно до якого у зв`язку з неможливістю в подальшому виконувати обов`язки, передбачені вищезазначеним договорі сторони прийшли до згоди про заміну Набувача за договором: з [PERSON] та [PERSON] на [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 46113387 від 22.10.2015 вбачається, що квартира [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] (а.с. 16). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). [PERSON] відмовилась від прийняття майна, переданого [PERSON] , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою (а.с.58). Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України, - у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами статті 751 ЦК України, - матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України, - договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача в разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання в зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України). Згідно з вимогами статті 651 ЦК України, - зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до договору довічного утримання істотними умовами договору є: забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного проживання у відчужуваному житлі, здійснення догляду та надання необхідної допомоги, надання побутових послуг, виконання різних видів ремонтних робіт, забезпечення медичною допомогою, забезпечення харчуванням. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 509/513/16-ц (провадження № 61-6725св18). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що розподіл судових витрат між сторонами у разі задоволення позову покладається на відповідача. Таким чином, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, безпосередньо досліджені під час судового розгляду, застосувавши норми, що регулюють спірні правовідносини, з мотивів наведених вище, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання договору довічного утримання. Також, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved