Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 14.07.2020 року звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , предметом якої є визнання її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Як на підставу позову посилається на те, що позивачі є співвласниками вищезазначеної квартири, в якій зареєстрована відповідач, з якою [PERSON] з 2005 по 2015 рік проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Житлом відповідач продовжувала користуватись до 2018 року, але більше двох років за даною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, чим порушує їх право власності. У судове засідання позивачі та їх представник викликались, але не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, не заперечують проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України, суд здійснив її виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 10.08.2020 року, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, направлялась судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Представник третьої особи у судове засідання викликався, але не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд справи без участі представника виконкому, під час ухвалення рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] /а.с.7-10/. Відповідач зареєстрована за вищезазначеною адресою /а.с.11/, але з серпня 2018 року в квартирі не проживає /а.с.12/. Таким чином, спір між сторонами стосується реєстрації місця проживання відповідача в житловому приміщенні, яке належить позивачам на праві власності. За встановлених судом фактичних обставин спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України. Відповідач, залишаючись зареєстрованою у квартирі позивачів, створює їм перешкоди у користуванні власністю, чим об`єктивно порушуються їх права. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою житлового приміщення, яке належить позивачам, не є членом їх сім`ї, не проживає більше одного року. З урахуванням вищевикладеного суд знаходить, що вимога позивачів стосовно усунення їм перешкод у здійсненні права власності на належну квартиру, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь кожного з позивачів сплачений ними судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved