Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Представник позивача - адвокат Зарубін Є.М., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про скасування заборони на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача зазначив, що [PERSON] , є єдиною законною власницею нерухомого майна - земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0738 га, кадастровий номер : 1224855300:02:002:0583, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданим реєстраційною службою Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 10.02.2015 року. 01.08.2019 року вона змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». До моменту реєстрації за нею права власності на вказану земельну ділянку, остання перебувала у комунальній власності та не була приватизована, що підтверджується наявними у неї документами, які оформлювалися нею для набуття земельної ділянки у приватну власність, а саме : Заява [PERSON] від 05.09.2011 року на адресу Іларіонівської селищної ради про падання земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку; рішення Іларіонівської селищної ради від 02.,11.2011 року №149-9/VI про надання [PERSON] дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою : [ADDRESS] ; рішення Іларіонівської селищної ради від 11.10.2012 року №260-16/VI про внесення змін до рішення про надання [PERSON] дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою [ADDRESS] щодо уточнення площі земельної ділянки; витяг №НВ-1202048012014 від 25.11.2014 року відносно земельної ділянки, розташованої за адресою : [ADDRESS] , площею 0,0738га, кадастровий номер 1224855300:02:002:0583, з якого вбачається перебування даної земельної ділянки в комунальній власності станом на 25.11.2014 року; довідка №13 від 20 лютого 2012 року, видана Відділом містобудування та архітектури Синельниківської районної державної адміністрації щодо відповідності місця розташування земельної ділянки містобудівній документації; Висновок №4661-08/11 від 13.11.2014 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виданий Управлінням Держземагенства у Синельниківському районі Дніпропетровської області; рішення Іларіонівської селищної ради від 16.12.2014 року №501-31/VI про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність [PERSON] . Після реєстрації права власності за позивачем та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, остання отримала Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33408929 від 10.02.2015 року, яким підтверджується факт набуття нею вперше права приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою : [ADDRESS] , площею 0,0738га, кадастровий номер 1224855300:02:002:0583 В листопаді 2020 року позивачем було прийнято рішення продати належну їй на праві власності земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0738га, кадастровий номер: 1224855300:02: 002: 0583. В її інтересах та за її усним дорученням [PERSON] 01.12.2020 року звернулася до Центру надання адміністративних послуг Синельниківської районної державної адміністрації за отриманням інформаційної довідки з державного реєстру речових прав відносно вказаної земельної ділянки. 01.12.2020 року Центром надання адміністративних послуг Синельниківської районної державної адміністрації було видано Інформаційну довідку №234893576 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вона вперше дізналася про те, що на належну їй земельну ділянку накладено заборону на нерухоме майно Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №51-27/6 від 16.12.1970 року, яке зроблено Конторою Лісбудпіщеснабсбут, Обтяження за №3922986 було зареєстровано Відповідачем ще 20.10.2006 року, тобто за 9 років до набуття нею права власності на вказану земельну ділянку. З «Конторою Лісбудпіщеснабсбут» вона ніколи в жодних правовідносинах не перебувала. Повідомлення Контори Лісбудпіщеснабсбут №51-27/6 від 16.12.1970 року, яке є підставою накладення заборони було винесено за 14 років до факту її народження та за 45 років до факту реєстрації за нею права власності на вказану земельну ділянку, а отже є очевидним безпідставність накладення заборони на її майно згідно вказаних документів. Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь- яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачу, внесена помилково, оскільки повідомлення Контори Лісбудпіщеснабсбут №51-27/6 від 16.12.1970 року, яке є підставою накладення заборони було винесено за 14 років до факту народження позивача та за 45 років до факту реєстрації за нею права власності на вказану земельну ділянку, а отже є очевидним безпідставність накладення заборони на її майно згідно вказаних документів. У зв`язку з цим, представник позивача просить скасувати заборону на нерухоме майно, що належить [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків : [NUMBER] , яку було накладено Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №51-27/6 від 16.12.1970 року Контори Лісбудпіщеснабсбут та зареєстровано 20.10.2006 року за №3922986. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник Першої Синельниківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача та позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія [NUMBER] від 10.02.2015 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0738 га., кадастровий номер : 1224855300:02:002:0583, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та розташована за адресою : [ADDRESS] . Рішенням Іларіонівської селищної ради 9 сесії 6 скликання №149-9/VI від 02.11.2011 року, [PERSON] надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Іларіонівської селищної ради, а саме : в [ADDRESS] , загальною площею 0,07 га. Рішенням Іларіонівської селищної ради 14 сесії 6 скликання «Про внесення змін до рішень селищної ради «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» щодо уточнення площе земельних ділянок» № 160-16/VI від 11.10.2012 року, селищною радою були внесені зміни до рішення № 149-9/VI від 02.11.2011 року «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» у зв`язку з уточненням площі, згідно з кадастровим планом земельної ділянки, відносно [PERSON] та надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність в [ADDRESS] , загальною площею 0,0738га. Рішенням 31 сесії 6 скликання Іларіонівської селищної ради № 501-31/VI від 16.12.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянко та надання їх у власність громадянам» було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) та ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності Іларіонівської селищної ради, [PERSON] загальною площею 0,0738 га. в [ADDRESS] , кадастровий номер : 1224855300:02:002:0583, цільове призначення 02.01.. Згідно копії свідоцтва про зміну імені Серія [NUMBER] від 01.08.2019 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого 01.12.2020 року, вбачається, що в графі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» зазначено - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження : 3922986, зареєстровано : 20.10.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення 51-27/6 від 16.12.1970 року, Контора Лісбумпіщеснабсбут м. Дніпропетровськ, 1 Синельниківська ДНК. Об`єкт обтяження : будинок, адреса : [ADDRESS] . Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження : за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири). Згідно з ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п. 5.1 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. У випадках, передбачених частиною першою статті 537 Цивільного кодексу України, нотаріус може зняти заборону відчуження заставленого майна за заявою боржника ( п.5.2 Глави «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» . Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Так, ч.3 ст.25 Закону передбачено, що державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі судового рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій та/або судового рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав. Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі : судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили ( ч.2 п.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані, визнані відповідачем, а тому є всі підстави для їх задоволення. Крім того, відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою був сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн., у зв`язку з цим з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 16, 321,391 ЦК України, ст.ст.73,74 Закону України «Про нотаріат», ст.25,27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Главою 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», та

Outcome: approved