Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою, яку мотивує наступним. 05.07.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим укладено шлюб між громадянином Російської Федерації [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , актовий запис - № 492, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . При цьому, від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] Однак, вищевказане свідоцтво про шлюб є таким, що не визнається на території України, оскільки видане на тимчасово окупованій території. За результатом звернення до органів ДРАЦСу із заявою про підтвердження реєстрації шлюбу заявниці рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту реєстрації шлюбу, зареєстрованого на тимчасово окупованій території. Отримати повторне свідоцтво про шлюб у Калуському міському відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області не можливо, оскільки факт реєстрації шлюбу відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для видачі повторного свідоцтва про шлюб. Таким чином, свідоцтво про шлюб видане 05.07.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим є недійсним і не створює правових наслідків. У зв`язку з цим представник позивача звернувся з вказаною заявою в якій просить постановити рішення, яким встановити факт реєстрації шлюбу між громадянином Російської Федерації - [PERSON] , який народився [INFO] у м.Горлівка, Донецька область, Україна та громадянкою України - [PERSON] , яка народилася [INFO] у м.Калуш, Івано-Франківська область, Україна, який укладено 05.07.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис - № 492, прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу вказати [PERSON], прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу вказати [PERSON] . В подальшому, [PERSON] подав заяву про уточнення заявлених вимог, зокрема зазначив, що окрім вищезазначеного просить зобов`язати Калуський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області поновити актовий запис про шлюб № 492, вчинений 05.07.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, де зазначити відомості про чоловіка: прізвище до і після укладення шлюбу - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по батькові [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації, житель [ADDRESS] ; відомості про дружину: прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] , після укладення шлюбу - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по батькові - [PERSON] , [INFO] року народження , громадянка України, жителька [ADDRESS] . Шлюб зареєстровано 05.07.2014 року. Заявниця [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту підтримує та просить суд її задоволити. Від зацікавленої особи [PERSON] до суду також надійшла заява про те, що проти заявлених вимог не заперечує, а справу просить слухати у його відсутності. Представник зацікавленої особи - начальник Калуського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Очкур І.Г. подала до суду заяву в якій при вирішенні заяви покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, реєстрації шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб 05.07.2014 між громадянином Російської Федерації - [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим укладено шлюб, актовий запис - № 492 (а.с. 8). В матеріалах справи також наявний переклад вказаного свідоцтва на українську мову (а.с.9) Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що згідно відповіді Калуського міського відділу ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області отримати повторне свідоцтво про шлюб не можливо, оскільки факт реєстрації шлюбу відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для видачі повторного свідоцтва про шлюб. Також заявниці рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту реєстрації шлюбу, зареєстрованого на тимчасово окупованій території (а.с. 10). Відповідно до положень п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з вимогами ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її цивільні права. Іншої можливості встановити цей факт заявниця немає. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», встановлено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» , у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно з положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що заявниця та [PERSON] здійснили реєстрацію шлюбу на території АР Крим, на якій тимчасово не діють державні органи влади України, в тому числі, які здійснюють реєстрацію актів цивільного стану, вказаний факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту необхідно заявниці для подальшої реєстрації даного факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та отримання свідоцтва про реєстрацію шлюбу; свідоцтво про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, яке не має юридичної сили, проте сприймається судом, як доказ в даній конкретній справі про встановлення факту реєстрації шлюбу, тому суд задовольняє заяву в повному обсязі. На підставі викладеного, п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України,

Outcome: approved