Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом, посилаючись на те, що остання є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 14 січня 2017 року. Після смерті останньої відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розташовану на території с. Куражин, площею 2,22 в умовних кадастрових гектарах, посвідчене сертифікатом серії ХМ №0174249. Позивач спадщину прийняла, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в порядку спадкування у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, тому позивач звернулась до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач Новоушицька селищна рада подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі їх представника, позов визнала. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, та враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БВ №292243 від 17 січня 2017 року, [PERSON] померла 14 січня 2017 року, актовий запис №27. Позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON], про що свідчать свідоцтво про народження серії І-БВ №497189 від 02 квітня 1980 року та свідоцтво про одруження серії І-БВ №008369 від 14 вересня 1997 року, яке свідчить про зміну прізвища позивача на «Томашевська». Відповідно до довідки Новоушицької селищної ради №1057 від 23 листопада 2017 року згідно з записом в погосподарській книзі №1, особовий рахунок №0024-1, станом на січень 2017 року в домогосподарстві була зареєстрована [PERSON]. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 25 січня 2018 року № 25/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Світанок» с.Куражин, Новоушицького району, після смерті [PERSON], яка померла 14 січня 2017 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене майно. Згідно повідомлення цього ж нотаріуса від 09 лютого 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за № 141-2017 за заявою [PERSON] У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 023, виданого 28 вересня 1995 року КСП «Світанок» с.Куражин, прізвище [PERSON] прописано за № 243. Відповідно до записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Новоушицької районної державної адміністрації, [PERSON] було видано сертифікат ХМ №0174249, про що свідчить запис під № 628. Згідно довідок виданих відділом Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області від 06 грудня 2016 року та 06 лютого 2018 року [PERSON] було видано сертифікат серії ХМ №0174249 на право на земельну частку (пай) в колишньому КСП «Світанок» с.Куражин площею 2,22 в умовних кадастрових гектарах, про що свідчить запис в книзі в книзі реєстрації сертифікатів за №628. Нормативна грошова оцінка земельної частки (пай) станом на 01 січня 2018 року становить 37738,60 грн. Згідно вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється, неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. З оголошення в газеті «Наддністрянська Правда» суд вбачає, що сертифікат серії ХМ №0174249, що посвідчував право, [PERSON] на земельну частку (пай), втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Згідно ст.16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON], як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] на успадкування права на земельну частку (пай). Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу та судового збору слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137, ст. 141 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження вище вказаних обставин суду надані свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та розрахунок-квитанція, згідно якого адвокатом здійснено вивчення матеріалів справи та надання консультацій, вартість цієї роботи визначена 320 грн, підготовку позовної заяви, вартість цієї роботи визначена у сумі 640 грн, участь у судових засіданнях 640 грн, витрати на папір та друк - 15,40 грн , всього 1615,40 грн. У даному ж розрахунку містяться записи «Кошти у сумі 1000 грн виплачено» та підписи [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що розмір витрат на правову допомогу адвоката, а також суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги , визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, копія якого в матеріалах справи відсутня, що позбавляє суд можливості дослідити його умови з метою розподілу судових витрат, відповідно, у задоволенні клопотання про стягнення даних витрат слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати на оплату судового збору у сумі 704 гривні 80 копійки.

Outcome: approved