Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON], [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить встановити факт родинних відносин між нею та її сином [PERSON], померлим 06 січня 2015 року у місті Одесі Одеської області України, а також визначити їй додатковий строк у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини сина. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що син не залишав заповіт щодо свого майна, вона є єдиним його спадкоємцем за законом першої черги щодо належної сину земельної ділянки. Зазначає, що не може підтвердити свої родинні відносини з померлим сином, оскільки у свідоцтві про його народження мати вказана російською мовою як «Дударь», а її прізвище у паспорті вказане українською мовою як [PERSON]. Вона не проживала з сином на час відкриття спадщини і протягом шести місяців не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини сина, що пояснює наявністю у неї за станом здоровя поважних причин та підстав для визначення їй за судовим рішенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини сина. Позивач та її представник за довіреністю у судове засідання не зявились, але надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у визначений\~ в\~ухвалі суду\~від 07.09.2018\~року строк,\~відзив на\~позовну заяву\~не подавали,\~в судові\~засідання не\~зявилися тане повідомляли суд про причини своєї неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій визнає зазначені позивачкою фактичні обставини і підтверджує наявність родинних відносин між померлим [PERSON] та його матірю [PERSON], а також те, що позивачка дійсно за станом здоровя в період з 06.01.2015 року по теперішній час не пересувається і потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами розгляду наданих позивачкою та витребуваних судом за її клопотанням доказів судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 375 складеного 09 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [PERSON] (далі спадкодавець) помер 06 січня 2015 року у місті Одесі Одеської області України (а.с. 6). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 075312, виданого 30 вересня 2004 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження від 30 березня 2004 року № 132/2004, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1905, спадкодавець був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,58 га з кадастровим номером 5125280500:01:001:0108, розташованої на території [PERSON] сільської ради Фрунзівського району Одеської області (а.с. 7). У свідоцтві про народження [PERSON], виданому на підставі проведеного 18 лютого 1957 року запису за № 8 у книзі записів громадянського стану про народження Йосипівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, його матірю вказана російською мовою «Дударь Зинаида Григориевна» (а.с. 8). \~ \~ \~ \~У вказаному запису акта про народження зазначені наступні відомості про матір спадкодавця минуло 23 роки, постійно мешкає в селі Василівка і працює зоотехніком в колгоспі ім. Шевченка. У паспорті позивачки громадянки України КЕ 527703, виданому 19 лютого 1997 року Фрунзівським РВ УМВС України в Одеській області, її прізвище російською мовою вказане «Дударь» та українською мовою «Дудар», а також зазначено, що вона народилась 27 травня 1932 року в селі Іванівка Миколаївського району Одеської області, а з 05 березня 1997 року прописана (зареєстрована) за місцем проживання в [INFO] (а.с. 14). За довідками № 14 від 02.04.2018 року обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Платан-98», спадкодавець проживав і був прописаний (зареєстрований) з 10.06.2005 року по 10.02.2015 року у [ADDRESS], у цій же квартирі проживають та прописані (зареєстровані) відповідачі [PERSON] і [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області від 06 вересня 2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 26). Довідкою відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області від 06 вересня 2018 року встановлено, що [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 27). За довідкою комунального закладу «Захарівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» № 282 від 15 травня 2018 року, позивачка перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу у лівій гемісфері з правостороннім геміпарезом; гіпертонічна хвороба П ст. 3 ст ризик 4; такий, що не зрісся перелом шийки лівого стегна; посттравматичний ДОА лівого тазостегнового і колінного суглоба. В період 06.01.2015 року по теперішній час позивачка не пересувається і потребує постійного стороннього догляду (а.с. 11). Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року\~№ 1377-VIII, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. За інформацією Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса та доданих до неї витягів зі Спадкового реєстру станом на 05.11.2018 року, заповіти спадкодавця не посвідчувались і спадкова справа щодо його майна не заводилась. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлені обставини та правовідносини, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1221, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Визначаючи наявність\~підстав для\~встановлення факту\~родинних відносин\~позивачки у\~судовому порядку,\~суд виходить\~з положень\~п.1\~ч.\~1\~і ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК про\~те,\~що суд розглядає справи про встановлення факту ,\~зокрема,\~родинних відносин\~між фізичними\~особами якщо\~від цього\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав фізичних\~осіб,\~якщо законом\~не визначено\~іншого порядку\~їх встановлення. За результатом дослідження описаних у цьому рішенні доказів, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин позивачки, як матері, зі спадкодавцем, як її сином, що підтверджено співпадінням особових відомостей щодо дати народження і місця проживння позивачки, які зазначені в її паспорті та актовому запису про народження спадкодавця. Щодо позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, судом встановлено, що позивачка не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і у встановлений строк до нотаріуса з питанням прийняття спадщини не звернулася, відсутні інші спадкоємці за законом першої черги, які прийняли цю спадщину і можуть надати письмову згоду на її прийняття позивачкою. Враховуючи викладене та з огляду на те, що відповідач [PERSON] сільська рада визнала позов повністю, а інші відповідачі не надали відзив на позов, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Outcome: approved