Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 05 червня 1999 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №294; після розірвання шлюбу за [PERSON] залишити прізвище [PERSON] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього ситна [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.07.2019 року, до повноліття дитини, допустивши рішення суду, в частині стягнення аліментів до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів; стягнути з [PERSON] , [INFO] судові витрати пов`язанні з розглядом судової справи у розмірі 3\~840,00грн., які складаються з суми судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу 3000,00грн.. Пред`явлені\~вимоги мотивовано\~тим,\~що 05червня\~1999\~року між\~ [PERSON] (дошлюбне\~прізвище [PERSON] )\~та [PERSON] \~укладено шлюб,\~який було\~зареєстровано у\~Відділі реєстрації\~актів громадського\~стану виконкому\~Саксаганської районної\~ради м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської \~області,\~про що\~в книзі\~реєстрації актів\~про одруження\~зроблено запис\~за №294.\~ За\~час спільного\~подружнього життя\~у сторін\~народилося двоє\~дітей,\~синів:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які проживають\~з позивачем\~у орендованій\~квартирі за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~Договором ту\~житлового приміщення\~від 01.07.2019\~року та\~актом про\~фактичне проживання. На протязі\~останнього часу\~сімейне життя\~між подружжям\~погіршувалося,\~що в\~кінцевому результаті\~призвело до\~фактичного припинення\~ними шлюбних\~відносин.\~Кожен з\~подружжя має\~діаметрально протилежні\~погляди на\~сім`ю.\~Відповідач постійно\~нехтує сімейними\~цінностями,\~з його\~ініціативи між\~позивачем та\~відповідачем постійно\~виникають сварки,\~свідком яких\~нерідко стають\~діти. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у родині, він не хоче підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний\~момент ведення\~спільного господарства\~між ними\~припинено,\~півроку останні\~проживають окремо\~однин від\~одного. Також вважаю\~за необхідне\~зазначити,\~що на\~даний момент\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~спір про\~поділ майна,\~що належить\~подружжю на\~праві спільної\~сумісної власності\~-\~відсутній,\~шлюб розривається\~вперше,\~неповнолітня дитина,\~син -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~залишиться \~проживати з\~позивачкою,\~та повністю\~перебуває на\~утриманні. Відповідач ухиляється\~від покладеного\~на нього\~обов`язку\~утримувати свою\~дитину.\~Це зокрема,\~виявляється у\~тому,\~що [PERSON] \~відмовляється добровільно\~надавати кошти\~на його\~утримання,\~а саме:\~на придбання\~продуктів харчування,\~медикаментів,\~одягу,\~підручників та\~інших необхідних\~для навчання\~речей,\~тощо. У зв`язку\~з чим,\~ [PERSON] \~змушена звертатися\~до суду\~з вимогами\~про стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини. З 01.07.2019\~року,\~позивач разом\~з синами,\~покинули житлове\~приміщення в\~якому постійно\~проживали з\~відповідачем за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та переїздили\~до нового\~місця проживання\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~і саме\~з цього\~часу будь-які\~зв`язки з\~відповідачем припинились. Приїжджаючи неодноразово до місця проживання, після вищеозначеної дати, ані позивач, ані діти подружжя, не мали та не мають можливості поспілкуватися з відповідачем та повідомити останньому, які матеріальні потреби має спільна неповнолітня дитина - [PERSON] , оскільки відповідач був або відсутній за місцем проживання, або ж можливо свідомо не відчиняв двері. Маючи ключі від вхідних дверей квартири, позивач з дітьми жодного разу не наважалися зайти до оселі, в якій раніше мешкали оскільки їй відомо, що наразі у квартирі відповідач мешкає не сам, а з іншою жінкою. Неодноразові телефонні дзвінки та повідомлення від позивача, а також спільних дітей, також не дали жодного результату, оскільки відповідач або ігнорує їх або ж дає на них відповіді у вигляді смс повідомлень, які жодним чином не вирішують суті питання про задоволення потреб неповнолітньої дитини. Відповідно усі заходи щодо одержання аліментів, які вживалися позивачем були марними. Ухвалою суду від 27.01.2020 року справу прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, згідно заяви просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши відзив на позовну заяву, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме 21.01.2020 року визнав, в задоволенні решти позовних вимог, просив відмовити. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши\~письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд дійшов наступних висновків. 05.06.1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис №294. (а.с.10). Від шлюбу сторони мають синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 05.06.1999 року та серія [NUMBER] (а.с. 11, 12). Як вказувала позивач, що підтверджується актом від 15.01.2020 року посвідченого сусідами будинку [ADDRESS] та не оспорював відповідач, фактично проживає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] . (а.с.6) Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з різними поглядами на сумісне життя, виникненням постійних суперечок. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст.110 СК України. Згідно з ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд не застосовує положення\~ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач\~не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам та їх дітей, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] 05.06.1999 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис №294. Згідно зі\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд враховуючи заяву останньої, вважає за доцільне залишити без змін. Щодо вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 01.07.2019 року суд виходить з наступного. Під час судового розгляду встановлено, що після припинення між [PERSON] та [PERSON] шлюбно-сімейних стосунків, їх спільна неповнолітня дитина залишився проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Спір про визначення їх місця проживання відсутній. Судом також встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина між сторонами в позасудовому порядку не досягнуто. Вказані обставини визначають дійсність між сторонами спору та доцільність визначення розміру аліментів на утримання дитини за судовим рішення, що забезпечить захист їх прав та інтересів. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у\~ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183,\~ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За даних обставин, враховуючи встановлені судом та доведені належними доказами обставини, що в розумінні ч.1\~ст.182 СК України\~мають значення при визначенні розміру аліментів. Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач\~ [PERSON] є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань немає, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, а також враховуючи позицію позивача у поданій до суду заяві та часткового визнання відповідачем позову, а саме початок стягнення аліментів вважати з 21.01.2020 року на утримання сина, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог із стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.01.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, вважає вимоги представника позивача необґрунтованим і недоведеними, в частині стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час, у зв`язку чим в цій частині позовних вимог відмовити. Тобто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] підлягають стягненню з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 03.04.2020 року, про що свідчить реєстрація вхідного документа. При цьому, відповідно до ч.3\~ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти продовжуватимуть стягуватись з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору за пред`явлення майнової вимоги про стягнення аліментів,відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави, а понесені [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 840,00 грн. за пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу\~відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на її користь. Окрім того, представником позивача адвоката Палій Євгенії Анатоліївни, яка діє в інтересах позивачки [PERSON] , заявлено вимогу про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.. Згідно\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. До матеріалів справи долучений договір про надання правової допомоги від 13.01.2020 №13/01, укладений між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Апріорі» та [PERSON] , відповідні додаткові угоди до нього, наданий попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Палій Є.А. в рамках виконання умов Договору про надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги. Суд вважає доведеним факт надання позивачу [PERSON] правової допомоги. При цьому суд також враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4\~ст.137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6\~ст.137 ЦПК України). З викладеного вбачається, що суд вправі зменшувати розмір витрат на правову допомогу, але лише в разі заявлення іншою стороною клопотання про їх неспівмірність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 (справа №907/357/16). Разом з цим, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду не подавалось, а тому суд вважає співмірним розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу, адже суд не може й не повинен ставати на бік однієї зі сторін провадження, порушуючи принципи диспозитивності та безсторонності. У зв`язку з задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] , на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. В порядку п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Керучисьст.ст.4,\~5,\~13,\~19,\~76-81, 89,95,133,141,206,258,259,263,265,ч.4ст.274,\~354,\~355, п.15\~Перехідних положень ЦПК України, суд, -

Outcome: partial