Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Представник КС «СуперКредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 26655,30 грн та судових витрат, посилаючись на те, що 13 листопада 2015 року між КС та [PERSON] укладений кредитний договір № СК-39/0107/15/120/06, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 5 000 грн зі сплатою процентів, які нараховуються на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 66 % річних. Відповідно до п. 3.7 Договору у випадку прострочення відповідачем сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22 серпня 2019 року складає 22228,57 грн, з них: 5000,00 грн сума заборгованості по сплаті тіла кредиту, 12458,60 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року; 4769,97 грн. - сума несплаченої пені за період з 12 грудня 2015 р. по 25 серпня 2016 р. Крім цього, за невиконання грошового зобов`язання відповідач повинен нести відповідальність, передбачену ч.2 ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору, заборгованість позичальника перед позивачем в цій частині складає 4395,73 грн, з яких: 2418,37 гривень - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 14 листопада 2015 року по 31 липня 2019 року; 566,30 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року; 1411,06 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року. Також позивач звертався до відповідача з листом в якому повідомляв про наявну заборгованість за кредитним договором, в зв`язку з чим були понесені витрати на листування в сумі 31,00 гривні. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. У зв`язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № СК-39/0107/15/120/06 від 13 листопада 2015 року в сумі 26655,30 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості по сплаті тіла кредиту, 12458,60 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року; 4769,97 грн. - сума несплаченої пені за період з 12 грудня 2015 р. по 25 серпня 2016 р., 2418,37 гривень - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 14 листопада 2015 року по 31 липня 2019 року; 566,30 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року; 1411,06 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року, 31,00 грн витрачені кошти на листування, та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 12 вересня 2019 року по даній справі відкрито спрощене провадження та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причину неявки, відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких міркувань. 07 лютого 2018 року між КС «Супер Кредит» та членом кредитної спілки [PERSON] укладено кредитний договір № СК-39/0107/15/120/06, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього договору Згідно п.3.2 ч. 3 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Як вбачається з п. 3.3 Кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка платежів. Відповідно до п.3.6. кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. Згідно до п.п. 9 п.2.4 Кредитного договору Відповідач зобов`язався сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 20- го числа, вказаного в графіку платежів. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов`язання за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього Кредитного договору. КС «Супер Кредит» зобов`язання за кредитним договором виконала в повному обсязі, що стверджується платіжним дорученням від 13 листопада 2015 року. У строки, встановлені договором, відповідач обумовлених у ньому умов не виконав, прострочив сплату щомісячних платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед кредитною спілкою, розмір якої згідно бухгалтерського розрахунку станом на 22 серпня 2019 року складає 22228,57 грн, з них: 5000 грн сума заборгованості по сплаті тіла кредиту, 12458,60 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року, 4769,97 грн. - сума несплаченої пені за період з 21 грудня 2015 року по 25 серпня 2016 року. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.1054,1055ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Так, судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № СК-39/0107/15/120/06 від 13 листопада 2015 року загальна заборгованість відповідача перед КС «Супер Кредит» станом на 22 серпня 2019 року складає 26655,30 грн. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до постанови Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Час прострочення - це час з моменту закінчення строку дії Договору по день звернення з позовом до суду. Детальні роз`яснення для розрахунку інфляційних вміщені у Листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та Роз`яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1999 «Про деякі питання, пов`язані з застосуванням індексу інфляції». Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Провівши розрахунки з урахуванням індексу інфляції судом встановлено, що розмір втрат позивача у зв`язку з інфляцією станом на 22 серпня 2019 року складає 2418,37 грн. Крім того, на прострочену суму заборгованості нараховано 3% річних, зокрема: 566,30 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року; 1411,06 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на наведене, зважаючи на те, що відповідач своїм правом надати відзив на позов і спростувати доводи позивача не скористався, суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № СК-39/0107/15/120/06 від 13 листопада 2015 року, що станом на 22 серпня 2019 року складає 26624,30 грн,з яких: 5000,00 грн сума заборгованості по сплаті тіла кредиту, 12458,60 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року; 4769,97 грн. - сума несплаченої пені за період з 12 грудня 2015 р. по 25 серпня 2016 р. 2418,37 гривень - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 14 листопада 2015 року по 31 липня 2019 року; 566,30 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року; 1411,06 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 14 листопада 2015 року по 22 серпня 2019 року, яка виникла внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Разом з тим судом встановлено, що листом № 1036/19 від 12 квітня 2019 року Кредитної спілки «Супер Кредит», [PERSON] повідомлявся про те, що станом на дату відправлення листа він має заборгованість перед кредитною спілкою по кредитному договору від 13 листопада 2015 року, яку вимагають погасити до 25 квітня 2019 року. Вказаний лист було направлено рекомендованим повідомленням на адресу відповідача та відповідач отримав лист згідно списку № 39 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих КС «Супер Кредит» в Київ - 141, де відправником вказаний СуперКредит. Плата за пересилання 31,00 грн. Згідно Постанови Верховного суду України від 16.11.2016року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007року №168,банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії,які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Таким чином у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 31,00 грн витрачених на листування слід відмовити, оскільки такі витрати не передбачені ні умовами договору, ні вимогами чинного законодавства. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 1921,00 грн судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial