Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Представник позивача 16.09.2015 року звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки на користь КС «Народний кредит» заборгованість за Кредитним договором №4-150601/н від 05.06.2015 року в розмірі 10779,21 грн., а також судові витрати. Вимоги обґрунтовував тим, що 05.06.2015 року між КС «Народний кредит» та відповідачкою був укладений Кредитний договір №4-150601/н, відповідно до умов якого кредитна спілка надала останній кредит в розмірі 4700,00 грн. з оплатою за користування коштами, яка становить 0,3 % за кожний календарний день користування кредитом, строком на 24 місяців. Однак у зв'язку із порушенням умов Кредитного договору за відповідачкою станом на 09.09.2015 року рахується заборгованість на загальну суму 10779,21 грн., що включає в себе: 4700,00 грн. - тіло кредиту; 3525,00 грн. - борг по відсоткам; 204,21 грн. - пеня; 2350,00 грн. - штраф. Представник позивача, який діє в інтересах позивача на підставі довіреності, надала в судове засідання письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини нявки суду не повідомила. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що 05.06.2015 року між КС «Народний кредит» та відповідачкою був укладений Кредитний договір №4-150601/н, відповідно до умов якого кредитна спілка надала останній кредит в розмірі 4700,00 грн. з оплатою за користування коштами, яка становить 0,3 % за кожний календарний день користування кредитом, строком на 24 місяців. За умовами кредитного договору відповідачка взяла на себе зобов'язання повертати щомісячно суму кредиту та нараховані відсотки за кредит, що визначено відповідним графіком розрахунків, який передбачений додатком №1 до Кредитного договору. Також між сторонами 26.02.2015 року було укладено додатковий договір до Кредитного договору №9-150202/н, відповідно до п.1.1 якого сторони обумовили зміну розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, а саме у зв'язку із порушенням графіку розрахунків Додатка №1 до кредитного договору в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів. У разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за користування яким становить 365% річних,тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 4700,00 грн. В свою чергу відповідачка [PERSON], скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за договором належним чином не виконала. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Боржник відповідно до ст. 625 ЦК України несе відповідальність за порушення грошового зобов'язання і на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також встановлені договором або законом річні проценти від простроченої суми. Так, слід зазначити, що Кредитна спілка «Народний кредит» є неприбутковою організацією, яка надає членам кредитної спілки кредити та залучає вклади членів кредитної спілки на депозитні рахунки. Однак згідно з п.1.5. ст.1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги, які надає кредитна спілка, - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи рахунок цих осіб з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Для збереження реальної вартості фінансових активів Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг видала Розпорядження №7 від 16.01.2004 року «Про затвердження Положення про фінансові нормативи діяльності та критерії якості системи управління кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок», яке розроблено згідно з п.4 ч.1 ст.28 та ст.29 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст.20, 21 ЗУ «Про кредитні спілки», пп.11,12, 36 п.4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України та призначене для забезпечення стабільної діяльності Кредитних спілок, своєчасного виконання ними зобов'язань перед своїми членами, а також запобігання можливим втратам капіталу через ризики. Згідно з вищезазначеним Положенням кредитна спілка повинна в обов'язковому порядку з метою покриття передбачених збитків від неповернених кредитів за рахунок частини доходів кредитів спілки формувати резерв забезпечення покриття витрат від неповернених позичок. Нормативи достатності капіталу та платоспроможності знайшли своє відображення в пп.2.2.2 розділу 2 положення, де зазначається п'ять ступенів ризику. За таких обставин та у відповідності пп.2. п.2 ст.21 ЗУ «Про кредитні спілки» та Статуту кредитної спілки позивач має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитом, наданими кредитною спілкою, що і передбачене Кредитним договором. Крім того, згідно з п.5.4.3. вищевказаного кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом. Оскільки у передбачені строки відповідачка як позичальник зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, тому у зв'язку із зазначеними обставинами та на підставі Кредитного договору кредитною спілкою була направлена позичальниці претензія Вих. №795/10 від 17.07.2015 року з письмовою вимогою про погашення заборгованості та можливості дострокового стягнення кредиту. Однак позичальниця будь-які дії для погашення заборгованості не вчинила. Таким чином, виходячи з тих обставин, що відповідачка порушила умови Кредитного договору, суд на підставі ст.ст. 1050, 1052 ЦК України та п.5.4.3. договору приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо дострокового повернення відповідачкою кредиту та наявність законних підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №4-150601/н від 05.06.2015 року, яка станом на 09.09.2015 року становить 8429,21 грн. та включає в себе: 4700,00 грн. - тіло кредиту; 3525,00 грн. - борг по відсоткам; 204,21 грн. - пеня. Щодо стягнення штрафу в розмірі 2350,00 грн., то згідно з ч.3 ст.551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 вважав, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п.1 ч.2 ст.92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Отже, враховуючи, що розмір штрафу є значно високим по відношенню до розміру заборгованості за тілом кредиту, при цьому відповідачка не звільняється від плати за користування грошовими коштами по кредитному договору у вигляді відсотків, а також ненадання позивачем доказів завдання негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання, суд, не нівелюючи при цьому значення неустойки як одного із засобів цивільно-правової відповідальності, тобто санкції за порушення зобов'язань, вбачає підстави для зменшення розміру штрафу за прострочення погашення кредиту - до 350,00 грн. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Outcome: partial