Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» по довіреності [PERSON] звернувся 30 травня 2016 року до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 23285,90 гривень та витрати понесені на сплату судового збору у сумі 1378,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог банк посилався на те, що 14 лютого 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н. Згідно даного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 12200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач був ознайомлений та надав згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом у Анкеті-заяві. У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору стосовно своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними, іншими платежами згідно договору про надання банківських послуг, виникла заборгованість, яка станом на 18 квітня 2016 року становить 23285,90 гривень, яку позивач і просив стягнути з відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. При цьому наполягав на постановленні по справі заочного рішення. Відповідач до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином за адресою своєї реєстрації, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ст.157 ч.1 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Згідно з ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.35-38) та [PERSON] (а.с.34) було укладено договір б/н від 14 лютого 2014 року. За умовами укладеного договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 12200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний договір був укладений на підставі Анкети-заяви позичальника, «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи банку» (а.с.7-33). Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг, про що свідчить його особистий підпис у заяві (а.с.7 зворот). Відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, що дає право позивачу у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Тобто, перед укладенням спірного договору відповідач був повідомлений з умовами надання кредитної картки, умовами кредитування та тарифами банку. При укладанні договору сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошті позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Анкетою-заявою позичальника від 14 лютого 2014 року передбачені умови надання послуги: сума кредитного ліміту, базова процентна ставка, строк дії кредитного ліміту, порядок погашення заборгованості. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання ним повної інформації у письмовому вигляді про умови кредитування у ПАТ КБ «ПриватБанк», можливість ознайомитись з нарахованими відсотками на банківському сайті позивача, а також його місцезнаходження. ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином виконав всі покладенні на нього обовязки, згідно умов договору, що не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано. [PERSON] в порушення умов укладеного договору, свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплату комісій на умовах, передбачених цим договором, перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконував, що й призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст.611 ч.1 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Зазначені вимоги відповідач на час розгляду справи у суді також не виконав. Зобовязання повинні виконуватись належним чином, згідно з вимогами договору та у встановлений строк, що передбачено ст.ст.526, 527, 530 ЦК України. З підписанням договору, відповідач зобовязався у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу позивача виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Окрім вказаного, при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобовязань більше ніж на 30 днів, відповідач сплачує банку штраф в розмірі 500,00 гривень +5% від суми позову, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків комісії. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк», з яким суд погоджується та який узгоджується з матеріалами справи, станом на 18 квітня 2016 року сума заборгованості становить 23285,90 гривень, яка складається з: 12026,88 гривень, - заборгованість за кредитом; 9073,98 гривні, - заборгованість по процентам за користування кредитом; 600,00 гривень, - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень, - штраф (фіксована частина); 1085,04 гривень, - штраф (процентна складова). Дані розрахунки підтверджуються розрахунком заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором б/н від 14 лютого 2014 року, наданим позивачем до матеріалів справи (а.с.4-6). Відповідно до вимог ст.1054 ч.2 та ст.1050 ч.2 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Так, згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, з огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідачем дійсно були порушені умови укладено договору, тому обовязок відповідача нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту та нарахованим штрафним санкціям. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачені судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved