Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд визначити [PERSON] додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці. Позов обґрунтував тим, що 26 квітня 2014 року помер батько позивача [PERSON] у селищі Комсомольське Сватівського району Луганської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть І-ЕД 396442. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна. [PERSON] не скористалася своїм правом на прийняття спадщини, оскільки перебувала тривалий час за межами України, а саме на момент смерті батька вона проживала за межами України в Республіці Молдова, що підтверджується місцем реєстрації у посвідченні особистості, вона не мала можливості дізнатися про його смерть, оскільки Республіка Молдова не веде листування з окупованими територіями України Луганською та Донецькою областями незалежно від окупованої території у межах областей. Окрім іншого позивач є непрацездатною особою, людиною похилого віку. Вона тривалий час хворіла і на момент відкриття спадщини та протягом подальших місяців знаходилася на лікуванні в центральній районній лікарні так званої Придністровської Молдавської Республіки. Вказаний факт підтверджується медичною документацією. Виходячи з викладеного на її думку, вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і потребує визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі обґрунтовуючи їх тим, що позивач не прийняла спадщину через те, що дійсно перебувала за межами кордону території України, тривалий час хворіла та на час смерті її батька у неї були відсутні необхідні документи для оформлення спадщини, а саме свідоцтво про народження, свідоцтво про укладення шлюбу. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. На обґрунтування заперечень навів наступні доводи, які надав суду у вигляді письмових дебатів. При розгляді даних справ, суду необхідно досліджувати в судовому засіданні спадкову справу, з метою встановлення чи звертався позивач взагалі до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та чи є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. В матеріалах справи відсутня копія спадкової справи, що не дає підстав стверджувати, що вона взагалі існує. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач зверталася до нотаріальної контори і що їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, а саме відсутня заява позивача про прийняття спадщини та постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій в якій зазначено, що позивачу відмовлено у прийнятті заяви у зв'язку з тим, що вона пропустила строк на звернення. В судовому засіданні не було встановлено того, чи існує спадкова справа, чи зверталась позивач до нотаріальної контори та чи було їй відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Не дослідивши матеріали спадкової справи неможливо встановити, чи писала позивач заяву про відмову від спадщини чи ні. Не встановлені, на думку представника відповідача наступні факти: Чи зверталася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті свого батька [PERSON] Чи було відмовлено нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, шляхом винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальний дій. Чи писала [PERSON] заяву про відмову від спадщини. Не встановивши, дані факти, суд, як вважає представник відповідача, повинен відмовити позивачу у задоволенні позову. Також представник відповідача вказує, що додана копія виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 11.07.2014 року також не може бути доказом, оскільки належним чином не завірена, видана медичним закладом невизнаної республіки, а саме Придністровської Молдавської Республіки. Відповідно до ч.8 ст. 95 ЦПК України, іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відкриття провадження по вказаній справі та початок розгляд відбувалися за правилами Цивільного процесуального кодексу України в попередній редакції. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147 -VIII, викладено у новій редакції\~Цивільний процесуальний кодекс України\~(далі\~ЦПК України). Цей закон набрав чинності з 15.12.2017 року. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ\~Перехідних положень ЦПК України\~справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Доводи представника відповідача суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі, з наступних підстав. За своєю ініціативою суд не має права витребувати спадкову справу з нотаріальної контори, це здійснюється виключно за клопотанням сторін. Якщо відповідач (його представник) обґрунтовує свої заперечення вказаними обставинами (відсутністю спадкової справи), обовязок доказування покладається на відповідача та його представника, які були вправі заявити клопотання про витребування спадкової справи. Позивач не зверталась до нотаріальної контори і, відповідно, не подавала заяви ані про прийняття спадщини, ані про відмову від спадщини, що не оспорюється сторонами, та згідно ст.82 ЦПК України ці обставини вважаються встановленими судом. ЦК України та ЦПК України не вимагають від позивача, який пропустив строк на прийняття спадщини обовязкового попереднього звернення до нотаріуса та отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відсутність такої постанови нотаріуса не позбавляє особу права звернення безпосередньо до суду, якщо вона усвідомлює, що строк на прийняття спадщини нею пропущений. Факт постійного проживання позивачки за межами України на території Республіки Молдова і, відповідно, її тривалого перебування поза межами України, сторонами визнається та не оспорюється. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» така обставина є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини, яка пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, спрямованих на прийняття спадщини. Суд також приймає до уваги, що письмові документи, що підтверджують хворобу позивачки, не можуть бути легалізовані належним чином, оскільки видані медичним закладом невизнаної республіки так званої «ПМР». Але, на думку суду, неможливість офіційного посвідчення документів, виданих у «ПМР», також створює для позивачки об'єктивні та непереборні труднощі, оскільки не залежать від її волі. Тому суд розцінює їх не як іноземний офіційний документ, а як письмовий доказ, який приймає до уваги у сукупності з іншими доказами, зокрема, показаннями свідків. Свідок [PERSON], працююча секретарем Петрівської сільської ради, яка підтвердила бажання позивача прийняти спадщину, у неї ж [PERSON] консультувалася з цього приводу, але на час перебування за місцем проживання та смерті батька у неї були відсутні документи свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб. Дані обставини підтверджено свідком [PERSON], яка безпосередньо разом з [PERSON] зверталась до нотаріуса, який в усній формі пояснив, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно надати документи, які на той час у [PERSON] були відсутні, отже в письмовому порядку вона не звернулась до нотаріуса та відповідно відмову не отримала. Окрім вищенаведеного в судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив долучити оригінал постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, однак оскільки документ не був долучений в підготовчому засіданні, суд не долучив до матеріалів справи постанову на стадії розгляду справи по суті, але враховує що він існує та був оглянутий сторонами. Як вбачається зі\~ст. 1270 ч.1 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачка пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме тривалого перебування за межами України в звязку з постійним проживанням на території Молдови, та тривалою хворобою, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує їй право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У позивача достатньо правових підстав для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця її батька, оскільки строк прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, у звязку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved