Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою та росить суд стягнути з відповідача [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON], на користь позивача - Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 3048,78 грн., 3% річних у розмірі 77,91 грн., пеню у розмірі 378,46 грн., що складає загальну заборгованість в сумі 3505,15 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31.08.2015 між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» в особі ректора з науково-педагогічної роботи Шрамка Я.В. та відповідачем укладено договір № 02-4347 про надання освітньої послуги. Відповідно до розділу І договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок відповідача здійснити навчання за заочною формою навчання з 2 курсу 3 семестру за напрямом «Філологія. Українська мова і література», з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Згідно з п.4.3 вказаного договору, відповідач повинна була вносити плату за семестр у розмірі 3125,00 грн. Строк надання освітньої послуги, відповідно до розділу І договору, становив з 01.09.2015 по 30.06.2018, але 16.06.2016 отримувача освітньої послуги було відраховано за невиконання нею навчального плану. Відповідачу направлялась претензія № 25 від 29.03.2015 про необхідність сплати суми заборгованості за договором у розмірі 2833,00 грн., яка була проігнорована. Відповідно до п.5.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством, тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» в примусовому порядку суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 3048,78 грн., 3% річних у розмірі 77,91 грн., пеню у розмірі 378,46 грн. за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги, а разом 3505,15 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала (а.с.24,25). Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.23). У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2015 між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» в особі проректора з науково - педагогічної роботи Шрамка Я.В., що діяв на підставі наказу по університету від 27.07.2015 року № 373 як «Виконавцем» та [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON] (а.с.13) як «Замовником» укладено договір про надання освітніх послуг № 02-4347 (а.с.5), відповідно до п.1.1. якого виконавець бере на себе зобов'язання за рахунок коштів Замовника здійснити її навчання (підготовку) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», починаючи з 2 курсу 3 семестру за напрямом «Філологія. Українська мова та література», заочної форми навчання (а.с.5). У зв'язку з реорганізацією шляхом виділу зі складу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» Криворізького педагогічного інституту згідно з розпорядженням Кабінету міністрів України від 27.01.2016 № 51-р «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів» та наказу Міністерства освіти і науки України від 22.03.2016 № 298 «Про реорганізацію Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», Державний вищий навчальний заклад «Криворізький державний педагогічний університет» є правонаступником Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в частині, що пов'язана з Криворізьким педагогічним інститутом (а.с.6,7). Умовами п. 1.2 договору передбачено строк надання освітньої послуги з 01.09.2015 по 30.06.2018, який визначається датою зарахування та відрахування Замовника із університету. Відповідно до п.4.3 вказаного договору, відповідач повинна була вносити плату кожного семестру у розмірі 3125,00 грн. (а.с.5). Згідно Витягу з наказу від 18.06.2015 № 610-С про особовий склад студентів факультету української філології вбачається, що [PERSON] відраховано зі складу учнів навчального закладу за невиконання нею навчального плану (а.с.9). Задля врегулювання виниклого між сторонами спору, за вих. № 07-165/3 від 29.03.2017 позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 25 на суму заборгованості за надання освітніх послуг в загальному розмірі 2833,00 грн., яка була проігнорована (а.с.11). Відповідно до розрахунку заборгованості за навчання [PERSON], сума основного боргу станом на червень 2017 складає 2833,00 грн., сума інфляційних втрат 215,78 грн., пеня за прострочення платежів, за період з 01.01.2017 по 01.06.2017 складає 378,45 грн. (а.с.12), та 3 % річних - 77,91 грн., що в загальному розмірі становить 3505,15 грн. (а.с.13). Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За замістом ч.2 ст.903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені договором та законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання освітніх послуг, є грошовим зобов'язанням, у якому на замовника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих послуг, якому відповідає право вимоги Виконавця (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Оскільки [PERSON] відрахована з ДВНЗ «КНУ» за невиконання навчального плану, зобов'язання за договором належним чином не виконала, має заборгованість, яка станом на день ухвалення рішення не сплачена, до суду з'явилася, борг визнала, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу за договором № 02-4347 від 31.05.2015 у загальному розмірі 3505,15 грн. (а.с.5). Крім того, згідно з ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, сума інфляційних втрат в розмірі 215,78 грн., та 3 % річних - 77,91 грн. також підлягають стягненню з відповідача (а.с.12,13). Стосовно позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 378,46 грн., суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ст.ст. 10, 60 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 п. 3, ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Але договором розмір пені не встановлений, як не встановлений і актом цивільного законодавства для цього виду цивільних правовідносин щодо надання освітніх послуг. Отже, в частині вказаних позовних вимог слід відмовити. Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 3126,69 грн., замість заявленої позивачем 3505,15 грн., що складає від розміру задоволених позовних вимог 89,2 %, тому відповідно до правила пропорційності, встановленого ч. 1 ст. 88 ЦПК України, в рахунок часткового відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат у вигляді судового збору (а.с.1) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1427,20 грн.

Outcome: partial