Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. [INFO] [PERSON] помер. На день його смерті заборгованість по кредиту становить 10061 грн. 33 коп., яка складається з: 1981 грн. 00 коп. тіло кредита; 7830 грн. 33 коп. нараховано процентів за користування кредитом; 250 грн. 00 коп. нараховано пені. Просив стягнути з відповідачів, як спадкоємців [PERSON] вказану заборгованість та суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 17.09.2020 року скасовано заочне рішення суду від 19.05.2020 року та справу призначено до розгляду у загальному позовному порядку до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 02.12.2020 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надав заяву про підтримання заявлених вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідачі під час судового розгляду позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Так як вони не отримали від померлого [PERSON] у спадщину жодного майна, на час смерті із ним вони не проживали, а тому вважали вимоги банку безпідставними та необґрунтованими. Вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви [PERSON] б/н від 09.01.2007 року, між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір, згідно якого він отримав кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказаний кредитний договір було укладено між сторонами шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав. [INFO] [PERSON] помер. На день його смерті заборгованість по кредиту становить 10061 грн. 33 коп., яка складається з: 1981 грн. 00 коп. тіло кредита; 7830 грн. 33 коп. нараховано процентів за користування кредитом; 250 грн. 00 коп. нараховано пені. Спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк», згідно повідомлення Вовчанської державної нотаріальної контори від 07.06.2017 року за вих. № 1309/02-14 (а.с. 57). 09.11.2018 року за вих. № SAMDN40000010842796 до [PERSON] та [PERSON] , як до спадкоємців померлого, було направлено листи претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги (а.с. 58-59). \~ \~ \~ \~ Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як зазначено у ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено (ст. 1282 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] суми боргу за кредитним договором, укладеним із [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» посилався на ту обставину, що відповідачі, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є спадкоємцями [PERSON] як особи, які постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Водночас належних та допустимих доказів на підтвердження спільного проживання відповідачів із [PERSON] матеріали справи не містять. Згідно інформаційної довідки депутата Вовчанської міської ради Харківської області від 10.05.2021 року, [PERSON] та [PERSON] в період з 2015 року по 2021 рік проживали у домоволодінні [ADDRESS] . Посилання представника позивача на спільність реєстрації місць проживання відповідачів та [PERSON] по [ADDRESS] не є беззаперечним доказом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та саме по собі не може свідчити про прийняття відповідачами спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку щодо відсутності доказів на підтвердження того, що відповідачі постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що вказує на недоведеність позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. Разом з тим, з витребуваної судом інформації з Державного реєстру речових прав на рухоме майно від 07.04.2021 року та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.04.2021 року, встановлено, що за померлим [PERSON] будь-якого транспортного засобу чи нерухомого майна не зареєстровано (а.с. 221, 222). За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідачі на час відкриття спадщини проживали разом із [PERSON] або отримали у спадщину будь яке майно після його смерті, а тому відсутні підстави для покладення на відповідачів обов`язку задовольнити вимоги кредитора померлого [PERSON] . Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд покладає судовий збір на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed