Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся 04.01.2019 року до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 100793 грн. 01 коп., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.10.2016 року, приблизно о 14 год. 30 хв. по автодорозі - Прилуки в с. Русанів Броварського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Fiat Doblo», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Grandis», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Київської області районного суду м. Києва від 11.01.2017 року, №361/6163/16-п, змінено постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2016 № 361/6163/2016 в частині пом`якшення накладеного на [PERSON] адміністративного стягнення до штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн., а вищезазначену постанову в частині визнання останнього винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишено без змін. Завдана шкода власнику автомобіля «Fiat Doblo» відшкодована не була, у зв`язку з чим потерпілий, з метою отримання страхового відшкодування, 25.01.2017 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, та в результаті чого позивачем потерпілій особі по справі № 36762 була відшкодована завдана матеріальна шкода в сумі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 3555рв від 24 квітня 2017 р. Також, з метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ було залучено аварійного комісара, вартість послуг якого становить 793,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15205рв від 09.12.2016 року. На дату скоєння цієї пригоди, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних Моторного (транспортного) страхового бюро України. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, так як виникло право зворотної вимоги до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 100793 грн. 01 коп., оскільки, відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ухвалою суду від 10.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд, ухвалою суду від 06.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 32, 37). У судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, в матеріалах справи міститься його письмова заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк не подав: відзив на позов, заяву про призначення судового засідання у спрощеному провадженні, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи. Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Так як особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач посилається на норми ст. 1191 ЦК України, п. 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначає, що в Моторного (транспортного) страхового бюро України після проведення виплати потерпілій особі виникло право зворотної вимоги (регресу). Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 14.10.2016 року, приблизно о 14 год. 30 хв. по автодорозі - Прилуки в с. Русанів Броварського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Fiat Doblo», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Grandis», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Київської області районного суду м. Києва від 11.01.2017 року, №361/6163/16-п, змінено постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2016 № 361/6163/2016 в частині пом`якшення накладеного на [PERSON] адміністративного стягнення до штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн., а вищезазначену постанову в частині визнання останнього винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишено без змін (а.с. 12, 13). На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 11). В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки «Fiat Doblo», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована в ПАТ «Скайд», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6283203, терміном дії з 27.11.2005 року по 26.11.206 року (а.с. 7). Так, за дорученням МТСБУ № 36762 від 24.10.206 (а.с. 14), згідно звіту серії SL № 24442 від 14.11.206 (а.с. 15-21), складеного в ТОВ « АК «Укравтоекспертиза», оцінювачем [PERSON] проведено комплексне оцінювання транспортного засобу - автомобіля «Fiat Doblo», державний номерний знак [NUMBER] щодо розміру матеріального пошкодження, спричиненого пошкодженням. В результаті пошкодження при ДТП. Вартість матеріального збитку складає 100000, 00 грн. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілому власнику [PERSON] , за пошкодження автомобіля марки «Fiat Doblo», державний номерний знак [NUMBER] , відшкодована не була, у зв`язку з чим потерпілий, з метою отримання страхового відшкодування, 20.10.2016 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, та згідно наказу № 3555 від 21.04.2017 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] виплачено грошові кошти в розмірі 1000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 3555рв від 24.04.2017 року (а.с. 10, 24, 25). Крім того, для визначення розміру завданого матеріального збитку позивачем понесено витрати за надання послуг аварійного комісара в розмірі 793 грн. 01 коп. що підтверджується платіжним дорученням № 15205рв від 09.12.2016 року (а.с. 24). Договірних зобов`язань між Моторним (транспортним) страховим бюро України, потерпілим [PERSON] та відповідачем [PERSON] не виникало. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Так, Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу «Mitsubishi Grandis», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON], який вчинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь [PERSON] у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 10000 грн. 00 коп. та витрат на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 793 грн. 01 коп., є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1462,00 грн.

Outcome: approved