Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом з подальшим уточнення позовних вимог до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 20.05.2016 року приблизно о 11 год. 35 хв. в м.Києві, на перехресті Політехнічного бульвару і вул.Борщагівській сталося ДТП за участю автомобіля марки «Toyota Auris» д.н. [NUMBER], яким керував водій [PERSON], та автомобіля марки «Renault Megane» д.н. [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Відповідно до постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 26.05.2014 року, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем [PERSON] п.13.1 ПДР України. 17.12.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхувальник» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ТП331689Га/13к 03, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль марки «Toyota Auris» д.н. [NUMBER]. Відповідно до розрахунку суми відшкодування, страхового акту №1.002.14.02882/VESKO15479 від 17.12.2013 року, розмір стразового відшкодування склав 3272,76 грн, яке АТ «СК АХА Страхування» було оплачено 3272,76 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь франщизу у розмірі 1000,00гн, та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60грн. Представник позивача в судовому засіданні просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. У судовому засіданні подав заява про зменшення позовних вимог, відмовляючись від позовних вимог до ПрАТ «Українська страхова компанія». Представник відповідача ПАТ «Українська охоронна страхова компанія» у судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.12.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхувальник» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ТП331689Га/13к 03, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль марки «Toyota Auris» д.н. [NUMBER]. Відповідно до розрахунку суми відшкодування, страхового акту №1.002.14.02882/VESKO15479 від 17.12.2013 року, розмір стразового відшкодування склав 3272,76 грн, яке АТ «СК АХА Страхування» було оплачено 3272,76 грн. 20.05.2016 року приблизно о 11 год. 35 хв. в м.Києві, на перехресті Політехнічного бульвару і вул.Борщагівській сталося ДТП за участю автомобіля марки «Toyota Auris» д.н. [NUMBER], яким керував водій [PERSON], та автомобіля марки «Renault Megane» д.н. [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Постановою Солом»янського районного суду м.Києва від 26.05.2014 року, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем [PERSON] п.13.1 ПДР України. Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу Україи шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом, у зв»язку з виконанням своїх трудових (службових) обов»язків на підставі трудового договору (контакту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Відповідно до п.8 вищезазначеної постанови за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов»язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах. Відповідно до ст.1194 Цивільного Кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страхового виплатою. Згідно з вимогами ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованим у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст.26 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров»я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю. Відповідно до п.4.3 Договору страхування, страховик не відшкодовує: п. 4.3.6. втрату товарнох вартості ТЗ, що належить постраждалій третій особі, п. 4.3.11. Страховик в будь-якому випадку не відшкодовує непрямі збитки, які можуть бути викликані страховим випадком (штраф, вигода, яку втрачено, втрата прибутку, простій, стоянка, банківське обслуговування, моральний збиток та інше.) За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі зазначеного,

Outcome: approved