Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку. Позивач мотивує свої вимоги тим, що вона є власницею квартири [NUMBER] за адресою [ADDRESS], що була придбана нею на підставі договору дарування від 19.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запоріжської області Чупрун Т.А. Колишні власники квартири разом з іншими членами своєї сімї виїхали з квартири та були зняті з реєстраційного обліку . Однак [PERSON] дядько колишньої власниці квартири [PERSON] з реєстраційного обліку не знявся. В будинку відповідач не проживає , місце його знаходження не відоме. Позивач в судове засідання не зявилася надали суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином ( газета Урядовий курєр ) про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини неявки. Представник відповідача відділ у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського районного управління ГУМВС України в м. Києві в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку , підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власницею квартири [NUMBER] за адресою [ADDRESS], являється [PERSON], що підтверджується договором дарування квартири від 19.02.2015 року Відповідно до довідки Ф № 3 від 13.03.2015 року виданої ЖРЕО № 401 КП ,,Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва в квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Необхідність визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [NUMBER] за адресою [ADDRESS], позивач обгрунтовує необхідністю зняття його з реєстраційного обліку, оскільки відповідач не є членом її сімї та неможливістю позивача сплачувати комунальні послуги. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування\~житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України. Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні\~визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісного відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки наявні підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею, а саме квартирою [NUMBER] за адресою [ADDRESS] та зняття його з реєстрації за вказаною адресою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved