Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Представник відповідача позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.02.2016р.; копії довідок відділу Держгеокадастру у Ренійському районі про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки; копія державного акту серії ЯК № 477131 від 28.10.2010р. на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0311 га, оформленого на імя [PERSON]; копія державного акту серії ЯК № 477132 від 28.10.2010р. на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, оформленого на імя [PERSON]; копія державного акту серії ЯА № 861750 від 15.03.2006р. на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,41 га, оформленого на імя [PERSON]; копія державного акту серії ЯА № 861749 від 15.03.2006р. на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,41 га, оформленого на імя [PERSON]; копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]; копії довідок Плавнівської сільської ради Ренійського району від 05.01.2016р.; копія свідоцтва про право власності на майновий пай КСП «Світанок» серії ОД-ХХ № 02062; копія свідоцтва про право власності на майновий пай КСП «Світанок» серії ОД-ХХ № 02069; копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.02.2016р. із кадастровими планами земельних ділянок; копія технічного паспорту на житловий будинок № 39, по вул. Леніна в с. Плавні Ренійського району; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.02.2008р.; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.02.2008р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку № 39 по вул. Леніна, в с. Плавні; копії витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки; копія свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON], померлого 01.04.2014р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є донькою нині померлих [PERSON] та [PERSON] За життя батькові позивача [PERSON] належали: - ? частина житлового будинку № 39 по вул. Леніна в с. Плавні Ренійського району, у якому він мешкав разом із своєю дружиною [PERSON], без оформлення відповідних правовстановлюючих документів; - земельна ділянка площею 0,0311 га, розташована на території с. Плавні Ренійського району по вул. Леніна, 39, виділена для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 477131 від 28.10.2010р.; - земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована на території с. Плавні Ренійського району по вул. Леніна, 39, виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 477132 від 28.10.2010р.; - земельна ділянка загальною площею 2,41 га, розташована на території Плавнівської сільської ради Ренійського району, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 861749 від 15.03.2006р; - майновий пай члена КСП «Світанок» на підставі сертифікату про право на майновий пай серії ОД-ХХ № 02062. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 01.04.2014р. - помер. Спадкоємцями першої черги були його донька позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] У встановлений законодавством строк ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, проте його дружина [PERSON] прийняла спадщину фактично, оскільки на момент смерті чоловіка вона мешкала разом із ним за адресою спадкового будинку, після його смерті вона продовжувала жити у спадковому житлі, доглядала за технічним станом будинку, зберігала у себе усі документи на земельні ділянки. Таким чином, дружина спадкодавця [PERSON] фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлого чоловіка, однак не встигла її юридично оформити. 12.05.2015р. померла матір позивача [PERSON] За життя їй належали: - житловий будинок № 39, розташований по вул. Леніна в с. Плавні Ренійського району (? частину будинку вона фактично прийняла після смерті чоловіка); - земельна ділянка загальною площею 2,41 га, розташована на території Плавнівської сільської ради Ренійського району, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 861750 від 15.03.2006р; - майновий пай члена КСП «Світанок» на підставі сертифікату про право на майновий пай серії ОД-ХХ № 02069. Крім того, [PERSON] належало майно, яке вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON], а саме; земельна ділянка площею 0,0311 га, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 477131 від 28.10.2010р., земельна ділянка площею 0,2500 га, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 477132 від 28.10.2010р., земельна ділянка загальною площею 2,41 га, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 861749 від 15.03.2006р. та майновий пай члена КСП «Світанок» на підставі сертифікату про право на майновий пай серії ОД-ХХ № 02062. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, 12.05.2015 р. - померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті матері позивачка (як спадкоємець за законом) звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивачки нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів (за життя [PERSON] не встигла зареєструвати належним чином житловий будинок та отримати оригінали правовстановлюючих документів на інше спадкове майно) на вищевказане спадкове майно, про що 18.02.2016р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачка в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину, що залишилася після померлої матері [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Як було встановлено судом, батько позивача [PERSON] помер 01.04.2014р. Матір позивача була спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. На момент смерті [PERSON], матір позивача мешкала разом із ним, отже прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак не встигла оформили її юридично. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Крім того, 12.05.2015р. померла матір позивача [PERSON] Позивачка у справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою, що її прийняла. Інших спадкоємців крім позивача немає. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України після смерті матері [PERSON], оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя [PERSON] не встигла зареєструвати своє право власності на житловий будинок, та отримати оригінали на право власності на земельні ділянки, у звязку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved