Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про виділення у володіння та користування кімнати у квартирі, зобов'язати укласти окремий договір найму кімнати у квартирі відкрити окремий рахунок на цю кімнату, вселення у кімнату в квартирі та зобов'язання не чинити перешкод у володінні і користуванні кімнатою у квартирі мотивуючи вимоги тим, що19.07.1989 року на підставі Ордеру № 55736 серії Б, [PERSON] та члени його сім'ї з чотирьох осіб отримали у користування квартиру [ADDRESS]. Ордер було видано відповідно до рішення виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів від 27.06.1989 року № 472. Так, квартира [ADDRESS] загальною площею 67,7 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м, складається з трьох житлових кімнат, а саме : 1-а ізольована кімната з лоджією, площею 16,7 кв.м.; 2-га прохідна кімната , площею 18,1 кв.м.; 3-тя ізольована кімната площею 12,7 кв.м. До складу сім'ї [PERSON] входили: дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON]. [PERSON] помер. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві. 12.07.1997 року позивач [PERSON] вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України. В квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON] В лютому 2018 року між позивачем та відповідачем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» було укладено договір № 972 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] склалися неприязні стосунки. Відповідач [PERSON] проживає у квартирі одноособово та чинить позивачу перешкоди у користуванні її майном. Зокрема відповідачем було змінено замки від вхідних дверей. На неодноразові звернення позивача надати дублікат ключів, відповідач відмовляє. Крім того відповідач [PERSON] тривалий час не сплачував за комунальні послуги, у зв'язку з чим виникла заборгованість яку було сплачено позивачем. 14.05.2018 року позивач звернулася до відповідача [PERSON] з заявою про надання письмової згоди на укладання окремого договору найму ізольованої кімнати площею 12,7 кв.м. Однак, відповіді на вказану заяву надано не було. 14.05.2018 року позивач звернулася до відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» з заявою про укладання окремого договору найму ізольованої кімнати площею 12,7 кв.м. в квартирі [ADDRESS] та відкриття особового рахунку. Листом № 103/45-2950 від 18.05.2018 року відповідачем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» було повідомлено про необхідність звернення до суду, оскільки немає згоди [PERSON] на укладання окремого договору найму та відкриття окремого особового рахунку. Виділення позивачу ізольованої кімнати площею 12,7 кв.м., у вказаній квартирі, укладання окремого договору найму, відкриття окремого особового рахунку , вселення позивача у квартиру та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні житловою площею - відповідає інтересам позивача та не буде порушувати її прав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідач [PERSON] ухвалу суду від 12.06.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками не отримав, про що свідчить повернутий конверт за закінченням терміну зберігання. Відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»ухвалу суду від 12.06.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження отримали та 06.07.2018 року представником відповідача - [PERSON] до суду було надіслано відзив відповідно до якого в задоволені позовних вимог просила відмовити, оскільки спірна квартира не приватизована та належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Визначення порядку володіння, користування , розпорядження майном, поділ майна або виділення з нього частки можливо лише з майном, що є спільною власністю. Позивач не надала доказів щодо вчинення з боку відповідача [PERSON] перешкод у користуванні майном. У відповідності до п.1, ч.4 ст. 274 ЦПК України передбачено що в порядку спрощеного позовного справдження не можуть бути розглянуті справи у спорах , що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. Судом встановлено, що 19.07.1989 року на підставі Ордеру № 55736 серії Б, [PERSON] та члени його сім'ї з чотирьох осіб отримали у користування квартиру [ADDRESS]. Ордер було видано відповідно до рішення виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів від 27.06.1989 року № 472. З поверхового плану вбачається, що квартира [ADDRESS] загальною площею 67,7 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м, складається з трьох житлових кімнат, а саме : 1-а ізольована кімната з лоджією, площею 16,7 кв.м.; 2-га прохідна кімната , площею 18,1 кв.м.; 3-тя ізольована кімната площею 12,7 кв.м. До складу сім'ї [PERSON] входили: дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON]. 12.07.1997 року позивач [PERSON] вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] помер. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Згідно листа Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відділу з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб, відповідно до реєстру територіальної громади заадресою: [ADDRESS] зареєстровано дві особи. В лютому 2018 року між позивачем та відповідачем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» було укладено договір № 972 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Як зазначає позивач відповідач [PERSON] тривалий час не сплачував за комунальні послуги, у зв'язку з чим виникла заборгованість яку було сплачено позивачем, що частково підтверджується наданими до суду квитанціями. 14.05.2018 року позивач звернулася до відповідача [PERSON] з заявою про надання письмової згоди на укладання окремого договору найму ізольованої кімнати площею 12,7 кв.м. Однак, відповіді на вказану заяву надано не було. 14.05.2018 року позивач звернулася до відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» з заявою про укладання окремого договору найму ізольованої кімнати площею 12,7 кв.м. в квартирі [ADDRESS] та відкриття особового рахунку. Листом № 103/45-2950 від 18.05.2018 року відповідачем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» було повідомлено про необхідність звернення до суду, оскільки немає згоди [PERSON] на укладання окремого договору найму та відкриття окремого особового рахунку. На час розгляду справи у вказаній спірній квартирі проживає відповідач [PERSON] , що не бажає у добровільному порядку визначити порядок користування квартирою у зв'язку з чим між позивачем та відповідачем [PERSON] існує спір. За статтею 47 Конституції України, кожен має право на житло. Стаття 29 ЦК України визначає, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Водночас згідно з положеннями статті 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Положеннями Житлового кодексу УРСР регулюється надання в користування житлових приміщень. Зокрема, стаття 58 ЖК УРСР передбачає, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер (частина 1, 2 ст.61 ЖК УРСР). Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок (ст. 63 Житлового кодексу Української РСР). Стаття 64 ЖК УРСР визначає, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.48 ЖК УРСР, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Статтею 47 ЖК УРСР передбачено, що норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. жилої площі, але не більш однієї кімнати на особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч.2 ст.65 ЖК УРСР). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 Постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до роз'яснень п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в силу ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. У своїх позовних вимогах позивач просить суд виділити їй у володіння та користування ізольовану кімнату, площею 12, 7 кв.м., а інші приміщення: ізольовану кімнату з лоджією, площею 16,7 кв.м.; прохідну кімнату , площею 18,1 кв.м.; коридор площею 6,3 кв.м.; комору площею 1,1 кв. м.; вбиральню площею 1,1 кв.м.; ванну кімнату площею 2,1 кв.м.; кухню площею 7,4 кв.м. залишити у спільному володінні та користуванні. На даний час квартира не приватизована та належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за житлову площу, що припадає на нього. У зв'язку з вищевикладеним суд задовольняє вимогу в частині виділення у користування позивачці [PERSON] ізольованої кімнати площею 12, 7 кв.м. в кв. [ADDRESS]. Суд при розгляді даної справи не вирішує питання визначення порядку користування ізольованою кімнатою з лоджією, площею 16,7 кв.м. оскільки таких вимог не заявлено. Відповідно до ст. 103 Житлового кодексу Української РСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Крім того, частина 1 та 2 статті 106 ЖК УРСР визначає, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Оскільки відповідачем КП «Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» позивачу [PERSON] не було надано відмову на укладання окремого договору найму ізольованої кімнати площею 12, 7 кв.м. в кв. [ADDRESS], у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення вимоги щодо зобов'язання відповідача КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»укласти з позивачем [PERSON] окремий договір найму житлового приміщення, а саме: ізольованої кімнати, площею 12, 7 кв.м. в кв. [ADDRESS] та відкрити окремий рахунок на ім'я [PERSON] Так як на час звернення представника позивача з заявою щодо укладання окремого договору найму і відкриття особового рахунку з [PERSON] не було вирішено питання визначення порядку користування квартирою, суд вважає, що права позивача не є порушеними а заявлені в цій частині позовні вимоги є передчасними. Крім того в процесі судового розгляду не знайшов свого підтвердження і факт створення відповідачем [PERSON] перешкод [PERSON] у користуванні ізольованою кімнатою площею 12.7 кв.м. Суду не було надано належних та допустимих доказів звернення позивача до правоохоронних органів, щодо вчинення їй перешкод у користуванні майном, відсутні Акти за підписами сусідів які б підтвердили наявність вчинення таких перешкод. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] , КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про виділення у володіння та користування кімнати у квартирі, зобов'язати укласти окремий договір найму кімнати у квартирі відкрити окремий рахунок на цю кімнату, вселення у кімнату в квартирі та зобов'язання не чинити перешкод у володінні і користуванні кімнатою у квартирі підлягають до задоволення частково. На піставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивачів понесені ними судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial