Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № HMTWGA0000000102 від 08.08.08 р. в сумі 127975,99 доларів США (за курсом НБУ від 04.09.2014 р. становить 1602259,42 грн.) солідарно з поручителями [PERSON] та [PERSON], згідно договорів поруки №№ HMTWGA0000000102 від 08.08.08 р. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами своїх договірних зобовязань, внаслідок чого станом 04 вересня 2014 року виникла вищезазначена заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 37826,80 доларів США, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 26087,17 доларів США, заборгованості по комісії в сумі 6990,74 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 50958,17 доларів США, а також штрафи в сумі 19,97 доларів США (фіксована частина) та 6093,14 доларів США (процентна складова). В ході судового розгляду представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] позовних вимог не визнав, оскільки позовні вимоги є досить високими в порівнянні з сумою виданого кредиту. Крім того, він заявив клопотання відмовити в позові у звязку з пропуском строку позовної давності, посилаючись на те, що пунктом 8.1.2 кредитного договору передбачена умова, відповідно до якої, в разі порушення термінів оплати, передбачених п. 8.1.1 на 120 календарних днів, - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту та інших платежів в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 днів. Починаючи з 01 липня 2009 року відповідач допускала постійні несплати заборгованості, тому з 1 листопада 2009 р., відповідно до п. 8.1.2 договору, у відповідача виник обовязок повернути всю суму кредиту. Оскільки банк звернувся з позовом в грудні 2014 р., тому вважає, що у позові необхідно відмовити, так як пройшло більше 5 років. Відповідач [PERSON], про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не зявився, причин неявки не пояснив. Провадження по справі в частині позову до [PERSON] ухвалою суду від 09 жовтня 2015 року закрито у звязку з її смертю після відкриття провадження. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. 08 серпня 2008 року між кредитодавцем Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк), та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № HMTWGA0000000102. Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти на строк з 08.08.08 р. по 08.08.2023 р. включно, у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 43568,08 доларів США на наступні цілі: в розмірі 36519,88 доларів США на споживчі цілі, з них 35000 доларів США на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу, а також в розмірі 1050 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту в момент надання кредиту, 287,15 доларів США для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 182,73 доларів США для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 7048,20 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,25 % на місяць (15 % річних) на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за даним договором 08.08.08 р. між Банком та [PERSON], а також між Банком та [PERSON] були укладені договори поруки під однаковими номерами HMTWGA0000000102. На виконання умов договору Банком було видано [PERSON] готівку в сумі 35000 доларів США, що підтверджується заявою [PERSON] на видачу готівки № 01 від 08.08.08 р. та ордером-розпорядженням № 01 про видачу кредиту від 08.08.08 р. [PERSON], згідно пунктів 3.1-3.3, 4.1-4.6, 8.1 Кредитного договору та Графіку погашення кредиту, який є додатком № 2 до даного договору, зобовязана щомісяця в період з 22 по 27 число кожного місяця надавати банку кошти в сумі 623,80 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, процентів за користування та винагороди за резервування із зазначенням конкретних сум по кожному платежу у кожний місяць строку кредитування. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В разі, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (частина 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України дана норма поширюється і на відносини щодо договору кредиту. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості за договором, не спростованого відповідачами, [PERSON] неналежним чином виконує свої договірні зобовязання по поверненню кредиту, сплати процентів за його користування та винагороди за резервування починаючи 01 липня 2009 р., про що свідчить щомісячне зростання показників в графі 4 «Сальдо простроч.» з 28,92 доларів США до 5450,41 доларів США станом на 04 вересня 2014 р., з пропорційним зменшенням показника в графі 3 «Сальдо поточне», тому прострочена заборгованість по кредиту підлягає стягненню. Відсотки за користування кредитом в сумі 26087,17 доларів США та винагорода за резервування ресурсів в сумі 6990,74 доларів США нараховані відповідно до умов договору та графіку погашення кредиту, що вбачається у пропорційному зростанні заборгованості, відображеному у наданому розрахунку заборгованості по кредиту, відповідно до графіку погашення кредиту, тому заборгованість по даних платежах також підлягає стягненню. Сторони у п. 8.1.2 кредитного договору дійшли згоди вважати, що у разі порушення термінів оплати, визначених у п. 8.1.1 договору, на 120 календарних днів, строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі) в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 днів. Оскільки початок порушення термінів оплати припав на 01 липня 2009 року, а порушення термінів оплати на 120 днів 28 жовтня 2009 р., тому починаючи з 01 листопада 2009 р. у позивача виникло право вимагати стягнення кредиту в частині, строк сплати якої не наступив, тому позов в частині дострокового стягнення всієї суми кредиту також підлягає задоволенню. За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України). Пунктом 5.5 Кредитного договору сторони збільшили строк позовної давності до 5 років, в т.ч. по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредиту, винагороди, пені та штрафів. Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України), при цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору (пункт 2.4) установлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за пунктом 8.1 кредитного договору погашення кредиту (заборгованості за кредитом та процентами) повинно здійснюватись позичальником частинами з 22 до 27 числа кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з місяця невиконання позичальником кожного з цих зобовязань для вимоги щодо тіла кредиту та процентів за його користування, і дня за вимогою щодо пені та винагороди за резервування. Банк звернувся до суду з позовом 03 грудня 2014 р., направивши позовну заяву до суду по пошті, тому задоволенню підлягають вимоги щодо заборгованості по тілу кредиту, процентів та винагороди за резервування ресурсів за пять років, які передують зверненню до суду, і становить, відповідно до розрахунку заборгованості, 37457,17 доларів США, 25013,78 долари США та 6733,24 доларів США відповідно. Розмір визначений шляхом віднімання від загальної суми заборгованості по кожному платежу суму заборгованості поза межами пятирічного строку. Судом не вбачається підстав для повної відмови у позові у звязку з пропуском строку позовної давності на підставі п. 8.1.2 кредитного договору, яким передбачена умова, відповідно до якої строком повернення кредиту та інших платежів в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 днів, оскільки суд вважає, що даним пунктом передбачений порядок визначення моменту, з якого у позикодавця виникає право на стягнення виданого кредиту в частині, строк сплати якої ще не наступив. Крім того, перебіг позовної давності переривався частковим внесенням позичальником коштів на погашення заборгованості по кредиту в межах пятирічного строку до звернення до суду, а саме, 23 лютого 2010 р. в сумі 88,22 долари США, 02 березня 2010 р. в сумі 80,62 долари США та 13 липня 2010 р. в сумі 55,03 долари США, які були зараховані на погашення заборгованості по пені відповідно до п. 3.2. кредитного договору, що вбачається з графи 13 «Сума пені отримана» Розрахунку заборгованості. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Суд не погоджується з сумою пені у 50958,17 доларів США, розрахованою позивачем, виходячи з наступного. Згідно пунктів 5.1 та 8.4 Кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення. Пунктом 5.4 Кредитного договору визначено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченого п.п. 5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідно зобовязання повинне бути виконане. Сторони не передбачили нарахування пені за прострочення сплати процентів та винагороди за резервування ресурсів, що вбачається з того, що у тексті договору чітко розмежовуються поняття «кредит» та «відсотки за користування кредитом», «винагорода за резервування ресурсів», «пеня», «штрафи», тому пеня підлягає стягненню лише за прострочення сплати кредиту за трирічний період, який передує зверненню до суду, тобто в межах трьох років, які передують дню звернення до суду по 04 вересня 2014 р., так як за період з 05 вересня 2014 р. по 08 грудня 2014 р. позивачем не заявлено вимоги стягнення пені. Сума пені, яка підлягає стягненню, вирахувана судом і становить 1953,57 доларів США (сума пені за місяць = сума заборгованості (сума заборгованості за місяць + сума заборгованості за попередні місяці) Х 0,15 % Х кількість днів у місяці), яка і підлягає стягненню. Детальний розрахунок наведений у таблиці 1. Таблиця 1. № п.п. Рік Міс. К-сть днів Сума кредиту, яка підлягає сплаті в даному місяці, грн. Заборгованість по кредиту, накопичувальним підсумком, грн. Ставка пені згідно п. 8.4 договору (% від суми заборгованості) Сума пені, нарахована за місяць, грн. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 1 2011 гру. 23 71,84 71,84 0,15 2,48 2 2012 січ. 31 54,57 126,41 0,15 5,88 3 2012 лют. 29 55,72 182,13 0,15 7,92 4 2012 бер. 31 93,03 275,16 0,15 12,79 5 2012 кві. 30 57,84 333,00 0,15 14,99 6 2012 тра. 31 77,12 410,12 0,15 19,07 7 2012 чер. 30 60,11 470,23 0,15 21,16 8 2012 лип. 31 79,29 549,52 0,15 25,55 9 2012 сер. 31 62,39 611,91 0,15 28,45 10 2012 вер. 30 63,47 675,38 0,15 30,39 11 2012 жов. 31 82,55 757,93 0,15 35,24 12 2012 лис. 30 65,80 823,73 0,15 37,07 13 2012 гру. 31 64,90 888,63 0,15 41,32 14 2013 січ. 31 68,27 956,90 0,15 44,50 15 2013 лют. 28 69,45 1026,35 0,15 43,11 16 2013 бер. 31 124,10 1150,45 0,15 53,50 17 2013 кві. 30 72,45 1222,90 0,15 55,03 18 2013 тра. 31 91,54 1314,44 0,15 61,12 19 2013 чер. 30 75,25 1389,69 0,15 62,54 20 2013 лип. 31 94,18 1483,87 0,15 69,00 21 2013 сер. 31 78,03 1561,90 0,15 72,63 22 2013 вер. 30 79,35 1641,25 0,15 73,86 23 2013 жов. 31 98,17 1739,42 0,15 80,88 24 2013 лис. 30 82,21 1821,63 0,15 81,97 25 2013 гру. 31 101,03 1922,66 0,15 89,40 26 2014 січ. 31 85,21 2007,87 0,15 93,37 27 2014 лют. 28 86,66 2094,53 0,15 87,97 28 2014 бер. 31 139,90 2234,43 0,15 103,90 29 2014 кві. 30 90,21 2324,64 0,15 104,61 30 2014 тра. 31 109,00 2433,64 0,15 113,16 31 2014 чер. 30 93,59 2527,23 0,15 113,73 32 2014 лип. 31 112,21 2639,44 0,15 122,73 33 2014 сер. 31 96,95 2736,39 0,15 127,24 34 2014 вер. 4 98,59 2834,98 0,15 17,01 35 2014 жов. 36 2014 Лис. 37 2014 ГРУ. ? 1 953,57 Пеня, відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, підлягає сплаті в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати, тобто в сумі 41609,66 грн., виходячи з курсу гривні до долара США у 2129,9291 гривень за 100 доларів США станом на 09 жовтня 2015 р. У пункті 5.3 кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, то позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 250 грн. та 5 % від суми позову, тому стягненню підлягає фіксована сума штрафу в гривнях та 3460,21 доларів США процентної складової штрафу від сум заборгованості по кредиту, відсотках та винагороди за резервування ресурсів. Суд не погоджується з включенням до бази нарахування вищезазначеного 5-тивідсоткового штрафу суми пені, оскільки даний платіж по своїй природі є санкцією за порушення умов договору, а відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Виходячи з положень ст.ст. 524, 549 ЦК України, розділу 5 кредитного договору, суд дійшов переконання, що процентна складова штрафу підлягає стягненню у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на день ухвалення рішення. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. В разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1, 2 ст. 554 ЦК України). За договором поруки № HMTWGA0000000102, укладеним 08.08.08 р. між Банком та [PERSON], [PERSON] поручився за виконання [PERSON] її договірних зобовязань за кредитним договором № HMTWGA0000000102 від 08.08.08 р., вони відповідає перед кредитором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п. 1, 2 договору поруки). Поручитель [PERSON] не виконав письмової вимоги банку виконати зобовязання [PERSON] по погашенню заборгованості по кредиту, направленої згідно пунктів 5, 6 договорів поруки, тому вони відповідають перед Банком як солідарні з позичальником боржники. Судовий збір підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених вимог 58,32 %.

Outcome: partial