Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Представник позивача - адвокат Марголін В. Г. звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла мати позивача, яка за життя склала заповіт посвідчений 26 серпня 2014 року секретарем Дзержинівської сільської ради Степанюком Т. В., згідно якого заповіла позивачу земельну ділянку площею 7,2012 га, яка надана для ведення сільськогосподарського виробництва та розташована на території Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ДП № 043439. 19 грудня 2020 року позивач звернувся до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за місцем відкриття спадщин із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач зазначає, що смерть матері, з якою він мешкав останні роки її життя, принесла йому тяжкі страждання, у зв`язку з чим погіршилося і його матеріальне становище, тому що він не міг знайти роботу через свій емоційний стан. Тому вважає, що строк прийняття спадщини ним був пропущений з поважних причин, а всі ці обставини в сукупності позбавили його можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених в позові. Пояснив суду, що жив з мамою останні 3 роки до дня її смерті, доглядав за нею, а [INFO] мати померла. За життя вона залишила на його ім`я заповіт, а крім нього спадкоємцем є також відповідачка, яка є його рідною сестрою. Також у них був ще рідний брат - [PERSON] , який був записаний на дівоче прізвище матері та який також помер в 2017 році. Спору з сестрою щодо спадкового майна немає, оскільки вони вирішили, що спадкувати після смерті матері буде саме позивач. Також пояснив, що оскільки він доглядав за матір`ю та проживав разом з нею, то її смерть стала для нього важкою втратою, а тому він не міг через нестійкий емоційний стан вчасно звернутися до нотаріуса, важко переживав смерть матері, не міг знайти роботу через емоційний стан, що також впливало на вчасність подання заяви про прийняття спадщини. Просив позов задовольнити. Представник позивача - адвокат Марголін В. Г. в судовому засіданні позовні вимоги, підтримав згідно обставин, викладених в позовній заяві та згідно наданих пояснень позивача. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що є рідною сестрою позивача. Їх мати померла [INFO] , а останні три роки за нею доглядав та проживав разом з нею позивач. Також у них був ще один рідний брат - [PERSON] , який помер в 2017 році. Його дружина також померла. Тому інших спадкоємців після смерті [PERSON] - немає. Відповідачка підтвердила факт того, що між позивачем та нею є домовленість щодо того, що спадкувати все майно після смерті матері буде саме позивач. Також зазначила, що їхній батько помер в 2014 році. Вона не подавала заяву про прийняття спадщини ані після смерті їхнього батька, ані після смерті матері. Не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи - Солонянська державна нотаріальна контора, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, згідно якої просили розглядати справу за відсутності представника. Суд постановив здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши в сукупності докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в селі Мала Калинівка Солонянського району Дніпропетровської області померла [PERSON] (а.с.8), яка на день своєї смерті була зареєстрована та мешкала в [ADDRESS] (а.с.64), що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Іверської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області серії [NUMBER] , актовий запис №04 та довідкою про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 13 листопада 2020 року №531 (а.с.64). Згідно вказаної довідки, крім [PERSON] інші особи не були зареєстровані за вказаною адресою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне померлій майно у вигляді земельної ділянки площею 7,2012 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області та яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ДП № 043439 від 01 квітня 2003 року (а.с.69). 26 серпня 2014 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй земельну ділянку позивачу (а.с.65). Заповіт був посвідчений 26 серпня 2014 року секретарем Дзержинівської сільської ради. Згідно повторно виданого свідоцтва про народження від 19 серпня 2014 року серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новомар`ївської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.32) позивач є сином померлої [PERSON] , а його батьком є [PERSON] , який згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 квітня 2014 року, виданого виконавчим комітетом Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10 - помер [INFO] (а.с.30). Судом встановлено, що крім позивача дітьми [PERSON] та [PERSON] є відповідачка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.76) та не оспорюється сторонами. Також судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 188 (а.с.29), який є сином померлої [PERSON] . Вказані обставини не заперечувалися сторонами по справі. 19 грудня 2020 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але постановою державного нотаріуса Солонянської районної державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері у зв`язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.72). Солонянською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №422/2020 до майна померлої [PERSON] (а.с.55-72). Спірні відноси сторін регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про нотаріат». За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року по справі № 314/2550/17 зазначив, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61?21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 8 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. З дослідженої судом копії спадкової справи після смерті [PERSON] було встановлено, що інші особи з заявами про прийняття спадщини після її смерті до нотаріальної контори не зверталися (а.с.55-72). У судовому засіданні сторони підтвердили, що відповідачка не має претензій до позивача з приводу спадкового майна, не заперечує проти визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, а інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Також дослідженими судом доказами було встановлено, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом з поважних причин, оскільки смерть матері завдала йому моральних страждань, що стало перешкодою для подання такої заяви. Смерть матері для позивача стала важкою втратою, а тому він не міг через нестійкий емоційний стан вчасно звернутися до нотаріуса, важко переживав смерть та не міг знайти роботу, що також впливало на вчасність подання заяви про прийняття спадщини. Вказані обставини, з огляду на обставини справи, суд визнає поважними. З урахуванням зазначеного суд вважає, що позивач з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які в сукупності позбавили його можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою, пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, суд приходить до висновку, що йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Суд вважає, що один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили є достатнім строком для подання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом.

Outcome: approved