Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO]\~, що померла 15 лютого 2016 року в с. Георгіївка Лутугинського району Луганської області. На обґрунтування своїх вимог вона посилається на те, що 15 лютого 2016 року у с. Георгіївка Лутугинського району Луганської області внаслі-док хронічної судинно-мозкової недостатності, церебрального атеросклерозу померла рідна тітка [PERSON]К - [PERSON], про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 9 від 15.02.2016р. Вищезазначене лікарське свідоцтво про смерть, видане органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тобто є недійсними та не створює правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі, а тому позбавлена права для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, а в подальшому отримання допомоги на поховання та оформлення спадщини, яка відкрилася після її смерті. Заявник в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просить розглянути справу без її присутності. Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином за допомогою телефонного засобу звязку, що зафіксовано в журналі телефонограм. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК. Відповідно до ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю, заявник та заінтересована особа, скористалися цим правом. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи, за наявними у справі документами. В силу положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши заяву, письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. З лікарського свідоцтва про смерть № 9 від 15.02.2016 вбачається, що [PERSON], [INFO], померла 15.02.2016 в Україні, с. Георгіївка Лутугинського району Луганської області внаслідок хронічної судинно-мозкової недостатності, церебрального атеросклерозу у віці 86 років.\~(6-7). Вищезазначене лікарське свідоцтво про смерть, видане органом, який знаходяться на тимчасово окупованій території, тобто є недійсними та не створює правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі, а тому заявник позбавлений права реалізувати свої права, зокрема отримати свідоцтво про смерть, тощо. Згідно паспорту\~ серії ЕК № 942674 виданого Лутугінським РВ УМВС України в Луганській області [PERSON], [INFO], уродженка с. Георгіївка Лутугінського району Луганської області була громадянкою України. (а.с.5). Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 24.02.2016 №250/02.2-2.21 заявнику відмовлено з підстав, що документи про смерть видані на території непідконтрольній українській владі, що ставить під сумнів легетимність оформлення медичного свідоцтва про народження. (а.с.8). Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ст. 259 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, а в подальшому отримання допомоги на поховання та оформлення спадщини, яка відкрилася після її смерті. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню. Судові витрати\~ на підставі ч.7 ст.235 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved