Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , із ним в [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що з 03 лютого 2008 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, в якому в них [INFO] народилася одна дитина - донька [PERSON] . Однією сім`єю з відповідачем та донькою вони проживали до квітня 2019 року. Однак, в травні 2019 року відповідачка покинула сім`ю, після чого рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 листопада 2019 року шлюб між ними розірвано. Причиною розпаду сім`ї було те, що [PERSON] тривалий час жила своїми власними інтересами, не враховуючи інтересів сім`ї, підтримувала стосунки з іншим чоловіком, при цьому не розірвавши шлюбних відносин, а інтереси малолітньої доньки залишалися поза її увагою, що негативно вплинуло на психо-емоційний стан дитини. Відповідачка перестала спілкуватися з донькою та бачитися з нею, не цікавиться її шкільним життям, подругами, захопленнями, не підтримує її фінансово. В той же час, вона усім спільним знайомим розповідала, що з часом забере доньку жити до себе. Дізнавшись від оточуючих таку інформацію, дитина тривалий час боялася сама виходити на вулицю, в зв`язку з чим відвідувала консультації психолога, що змусило позивача звернутися в службу у справах неповнолітніх Лановецької районної державної адміністрації із заявою про надання висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої доньки з батьком. 17 січня 2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Лановецької райдержадміністрації було розглянуто питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] . Комісія, ознайомившись з поданими документами, поясненнями сусідів та сільської голови, заслухавши обох батьків, думку дитини, врахувавши те, що підтримки з боку матері дитина не має, прийняла рішення про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з батьком в с.Москалівка, Лановецького району Тернопільської області. Таким чином, позивач вважає, що проживання із ним малолітньої доньки [PERSON] відповідає її інтересам. При цьому він не заперечує проти вільного спілкування матері з дитиною. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечила. Крім цього, представник позивача просить суд розглядати справу у відсутності неповнолітньої [PERSON] , оскільки це може негативно вплинути на емоційно-психологічний стан дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи була двічі повідомлена належним чином. Не повідомила відповідачка і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Лановецької РДА Тернопільської області - Бельма Т.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила та пояснила, що вони спілкувалися з батьками дівчинки, сподівалися, що мама буде провідувати свою дитину. Звичайно, дівчинці було б краще проживати з мамою. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Лановецької РДА, на якому 17 січня 2020 року розглядалося питання щодо визначення місця проживання дитини, мати не з`явилася та не телефонувала. Дитина пояснила, що бажає залишитися проживатися з батьком, але хоче й спілкуватися з мамою. Хотіла би проживати з обома батьками. Мама мала намір її забрати до себе, але дівчинка боялася туди іти, однак і мама ніяких дій не вчиняла. Саме питання про маму для дитини болюче. В зв`язку з чим представник Лановецької РДА Тернопільської області просить розглядати справу у відсутності дитини, так як це може негативно вплинути на її емоційно-психологічний стан та врахувати думку дитини з висновку органу опіки та піклування Лановецької РДА, а також психолога. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є класним керівником малолітньої [PERSON] . Дівчинка навчається в 5-му класі. Дитина розумна, охайна та доглянута, до школи приходить завжди акуратною, домашнє завдання виконує. Дівчинка навчається добре, має хист до малювання, бабуся у неї також педагог. До школи на батьківські збори приходили батько та бабуся, завжди цікавляться успіхами у школі, в тому числі в телефонному режимі. Маму дівчинки вона бачила лише одного разу 01 вересня 2019 року на шкільній лінійці. Усіх батьків того дня було запрошено до класу на відкритий урок, після чого [PERSON] залишила доньці цукерки та пішла. З нею, як з класним керівником, не розмовляла. В подальшому мама навідувалася до доньки лише один раз, однак навчанням у класного керівника не цікавилася. Дівчинка хороша, розумна, однак переживає з приводу ситуації в сім`ї та трішки замкнута у собі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сільським головою с.Москалівка Лановецького району Тернопільської області. В квітні 2019 року позивач з відповідачкою поїхали до Польщі на заробітки, однак, додому повернувся лише [PERSON] , а [PERSON] почала проживати в іншій сім`ї. З того часу вона рідко спілкується з дитиною та матеріально не допомагає. Відповідач зверталася до сільської ради зі скаргою, що чоловік не віддає їй паспорт, однак [PERSON] заперечив та пояснив, що не чинить дружині жодних перешкод. На пропозицію піти з нею за паспортом, відповідач пояснила, що боїться йти додому через ймовірний скандал, що вона залишила дитину та покинула сім`ю. Коли піднімалося питання щодо місця проживання дитини, свідок спершу була на боці матері, однак згодом вона змінила думку, побачивши, що протягом року матір не спілкується з дитиною та не прагне до цього. Відвідуючи з опікунською радою місце проживання відповідача, вона зауважила, що хоч саме місце проживання хороше, однак, в будинку проживає багато мешканців. Відповідач не прийшла на виступ доньки на Новорічному вечері в школі та протягом року лише раз провідала дочку, привезла їй цукерки, після чого знову 2-3 місяці не відвідувала дитину. Після проведення суворої бесіди з [PERSON] стосовно того, що вона не провідує дитину, хоч приїхала три місяці тому, відповідач того ж дня навідалася до доньки у школі. В спілкуванні з позивачем та його мамою їй стало відомо, що вони не забороняють матері приходити до дитини. Сама ж дівчинка повідомила, що вона бажає залишитися проживати в тій сім`ї де вона народилася та проживає на даний час. Коли в Лановецькій районній державній адміністрації було засідання з приводу визначення місця проживання дитини, відповідач просила залишити проживати дочку з нею, а згодом повідомила, що не знає чи має бажання забрати дитину проживати до себе. В свою чергу дитина говорила, що прагне проживати в сім`ї своєї бабусі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею [PERSON] та матір`ю позивача. З приводу ситуації, яка склалася, пояснила, що її син з невісткою поїхали на заробітки до Польщі разом, однак назад син приїхав сам, а невістка поїхала проживати з іншим чоловіком в с.Плиска Лановецького району Тернопільської області. З тих пір до них не приходить та дитиною не цікавиться. Дитина дуже важко переживала той факт, що мама її покинула, навіть прийшлося возити дівчинку до психолога в м.Тернопіль та до священника. На даний час їй вже краще. Просить залишити дівчинку в їхній сім`ї та сама дитина теж прагне залишитися проживати з ними. Невістка не приходить до них, попри обіцянку подарувати дитині гроші чи взяти її на свята до себе, не робить цього. Дівчинка все розуміє, навіть написала вірша про те, що її покинула мама і вона сирота, відправила лист мамі через інтернет та попросила, щоб вона її не тривожила. Протягом року мама бачила свою дитину лише три рази та інколи телефонувала. Про те, що вона хотіла б забрати [PERSON] до себе жити мова навіть не йшла. В невістки з онукою були хороші відносини до того часу, поки мама не пішла з сім`ї. На даний час вони з чоловіком та сином виховують дівчинку самі, забезпечують дитину та організовують її дозвілля. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 листопада 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03 лютого 2008 року Москалівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, актовий запис за №1, розірвано. Від спільного шлюбу [INFO] в сторін народилася донька [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Москалівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області 08 грудня 2008 року. Згідно висновку органу опіки та піклування Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , №284 від 24 лютого 2020 року, орган опіки та піклування Лановецької райдержадміністрації вважає за доцільне визначити місцем постійного проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] у с.Москалівка Лановецького району Тернопільської області. При цьому, комісія приймає до уваги пояснення дитини, що мати не навідує її, моральної підтримки з боку матері немає, матеріально не допомагає їй, тому вона хоче жити з батьком. Батько створив дочці належні умови для проживання, навчання і виховання, піклується про дитину. Йому у цьому допомагають його батьки. У сім`ї панує взаємоповага, доброзичливість, де дитині комфортно та спокійно. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку № [NUMBER] та Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № [NUMBER] , виданих 30 липня 2019 року Москалівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області до складу сім`ї [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] входять: [PERSON] , дочка, [INFO] ; [PERSON] , мати, [INFO] ; [PERSON] , вітчим, [INFO] ; [PERSON] , брат, [INFO] . Житлово-побутові умови проживання сім`ї [PERSON] задовільні. З пояснень сільської голови Москалівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області [PERSON] , сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , наявних при матеріалах справи слідує, що сім`я позивача постійно проживає на території сільської ради, малолітню [PERSON] виховують батько [PERSON] , бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Мати [PERSON] сім`ю покинула, не провідує та не телефонує. Як вбачається з довідки психолога ГО «Асоціація Розвитку Глибинної Психології та Коучингу» [PERSON] , [PERSON] з 22 серпня по 12 вересня 2019 року відвідувала консультації психолога громадської організації на безоплатній основі, з метою отримання психологічної допомоги для онуки [PERSON] за згодою її батька. Під час трьох консультаційних зустрічей у дівчинки було діагностовано сильне емоційне напруження, ознаки депресивного стану, тривожність. Під час роботи опрацьовувалися відносини з батьками, рідними, зокрема з матір`ю та емоційний вплив на дівчинку. За час роботи тривожність вдалося зменшити та було надано відповідні рекомендації членам сім`ї дитини для роботи з нею вдома. У відповідності із ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно вимог ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. У відповідності із ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно із ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості ; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини не має розлучатися зі своєю матір`ю. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Судом установлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком, позивачем [PERSON] , перебуває на його утриманні та виявляє бажання жити з батьком. Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги вік дитини, суд приходить до переконання, що визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] за адресою зареєстрованого місця проживання позивача: [ADDRESS] , якнайкраще відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин стороною відповідача суду не надано. Жодних доказів щодо неможливості визначення місця проживання дитини разом із батьком відповідачем суду не надано. Таким чином, враховуючи висновок органу опіки та піклування Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , те, що комісія беручи до уваги бажання дитини проживати з батьком, не заперечує щодо встановлення місця проживання дитини разом з батьком [PERSON] , суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню та необхідно визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги квитанцію 0.0.1643841589.1 від 10 березня 2020 року про сплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved