Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Представник позивача 20.08.2015 року звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, яку уточнив та в її обґрунтування зазначив, що 26.05.2011 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та відповідачем укладений договір банківського обслуговування № BLaЖГА00038092. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000,00 гривень на поточні потреби, з терміном повернення 26.05.2014 року зі сплатою 15 % річних. Відповідно до вимог кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплачувати кошти за кредитом щомісячно згідно з графіком (додаток №1 до кредитного договору). Однак , відповідач свої обов'язки по поверненню кредиту згідно графіку погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом не виконав, у звязку з чим станом на 13.08.2015 року виникла заборгованість в загальному розмірі 29 178,42 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 72). Відповідач 28.12.2015 року надала заяву про відкладення розгляду справи, у звязку зі зверненням за правовою допомогою, після чого в судове засідання не зявлялася, причини неявки суду не повідомляла, про проведення судових засідань повідомлена належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, про отримання нею особисто судових повісток 22.04.2016 року, 17.05.2016 року та 27.10.2015 року (а.с. 85,93). Також, ухвалою суду призначена відеоконференція на 05.09.2016 року, однак відповідач не зявилася, про проведення відеоконференції повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду (а.с.108). Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою. За викладених обставин суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів згідно ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд, встановив, що 26.05.2011 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та відповідачем [PERSON] укладений договір банківського обслуговування № BLaЖГА00038092 (а.с. 9-16). Відповідно до пунктів 1.1. 1.7 загальної частини договору та пунктів 1-2 спеціальної частини договору, позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000,00 гривень на поточні потреби, з терміном повернення 26.05.2014 року (а.с.9). Відповідно до п. 2.4.2. договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом - додаток №1 до договору банківського обслуговування № BLaЖГА00038092 від 26.05.2011 року (а.с. 17-18). Відповідно до п.3, п. 4 спеціальної частини Договору процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15,00 % річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,75 % від суми кредиту (а.с. 9). Згідно із п. 2.5.2. Договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом, тобто 260,50 грн., щомісяця до 26 числа кожного місяця (а.с. 12, 17). Позивач виконав договірні зобовязання за Договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється. Відповідач порушила свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом, які передбачені п. 2.5 Договору. Згідно пункту 4.3. Договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 спеціальної частини Договору (а.с. 15,9). Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача станом на 13.08. 2015 року становить 29 178,42 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом 3 259,67 грн.; - відсотки за користування кредитом 1 189,19 грн.; - комісії за РО 1 925,00 грн., - штрафу (пені) 22 804,56 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 99-100). У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, з якої слідує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. В силу ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що допущене відповідачем порушення умов договору банківського обслуговування № BLaЖГА00038092 від 26.05.2011 року є істотним, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в загальному розмірі 29 178,42 грн. Крім того, оскільки відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» станом на час звернення до суду, позивач звільнений від сплати судового збору (а.с. 4), то згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1218,00 грн. стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved