Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] звернувся в суд із заявою в інтересах відповідача [PERSON] про перегляд рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, проте їх неявка відповідно до ч.1 ст.365 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. В судовому засіданні позивач та його представник, вважають, що заява про перегляд рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами, є надуманою і необгрунованою, обгрунтовуючи при цьому доводами викладеними у запереченні на вказану заяву, а тому у її задоволенні просять відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи №605/732/14-ц, вважає, що в задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] в інтересах відповідача [PERSON] про перегляд рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами, слід відмовити, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Як розяснено у п.п.3, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень, у звязку з нововиявленими обставинами нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361\~ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами. Судом встановлено, що заочним рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 16 березня 2010 року в сумі 1793411 грн. 32 коп. (а.с.51-52). Як вбачається із висновку експерта №1.1-150/15 від 19 березня 2015 року, підпис від імені [PERSON] у правому нижньому куті договору позики від 16 березня 2010 року виконані іншою особою ніж записи від імені [PERSON] у графі орендодавець договору №36 оренди нежитлового приміщення від 01 лютого 2011 року, у графі продавець договору купівлі-продажу №3 від 01 листопада 2010 року, у графі покупець договору купівлі-продажу №6 від 20 жовтня 2010 року, у графі покупець договору №6 від 01 січня 2010 року, у графі покупець договору купівлі-продажу від 01 листопада 2010 року, які буди надані [PERSON] у якості вільних взірців почерку для проведення експертизи, тобто не [PERSON], зразки якого надані. Оцінку вказаному висновку експерта було дано колегією суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області, а також Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді касаційної скарги [PERSON] на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 02 червня 2015 року. Як вбачається з ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 02 червня 2015 року, із висновку почеркознавчої експертизи від 19 березня 2015 року, проведеного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 липня 2004 року №12014210010001823, на який апелянт посилається, як на доказ неукладення ним спірного договору, не вбачається, що спірний договір [PERSON] не підписувався, а даний висновок лише констатує факт, що підпис від імені [PERSON] у договорі позики від 16 березня 2010 року виконаний іншою особою, ніж записи від імені [PERSON] у графі орендодавець договору №36 оренди нежитлового приміщення від 01 лютого 2011 року, у графі продавець договору купівлі-продажу №3 від 01 листопада 2010 року, у графі покупець договору купівлі-продажу №6 від 20 жовтня 2010 року, у графі покупець договору №6 від 01 січня 2010 року, у графі покупець договору купівлі-продажу від 01 листопада 2010 року, які буди надані [PERSON] у якості вільних взірців почерку для проведення експертизи, тобто не [PERSON], зразки якого надані. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 02 червня 2015 року, рішення Підгаєцького районного суду від 29 січня 2015 року залишено без змін. Із доповнення до заперечення на касаційну скаргу відповідача від 28 січня 2016 року (а.с.215-219) вбачається, що позивачем [PERSON] під час розгляду справи Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, було надіслано до вказаного суду копію постанови про призначення почеркознавчої експертизи від 17 серпня 2015 року, висновок №3123 від 17 листопада 2015 року криміналістичної експертизи з дослідження підписів по кримінальному провадженню №12015140080001062, а також було надано повідомлення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25 січня 2016 року (а.с.220). Як вбачається із висновку №3123 від 17 листопада 2015 року криміналістичної експертизи з дослідження підписів по кримінальному провадженню №12015140080001062 та повідомлення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25 січня 2016 року за підписом директора вказаної установи, в графі Примітка досліджуваної частини висновку №3123 від 17 листопада 2015 року має місце технічна помилка (опечатка), замість документу: Розписка від 16 березня 2010 року, слід читати в документі Договір позики від 16 березня 2010 року. Також, як видно із зазначених документів, судовим експертом у висновку №3123 від 17 листопада 2015 року не досліджувався підпис від імені [PERSON] в Договорі позики від 16 березня 2010 року, оскільки виконаний не рукописним способом, а з допомогою технічного пристрою, а обєктом почеркознавчого дослідження має бути тільки оригінал, тобто підпис [PERSON] у договорі позики від 16 березня 2010 року не досліджувався, так як на дослідження експерта було надано його копію, при цьому на дослідження експерта також було надано оригінал розписки від 16 березня 2016 року, при дослідженні якої експертом було зроблено висновок, що підпис від імені [PERSON], розташований після рукописного тексту перед записом [PERSON]С., виконаний самим [PERSON], а рукописні записи в розписці від 16 березня 2016 року, виконані самою [PERSON]. Встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року, касаційну скаргу [PERSON] відхилено. Заочне рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 02 червня 2015 року залишено без змін. Із ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року, вбачається, що повно зясувавши обставини справи, давши наявним у справі доказам належну оцінку, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про задоволення позову, виходячи з того, що позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості за договором позики, при цьому суд касаційної інстанції констатував, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач не оспорив договір позики, тому згідно ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 вересня 2016 року, заяву [PERSON] в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.355 ЦПК України, повернуто заявнику. За таких обставин, суд, враховуючи те, що ті обставини на які посилається представник відповідача [PERSON], як на нововиявлені обставини, що на його думку є підставою для перегляду рішення суду, не є істотними для справи обставинами, не підтверджуються фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення, не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року, що переглядається, а також могли бути відомі відповідачу [PERSON] на час розгляду справи, прийшов до висновку, що вказані обставини не є нововиявленими обставинами, а тому заяву представника відповідача [PERSON] в інтересах відповідача [PERSON] про перегляд рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами, необхідно залишити без задоволення. Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується п. 1 ст. 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.\~ На підставі наведеного,

Outcome: dismissed