Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Представник ПАТ «Альфа-Банк», звернувся до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 16596 грн. 44 коп., посилаючись на те, що 16 листопада 2015 року, відповідач [PERSON] уклала договір кредиту №500537267 з ПАТ «Альфа-Банк», за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 12590,00 грн. у строк з 16 листопада 2015 року до 17 листопада 2018 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього графіком погашення заборгованості. У порушення вимог договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав в результаті чого станом на 11 серпня 2016 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 16596,44 грн. Позивачем умови кредитного договору виконано та надано кредит в сумі визначеній кредитним договором. Тому, позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права і просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки з відміткою «не проживає», оскільки згідно з п. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 листопада 2015 року, відповідач [PERSON] уклала договір кредиту №500537267 з ПАТ «Альфа-Банк», за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 12590,00 грн. у строк з 16 листопада 2015 року до 17 листопада 2018 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього графіком погашення заборгованості (а.с. 4-20). 25 серпня 2016 року позивач відправляв на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредиту, що підтверджується ксерокопією вимоги та реєстру №67899-102 б/б відправки рекомендованих поштових повідомлень (а.с. 26-28). В період дії кредитного договору позичальник не дотримувалася умов кредитного договору, а саме: не здійснювала щомісячного погашення кредиту та не сплачувала відсотки у розмірах та у строки, визначені договором. В результаті не виконання боржником зобовязання утворилась заборгованість станом на 11 серпня 2016 року на загальну суму 16596,44 грн., з яких: -12142,42 грн. заборгованість за кредитом; -0,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -3253,44 грн. комісія; -1200,00 грн. штраф. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Отже, оскільки відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, що було підтверджено в ході дослідження наявних матеріалів цивільної справи, від боржника ніяких заперечень проти позову до суду не надійшло, сума заборгованості по кредитному договору №500537267 від 16 липня 2015 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved