Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Кварртира розташована на другому поверсі п»ятиповерхового будинку і складається з двох кімнат. У травні 2016 року на стіні у квартирі, яка визначена як «чужая стена» (кімната позначена цифрою 6) в ніжній частині стіни з»явилась вогка пляма. Пошкодження стіна позивача та її внутрішнього оздоблення сталося з через неналежну експлуатацію санітарно-технічного та обладнання з водопостачання власниками та користувачами квартири [ADDRESS]. 30.06.2016 р. першим заступником голови районної державної адміністрації в адресу представника позивача направлено відповідь в якій повідомлялось, що комплексною комісією в складі інженера з обслуговування житлового будинку, старшого інспектора санітарної дільниці, за участю управителя (менеджера) з питань ЖКГ КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» проведено обстеження санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження причину відшарування штукатурного шару на стіні в одній із кімнат остаточно встановити не вдалося. Для обстеження та з»ясування причин появи плям необхідно потрапити до суміжної квартири - квартири відповідачів. Проте, доступу до суміжної квартири не було. У зв»язку із неналежним утриманням санітарно-технічного обладнання квартири, відповідачами завдано шкоди [PERSON] у розмірі 90 000,00 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідачів. В подальшому представник позивача подав заяву про зміну вимог. Просив суд стягнути з відповідачів солідарно спричинену [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 90 000,00 грн. Від представника відповідачів 13.04.2017 р. надійшли заперечення на позов. Представником сторони зазначено, що доказів вини власників квартири [ADDRESS] у залитті квартири позивача не надано. Викладене позивачем є припущеннями, як відсутні і докази розміру шкоди. 13 квітня 2017 року за клопотанням представника відповідачів по справі було призначено судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручено фахівцям КНДІСЕ. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено. 23.08.2018 року провадження по справі було поновлено у зв»язку із надходженням до суду матеріалів справи разом із висновком експерта та, зважаючи на приписи ст.ст. 19,274 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Зазначив, що висновок експерта не можна брати до уваги, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи. Експертом, серед іншого, відправлено квартиру позивача з другого на третій поверх, в також придумав неіснуючу цегляну кладку». Експертом спрямовано викривлення даних з метою зняти питання спільної «чужої стіни», не шукати пошкоджень стіни, а також не встановлювати причинно-наслідковий зв»язок між діями відповідачів та наявної шкоди від затоплення спільної стіни між квартирами. Представник відповідачів пояснив наступне. Позивач по справі є власником квартири, яка знаходиться в іншому домі ніж там де проживають відповідачі. Будинки розділені станами, мають різні фундаменти , рівні та комунікації. Зовнішня стіна будинку відповідачів знаходиться в дотику з їх кухнею, туалетною та ванною кімнатами. На думку відповідачів, волога до позивача може потрапляти через зовнішню стіну будинку [ADDRESS] із - за поганої гідроізоляції цього будинку. Висновок же експерта № 8899/1743 свідчить про те, що відповідачі не могли заподіяти шкоду позивачу. Крім того, експертом встановлено, що вартість відновлювального ремонту становить 20 468,40 грн., а н 90 000,00 грн. Представник третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» направив в адресу суду пояснення де зазначив наступне. Комунальне підприємство, як балансоутримувач будинку по [ADDRESS] надає позивачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території і не наділено правом контролю та важелями впливу за дотриманням власниками житлових приміщень обов»язків із забезпечення схоронності жилого будинку. Просив розглядати справу за його відсутністю. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, і це підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності на житло видано 31.10.1995 р. відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківського виконкому. Також встановлено, і дана обставина не заперечується стороною відповідача, квартира позивача знаходиться на 2 поверсі 5 - поверхового будинку. Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло, видане 08.06.1993 року відділом приватизації державної адміністрації Шевченківського району. Представник позивача зазначає, що в травні 2016 року в нижній частині стіни однієї з кімнат квартири [ADDRESS] з»явилась вогка пляма розміром приблизно 1,5 на 2,00 мерти. Як свідчать надані позивачем докази, 15.06.2016 р. комісією в складі: інженера а з обслуговування житлового фонду, старшого інспектора санітарної дільниці, за участі управителя (менеджера) з питань ЖКГ КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району» м. Києва» проведено обстеження санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS]. В ході обстеження встановлено наступне: в кімнаті площею 19,34 кв. м. на капітальній стіні поклеєній шпалерами спостерігається жовта пляма та відшарування штукатурного шару загальною площею до 4,0 кв. м. Обстеження оформлено Актом, затвердженим Директором ПП «НТП «УЦНМ». Також в акті зазначено, що доступ в суміжну квартиру [ADDRESS] власниками не надано. За висновками комісії - причину відшарування штукатурного шару буде встановлено під час обстеження суміжної квартири [ADDRESS] при надані доступу. Представник позивача зазначає, що саме з вини відповідачів, які неналежно утримували санітарно-технічне обладнання своєї квартири, яка є суміжною з квартирою [PERSON] і сталось залиття. В свою чергу представником відповідачів наголошено на тому, що квартири сторін знаходяться з різних будинках, на різни рівнях та мають різні комунікації. В будинках не має спільних стін, а тому казати про вину відповідачів не можливо. З метою з»ясування обставин, які є суттєвими для розгляду справи по суті судом, за клопотанням представника відповідачів, було призначено судову будівельно-технічну експертизу. На вирішення експерту поставлено наступні питання: Чи є стіна позначена на викопіюванні з плану квартири [ADDRESS], як «чужая стена» спільною з квартирою [ADDRESS]? Чи мають місце пошкодження стіни в кімнаті позначеній цифрою 6 в даній квартирі, якщо так та які саме та причини їх утворення? Чи призвело пошкодження стіни до втрати її конструктивних якостей, як то порушення властивостей по тепло та шумо ізоляції, якщо так, то чи знаходяться ці пошкодження в причинному зв'язку з обводненням стіни? Який обсяг відновлювальних робіт необхідно виконати для приведення конструкцій пошкодженої стіни, підлоги, перекриття та інших конструкцій до норм ДБН, та яка ринкова вартість відновлювальних робіт, які необхідно провести у зв»язку із залиттям [ADDRESS]? За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи 14.08.2018 р. складено висновок експерта № 8899/17-43 судовим експертом [PERSON] Згідно до висновку - спільна стіна позначена на викопіюванні з плану квартири [ADDRESS], як «чужая стіна» в будинках, а саме між квартирами [ADDRESS] і [ADDRESS], відсутня. У кожного будинку влаштовані зовнішні огорожувальні конструкції. За результатами обстеження ідентифікувати конструктив огорожувальних конструкцій не видається можливим. За результатами дослідження, як свідчить висновок експерта, огорожувальною конструкцією в місці примикання житлових будинків є два різні окремі огорожувальні конструктивні елементи : в житловому будинку по [ADDRESS] - перегородка до 90 мм, в житловому будинку по [ADDRESS] - стіна до 710 мм. При цьому експертом зазначено, що ознак руйнування та пошкоджень (тріщин, сколів,отворів тощо) цегляної кладки конструктивного елементу (стіни чи перегородки) в межах кімнати позначеній цифрою 6квртири [ADDRESS] збоку квартири [ADDRESS], які могли б призвести до втрати її конструктивних (несучої спроможності) якостей, на час проведення не спостерігається. Експертом зазначено, що на час проведення обстеження цілісність конструктивного елементу (стіни чи перегородки), окрім опорядження її поверхні ознаки пошкоджень яких спостерігаються не порушена. Відповідно, показники технічної характеристики стіни (перегородки) у кімнаті позначеної цифрою 6 у даній квартир, в тому числі показники тепло- та шумоізоляціі, змін не зазнали. Вартість відновлювального ремонту, визначена експертом становить 20 468,40 грн. Ознайомившись з висновками експерта. Представником позивача було подано заяву про відвід експерту у зв»язку з упередженістю останнього з огляду на те, що фахівцем зазначено, зокрема, що квартира [PERSON] знаходиться на 3 а не на 2 поверсі. Заявлений відвід було розглянуто та експерта викликано в судове засідання для надання роз»яснення щодо складеного 14.08.2018 р. висновків. У судовому засіданні [PERSON]. пояснив, що квартира позивача [PERSON] знаходиться на поверсі, проте під час складання висновку було допущено описку. Експерт надав відповіді на питання учасників справи, рз»яснино на підставі чого, яких розрахунків ним було зроблено відповідні висновки, які і надані суду. Позивачу, його представнику роз»яснено право заявляти клопотання, можливість призначення повторної експертизи, повідомлено положення ч.4 ст. 12 ЦПК України. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що ставити питання про призначення повторної, додаткової експертизи не має необхідності, справа має бути вирішена на підставі наявних доказів. За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В свою чергу частиною 2 ст. 1167 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 зазначеної норми процесуального права доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, і це не заперечується учасниками процесу, квартири позивача, відповідача знаходяться в різних будинках, будь - яких об»єктивних даних, які б свідчили про те, що волога пляма в нижній частині стіни однієї з кімнат в квартирі [ADDRESS] спричинена діями відповідачів, як власників квартири [ADDRESS]. При цьому суд не може покласти в основу рішення пояснення виключно представника відповідача, який є за наданими документами має кваліфікацію інженера-промтеплоенергетика з 1961 р., з огляду на приписи ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Таким чином, пояснення учасників процесу суд зобов»язаний перевірити доказами, що їх надають учасники справ в порядку визначеному чинним ЦПК України. Сторона позивача вказує на те, що залиття і пошкодження закріплені в акті скаженому уповноваженими особами 16.05.2016 р. Проте, зазначений документ не містить в собі відомостей, які дають підстави зробити висновок про причину залиття. Також документи надані представником позивача за період 1989-1991 р., як то лист міської санітарно-епідеміологічної станції, виробничого житлово-ремонтного об»єднання, свідчать про те, що необхідно узгодити розміщення сантехніки в буд. [ADDRESS] відповідно БНіП та побудову власної стіни буд. [ADDRESS] та не свідчать про неправомірність дій відповідачів, зважаючи на те, що мова йде про прорахунки при будівництві будинку по [ADDRESS]. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави вважати, що шкода завдана позивачу завдана саме відповідачами, дії яких були неправомірними, зважаючи на те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та з огляду на наявні в матеріалах справи докази, вважає за можливе відмовити у задоволенні вимог [PERSON] Розподіляючи судової витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed