Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Представник ПАТ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.07.2006 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав умови договору в повному обсязі , а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому умовами договору. Проте, відповідач не виконав належним чином умови договору та не вчиняв дій направлених на повернення грошових сум та сплати відсотків. У зв'язку із такими обставинами станом на 30.05.2014 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у наступному розмірі: 4 963,91 грн., 17 766,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також нараховані відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1136,54 грн. процентної складової штрафу. На день подачі позову відповідач продовжує ухилятися від виконання умов договору, а тому представник ПАТ «Приватбанк» просить суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 24 367,28 грн. за кредитним договором № б/н від 19.07.2006 року та судові витрати. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, про що подав відповідну заяву, де зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник [PERSON] також просить розгляди справу за його відсутності та відмовити в задоволені позову, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази щодо відсутності у відповідача боргу перед банком з спірним договором. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, і не заперечується сторонами, що 19.07.2006 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» уклало кредитний договір з [PERSON] Згідно умовами кредитного договору позивач надав, а відповідач прийняла грошові кошти в розмірі 5 400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності у сумі, яку [PERSON] разом з нарахованими відсотками в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Як вбачається з п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Як зазначає представник «Приватбанк» в позові [PERSON] не виконував умови договору у зв'язку із чим виникла заборгованість за кредитом у сумі 4 963,91 грн., по процентам - 17 766,83 грн. Також відповідачу було нараховані штрафні санкції відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як свідчать матеріали справи, станом на 19 серпня 2014 року [PERSON] не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Зазначене підтверджується довідкою головного бухгалтеру банку Коротіною Л.І. Крім того, як вбачається з довідки наданої позивачем 23.10.2014 р. картка [PERSON] та всі технічні рахунки, що використовувались для її обслуговування, закрито. Приписи ст. 60 ЦПК України встановлюють обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, зважаючи на надані відповідачу банківської установи довідки, суд приходить до висновку, що представником позивача не доведено наявність заборгованості за кредитним договором, яка підлягала б стягненню з [PERSON] та вважаю за можливе відмовити у задоволенні позову. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed