Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: вул. Грушевського №18 с. Забрідь Хустського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом за померлою 06 квітня 2008 року - [PERSON]. Позов мотивовано тим, що померла 06.04.2008 року, мати позивача - [PERSON], при житті володіла на праві приватної власності житловим будинком, що розташований в с. Забрідь вул. Грушевського №18 Хустського району та земельною ділянкою 0,26 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,01 га для ведення особистого селянського господарства. Після смерті матері, позивач як спадкоємець за заповітом у встановленому законом порядку успадкував житловий будинок №18 по вул. Грушевського в с. Забрідь Хустського району Закарпатської області. Оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивач не зміг у звязку з відсутності правовстановлюючих документів. Просив задовольнити вимоги позивача [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились. [PERSON] подав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява за підписом Забрідського сільського голови [PERSON] в якій він просив суд розглядати справу у відсутності представника Забрідської сільської ради, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Від Хустської державної нотаріальної контори на адресу суду надійшов лист за підписом державного нотаріуса [PERSON], в якому йдеться про розгляд справи за відсутністю представника Хустської ДНК, вирішення даного питання залишила на розсуд суду. Відповідно до ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], померлої 06.08.2008 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Хустською ДНК за реєстровим № 16 від 15.01.2009 року( а.с.16). Рішенням девятої сесії Забрідської сільської ради Хустського району двадцять другого скликання від 09.02.1998 року, [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,26 га з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку і 0,01 га для ведення особистого селянського господарства. З наведених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном підлягає судовому захисту. Поновлення прав позивача суд вважає можливим шляхом визнання за ним права на реєстрацію права власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved