Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом , посилаючись на те, що 17.12.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір №2040pv-11-07 У відповідності до п.2.1 Кредитного договору банк надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 17474,00 доларів США з оплатою за процентними ставками, встановленими п.4.1 цього Договору. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору, відповідач зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси до 17.12.2014 року. Пунктом 3.5 Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов договору у випадку, якщо позичальник невчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами. З огляду на неналежне виконання умов Кредитного Договору станом на 19.05.2014р. загальна заборгованість згідно договору становить 680 348 (шістсот вісімдесят тисяч триста сорок вісім) гривень 36 коп. з яких: - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 1 358,84 доларів США, що еквівалентно 15 969,22 грн.; -сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 13 834,34 доларів США,що еквівалентно 162 582,55 грн.; - сума строкової заборгованості по процентах -110,66 доларів США , що еквівалентно 1 300,49 грн.; - сума простроченої заборгованості по процентах - 2 966,71 доларів США, що еквівалентно 34 865,07 грн.; - пеня за простроченими кредитними коштами (за період з 19.05.2013р. по 19.05.2014р.)-465 631,03 грн. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просить суд стягнути з [PERSON] на користь AT «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за кредитним договором №2040pv-11-07 від 17.12.2007 року у розмірі 680 348,36 (шістсот вісімдесят тисяч триста сорок вісім грн.) 36 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в регіональній газеті /а.с. 51/. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності сторін , оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України); - ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; - договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України); - ст.1048 ЦК України, з якої вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. - ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. - ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом досліджено матеріали справи, а саме : Кредитний договір №2040pv-11-07 від 17.12.2007 року, укладний між ВАТ «Фінанси та кредит» та [PERSON] /а.с.5-9/; - квитанція на видачу готівки /а.с. 10/; - листи -вимоги банку /а.с. 11-13/; - розрахунок заборгованості /а.с.15-22/. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по зверненню до суду . Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи той факт, що відповідач належно не виконав свої зобов»язання,

Outcome: approved