Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду із позовом до Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області, в якому просить визнати за [PERSON] право приватної власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку, загальною площею 1, 85 га, яка розташована за адресою:Одеська область Лиманський район Доброславська селищна рада, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], що залишилася після смерті [PERSON], померлої [INFO], яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], яка успадкувала зазначену земельну ділянку після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судовому засіданні при розгляді справи по суті представник позивача [PERSON] - [PERSON], підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити. В подальшому до суду не з'явилася, однак від представника позивача - адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.151-153). В судове засідання представник відповідача Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області не з'явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, однак від представника за довіреністю [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти вирішення даної справи на розсуд суду селищна рада не заперечує (а.с.47). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши та проаналізувавши зібрані у справі докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] у віці 62 років померла [PERSON], про що 27.07.2017р. зроблено відповідний актовий запис №657 (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER]) (а.с.10). Позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON], оскільки приходиться донькою її сина [PERSON], що встановлено судом згідно відповідних копії свідоцтв про народження (а.с.13, 14). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина: земельна ділянка загальною площею 1, 85 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, Доброславська селищна рада, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яка належала матері [PERSON] - [PERSON], померлій [INFO]. З питання оформлення спадщини з заявою про прийняття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Білоконь О.П. (а.с.57) Проте, нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2018р., оскільки реєстрація права власності на вищевказану земельну ділянку не проводилася, тобто у нотаріуса немає можливості перевірити дійсність цього права (а.с.140). Судом зокрема встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка в свою чергу являлась матір'ю [PERSON], що підтверджено матеріалами спадкової справи (а.с.97, 105 зворот, 110). Дана земельна ділянка належала [PERSON], на підставі ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про закриття провадження у справі у зв'язку з укладенням мирової угоди 14.11.2008 року (справа № 2-3112/08). А саме, в результаті розподілу спадкового майна, за [PERSON] визнано право приватної власності на земельну ділянку площею 1, 85 га, розташовану на території Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, яка належала [PERSON], померлому [INFO], на підставі державного акту на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.96, 97). Згідно повідомлення управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області №29-1503-0.12-4917/2-15 від 07.07.2015р., право власності на земельну ділянку не було зареєстровано за [PERSON], померлою [INFO] (а.с.125). Спадкоємицею майна [PERSON] була її дочка [PERSON], померла [INFO], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ, так як постановою державного нотаріуса Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Савицької О.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, оскільки за життя [PERSON] не оформила своє право власності на підставі ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про закриття провадження у справі у зв'язку з укладенням мирової угоди 14.11.2008 року (а.с.111 зворот, 127). Судом, при дослідженні копії спадкової справи майна [PERSON], встановлено, що інші спадкоємці окрім позивача [PERSON] відсутні. Зокрема, рідний син померлої [PERSON], батько позивача - [PERSON] відмовився від свого право на спадщину на користь доньки (а.с.52). У відповідності зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві В силу положення ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Матеріалами справи доведено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, отже суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Відповідно до ч.1 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом». Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі цього суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved