Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписала заяву №б/нвід 12.11.2010 року, якою підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписанням заяви між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором та містить умови договору банківського рахунку та кредитного договору. На підставі договору відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним рахунок відповідач отримала кредитну картку. У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 13200 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 19.01.2021 року складає 15245,00 грн, з яких: 11027,90 грн -заборгованість за тілом кредиту, 4217,10 грн - заборгованість за відсотками. Просить стягнути з відповідача зазначений розмір заборгованості. Представник позивача в судове засідання не явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, в поові зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади, при цьому остання про причини неявки суду не повідомила, будь - яких заяв про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позов не надала. Враховуючи вищенаведене справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ухвали суду від 07 квітня 2021 року розгляд даної справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 12 листопада 2010 року [PERSON] приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку шляхом заповнення та підписання анкети-заяви, яка в сукупності з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, складає Договір про надання банківських послуг (а.с.15, 20-44). Із анкети-заяви видно, що відповідач виявила бажання оформити кредитну картку Кредитка «Універсальна» з встановленням кредитного ліміту - 5000,00 грн. Також 12 листопада 2010 року сторонами підписана довідка про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідно до якої сторони погодили, що базова процентна ставка встановлена у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів в році; розмір щомісячних платежів - 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа наступного за звітним, процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення кредитного ліміту кредитування - 3,75% в місяць. Також передбачена сторонами сплата комісії за зняття готівкових коштів, відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штраф (а.с.16-19). Відповідно до довідок позивача, за умовами кредитного договору відповідачу 12.11.2010 була надана кредитна картка № [NUMBER] терміном дії до серпня 2014 року; 04.09.2014 надана кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії до вересня 2018 року, 23.10.2018 надана кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії до вересня 2022 року (а.с. 13). 12.11.2010 здійснено старт карткового рахунку та встановлений кредитний ліміт в розмірі 8200,00 грн. Кредитний ліміт неодноразово змінювався, в тому числі 24.05.2011 кредитний ліміт збільшено до 13200 грн, 13.05.2020 - кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с. 14). Із виписки по картам відповідача слідує, що відповідач користувалась кредитною картою: знімала готівку в банкоматах банку, здійснювала оплату за придбані товари, поповнювала картковий рахунок. Також з карткового рахунку здійснювалось списання процентів за користування кредитним лімітом (а.с.53-61). За розрахунком позивача заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 19 січня 2021 року складає 15245,00 грн, яка складається з: 11027,90 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4217,10 грн заборгованості за простроченими відсотками (а.с.4-12). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні. Як встановлено судом, між сторонами 12 листопада 2010 року укладено кредитний договір, умовами якого визначено тариф обслуговування кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяць (30% річних), процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення кредитного ліміту кредитування - 3,75% в місяць, розмір щомісячних платежів. А також встановлена відповідальність у вигляді пені та штрафу. Встановлено, що відповідач користувалась кредитними коштами, однак свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідач у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не надала та не довела перед судом неправильності проведеного позивачем розрахунку заборгованості. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження суду не надала, фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування процентів за користування кредитом було передбачено умовами укладеного між сторонами договору, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 2270,00 грн, адже відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved