Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] Шафранова Олена Валеріївна звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КА-ВЄЛЄС» про визнання недійсним договору про надання послуг. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 07.11.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг №0000816. Відповідно до п. п. 1.1 предметом такого договору є надання інформаційно-брокерських послуг. Виходячи з умов договору під послугами сторони слід розуміти:1.2.1.усні консультації з умов споживчого кредитування;1.2.2.аналіз та перевірку достовірності інформації, що була надана Замовником, у тому числі його кредитної історії;1.2.3.пошук та підбір організації кредитора для Замовника відповідно до інформації, наданої у письмовій заявці;1.2.4.ведення переговорів з організаціями-кредиторами в інтересах Замовника у відповідності до умов даного договору;1.2.5.надання послуг з підготовки необхідного пакету документів для оформлення кредиту. Оплата здійснення послуг та штрафні санкції за неналежне виконання обов`язків за договором передбачена Розділом 4 договору №0000816. Так, Замовник за договором мав сплатити 600,00 грн. за початкову консультацію, 20% від суми вказаної в заявці на отримання кредиту протягом одного робочого дня, у разі отримання більшої суми кредиту ніж заявлено - 20% від отриманої суми. У разі відмови від заявки на отримання кредиту, Заявник зобов`язаний сплатити Виконавцеві 20% від суми вказаної в заявці на отримання кредиту. При цьому, відлік строків сплати винагороди Виконавцеві умовами договору не визначається. Окрім того, за порушення строків сплати винагороди на Замовника договором покладається обов`язок сплати штраф 200% від суми винагороди. Також, пунктом 5.11. відповідно до договору №0000816, фактом виконання послуг та датою їх виконання є підписаний сторонами останнього Акт виконаних робіт.Оскаржуваний договір та Акт виконаних робіт підписаний однією датою: 07.11.2016 року. Після підписання позивачем Угоди про надання кредиту з Банком ПАТ «Альфа-Банк» №500571096 від 07.11.2016 р., на її картковий рахунок було перераховано 26000,00 грн.. Під час зняття вказаної суми кредиту Позивачем ( [PERSON] ), представник Відповідача - ( [PERSON] ) вихватив грошові кошти 23600,00 та пояснив свої дії тим, що позивач несвоєчасно сплатила відповідачу винагороду, а тому, відповідно до умов договору №0000816 відповідач має право на стягнення штрафу з позивача. Позивач звернулась до Центрально-Міського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою про вчинення відносно неї правопорушення. Заяву Позивача приєднано до зведеного кримінального провадження № 12015230100000663 від 27.08.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 146 ч.2, ст. 186 ч.2, ст.187 ч.2, ст. 197 ч.2, ст. 257 КК України, яке перебуває на розгляді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Умови вказаного договору не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», тому просить визнати не дійсним договір про надання послуг від 07.11.2916 року №0000816, застосувати до правовідносин наслідки, передбачені ст. 216 ЦК України, а саме повернути позивачу 24200,00 гривень, та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розміру 4000,00 гривень. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач ТОВ «КА-ВЄЛЄС» у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КА-ВЄЛЄС» та [PERSON] укладений договір про надання послуг за №0000816. Предметом такого договору, відповідно до пункту 1.1. є надання інформаційно-брокерських послуг. Виходячи з умов договору під послугами сторони слід розуміти: 1.2.1.усні консультації з умов споживчого кредитування; 1.2.2.аналіз та перевірку достовірності інформації, що була надана Замовником, у тому числі його кредитної історії; 1.2.3.пошук та підбір організації кредитора для Замовника відповідно до інформації, наданої у письмовій заявці; 1.2.4.ведення переговорів з організаціями-кредиторами в інтересах Замовника у відповідності до умов даного договору; 1.2.5.надання послуг з підготовки необхідного пакету документів для оформлення кредиту. Оплата здійснення послуг та штрафні санкції за неналежне виконання обов`язків за договором передбачена Розділом 4 договору №0000816. Відповідно до умов договору Замовник, якою є позивач мала сплатити 600,00 грн. за початкову консультацію, 20% від суми вказаної в заявці на отримання кредиту протягом одного робочого дня, у разі отримання більшої суми кредиту ніж заявлено - 20% від отриманої суми. У разі відмови від заявки на отримання кредиту, позивач зобов`язана сплатити відповідачу 20% від суми вказаної в заявці на отримання кредиту. Строки сплати винагороди відповідачу умовами договору не визначаються. Окрім того, за порушення строків сплати винагороди на позивача договором покладається обов`язок сплати штраф 200% від суми винагороди. Пунктом 5.11. відповідно до договору №0000816, фактом виконання послуг та датою їх виконання є підписаний сторонами останнього Акт виконаних робіт. Договір, що оскаржується позивачем та Акт виконаних робіт підписаний однією датою: 07.11.2016 року. Після підписання позивачем Угоди про надання кредиту з Банком ПАТ «Альфа-Банк» №500571096 від 07.11.2016 р., на її картковий рахунок було перераховано 26000,00 грн.. Під час зняття вказаної суми кредиту позивачем, представник відповідача вихватив грошові кошти 23600,00 та пояснив свої дії тим, що позивач несвоєчасно сплатила відповідачу винагороду, а тому, відповідно до умов договору №0000816 відповідач має право на стягнення штрафу з позивача. Суд приходить до висновку, що Договір про надання послуг №0000816 від 07.11.2016 року не відповідає вимогам статті 203, 205, 207 ЦК України та положенням Закону України «Про захист прав споживачів», в зв`язку з чим є недійсним з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог про те, що зміст правочину не може суперечити цивільному законодавству, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до п.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст.229 Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно ст. 133 ЦПК України до судових витрат належать такі як сплата судового збору, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно до Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 142ЦПК України, суд вважає, необхідним судовий збір стягнути з відповідача на користь держави, витрати на правову допомогу стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved