Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транснортної пригоди. На підставу своїх вимог спирається на те, що 29 вересня 2015 року між ПАТ «СК «Українська страхова група», та ТОВ «ТК» Мегаполіс-Україна» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00095/00005, предметом якого є страхування транспортних засобів. 21 січня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Форд», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «ВАЗ», державний № 239-08 В1 під керуванням [PERSON] Згідно постанови Маньківського районного суду, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі акту виконаних робіт № АВН014816 від 29.02.2016 року та платіжного доручення № 49003 від 02.03.2016 року. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 56 074 грн. 63 коп. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «ВАЗ», державний № [NUMBER], застраховано у СК «Країна», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно умов даного полісу розмір ліміту за заподіяння шкоди майну становить - 50 000 грн., розмір франшизи -510 грн. Саме 49 490 грн. було сплачено СК «Країна» на рахунки позивача. Отже сума яку не покриває поліс становить: 56 074 грн. 63 коп. - 49 490 грн. = 6 584 грн. 63 коп. 23 травня 2016 року позивачем за адресою відповідача була направлена претензія про відшкодування шкоди № 3799/2358-УСГ, але жодної відповіді одержано не було, у зв'язку з чим передставник позивача вимушений звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву згідно якої підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 29 вересня 2015 року між ПАТ «СК «Українська страхова група», та ТОВ «ТК» Мегаполіс-Україна» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00095/00005, предметом якого є страхування транспортних засобів. 21 січня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Форд», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «ВАЗ», державний № 239-08 В1 під керуванням [PERSON] Згідно постанови Маньківського районного суду, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі акту виконаних робіт № АВН014816 від 29.02.2016 року та платіжного доручення № 49003 від 02.03.2016 року. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 56 074 грн. 63 коп. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «ВАЗ», державний № [NUMBER], застраховано у СК «Країна», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно умов даного полісу розмір ліміту за заподіяння шкоди майну становить - 50 000 грн., розмір франшизи -510 грн. Саме 49 490 грн. було сплачено СК «Країна» на рахунки позивача. Отже сума яку не покриває поліс становить: 56 074 грн. 63 коп. - 49 490 грн. = 6 584 грн. 63 коп. 23 травня 2016 року позивачем за адресою відповідача була направлена претензія про відшкодування шкоди № 3799/2358-УСГ, але жодної відповіді одержано не було. Відповідно ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільною кодексу України «розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За ст. 1194 Цивільного кодексу України «особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між: фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Згідно до ст. 1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved