Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 11.12.2017 в розмірі 55 670 грн 06 коп. Також просить стягнути з відповідача понесений судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2017 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання відповідачем заяви № 414543411 про приєднання до умов Договору, на загальну суму 50 000 гривень, на строк 60 місяців, з процентною ставкою 11,00 % річних з дати отримання кредиту та з процентною ставкою 60 % за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту. Банк відкриває клієнту рахунок № [NUMBER] в грошовій одиниці гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та надає клієнту платіжну картку типу «Моя картка» та ПІН-конверт до неї (за наявності). Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 01.04.2021 становить 55 670 грн 06 коп., яка складається із: заборгованості по основному боргу - 49 578 грн 66 коп., заборгованості по сплаті процентів та комісії за користування кредитом - 5 859 грн 73 коп., комісії - 10 грн 17 коп., пені за несвоєчасне погашення основного боргу - 01 грн 48 коп., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 00 грн 00 коп., три проценти річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 143 грн 41 коп., три проценти річних від простроченої суми заборгованості по процентах - 25 грн 32 коп., інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 00 грн 00 коп., інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користування кредитом - 51 грн 29 коп. Ухвалою суду від 14.06.2021 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29.06.2021. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову. 29.06.2021 розгляд справи відкладено до 14.07.2021, у зв`язку з неявкою сторін. 14.07.2021 розгляд справи відкладено до 21.07.2021. Представник позивача в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Своїм правом на подачу відзиву на позов не скористалася. Будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та про ухвалення заочного рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. 11.12.2017 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання відповідачем заяви № 414543411 про приєднання до умов Договору, на загальну суму 50 000 гривень, на строк 60 місяців, з процентною ставкою 11,00 % річних з дати отримання кредиту та з процентною ставкою 60 % за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту (а.с. 20-21). 11.12.2017 відповідач підтвердила свою згоду на умови кредитування, про що свідчить власноруч проставлений підпис на паспорті споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК) (а.с.22). Із виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 27.12.2017 по 01.04.2021, вбачається, що остання отримувала кредитні кошти від позивача, а також частково проводила повернення зазначених коштів (а.с. 11-19). Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4145434 від 11.12.2017 станом на 01.04.2021 становить 55 670 грн 06 коп., з яких: основна заборгованість - 49 578 грн 66 коп., заборгованість по сплаті процентів та комісії за користування кредитом - 5 859 грн 73 коп., комісія - 10 грн 17 коп., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 01 грн 48 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 00 грн 00 коп., три проценти річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 143 грн 41 коп., три проценти річних від простроченої суми заборгованості по процентах - 25 грн 32 коп., інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 00 грн 00 коп., інфляційні втрати від простроченої суми процентів за користування кредитом - 51 грн 29 коп (а.с. 8-10). Таким чином, з наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку за період з 27.12.2017 по 01.04.2021, вбачається, що відповідач отримувала кредитні кошти від позивача, а також частково здійснювала повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) є належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з такого. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновків, що позовні вимоги слід задовольнити. Між сторонами дійсно виникли правовідносини, починаючи з 11 грудня 2017 року, що підтверджується укладеним договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання відповідачем заяви № 414543411 про приєднання до умов Договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 11.12.2017, укладеного між сторонами та виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач отримувала кредитні кошти від позивача, а також частково проводила повернення коштів, що також вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин. Факт укладення кредитного договору та здійснення платежів по рахунку відповідача підтверджується підписаною 11.12.2017 заявою № 414543411 про приєднання до умов Договору, випискою по рахунку [PERSON] за період з 27.12.2017 по 01.04.2021, копією паспорту споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК) від 11.12.2017, розрахунком заборгованості за договором № 4145434 від 11.12.2017, укладеного між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , що знаходяться в матеріалах справи. Суд враховує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір, підписаний сторонами, в ньому зазначено порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором. Беручи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, відповідачем не спростовано доданий до позову розрахунок нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору, суд дійшов висновку, що зобов`язання, які взяла на себе відповідач при укладені кредитного договору, не були нею виконані належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 55 670 грн 06 коп. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості загальний розмір якої становить 55 670 грн 06 коп. підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved