Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в редакції позовних вимог від 31.03.2017 року, звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки, розташованої на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Позивач являється спадкоємцем по заповіту до майна померлої, інших спадкоємців немає. Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області позивачу надано додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, отримав відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (втрачено оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку). Тому [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на земельну ділянку, розташовану на території Ободівської сільської ради Тростянецького району, що належала [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Ободівської сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на земельну ділянку, розташовану на території Ободівської сільської ради Тростянецького району за [PERSON] та просять справу розглянути в їх відсутності. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19.11.2007 року виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] померла [INFO](а.с.7 ). За життя 11.07.1986 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем Ободівської сільської ради Рябоконь М.М., зареєстрований в реєстрі за №90 від 11.01.1986 року, що підтверджується Дублікатом заповіту(а.с.48) Відповідно до довідки №342 від 09.03.2017 року встановлено, що за життя [PERSON], була зареєстрована та проживала в [ADDRESS](а.с.10). Померлій [PERSON] дійсно належала земельна ділянка площею 3,4434га в межах згідно з планом, надана на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 05.08.2005 року №198, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 31.03.2006 року(а.с.28). Відповідно до довідки №430 від 28.03.2017 року, виданої виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що на момент смерті [PERSON], спадкоємцем до її майна являється [PERSON] за заповітом(а.с.49). З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. від 28.04.2017 року за №261/01-16 встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] в Тростянецькій нотаріальній конторі не заводилась(а.с.67). Рішенням Тростянецького районного суду від 15.09.2017 року по справі №147/631/17 надано позивачу додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. (а.с.76,77). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповіддю завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. №65/02-17 від 08.02.2017 року підтверджено, що позивач [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права через нотаріальну контору в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів(а.с.50). Оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» №66(10304) від 23.09.2016 року вказує на те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] 31.03.2006 року дійсно втрачений(а.с.53). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved