Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 05 березня 2011 року Камянобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.03.2011 між сторонами було зареєстровано шлюб. Спільне проживання виявило у сторін істотні протиріччя світогляду та світосприйняття, у тому числі діаметрально протилежне бачення сімейного укладу, взаємних прав та обовязків подружжя. З часом ці протиріччя поглиблювались та наростали та почали проявлятись у постійних сварках, що зробили нестерпним сумісне проживання та призвело до взаємної психологічної нетерпимості. Сторони один одного як подружжя вже не сприймають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету, взаємними правами та обовязками не користуються, один про одного не піклуються. Наразі відповідач планує переїхати на постійне місце проживання до РФ та не дає згоди на розірвання шлюбу. Позивач вважає, що примирення між сторонами та поновлення сімейних відносин є неможливим. Подальше збереження реєстрації сімейного стану сторін суперечить інтересам позивача, оскільки перешкоджає реєстрації іншого шлюбу. Представник позивача та позивач до судового засідання не зявились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», заяв про відкладення або розгляд справи без його участі до суду не надавав. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 05 березня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 121290, виданим 05.03.2011 Камянобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 39. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved