Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Сечко С.В. звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до відповідача[PERSON] , в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, (код ЄДРПОУ: 21647131, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, р/р [NUMBER] в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313), суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8874,93 грн., а також судовий збір у розмірі 1921,00 грн.. В обґрунтування позову вказав, що 05.07.2015 року о 10-30 год. в м. Куп`янську по провулку Середньому, 4, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) «FAW» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; 2) Daewoo д.н. [NUMBER] (надалі автомобіль потерпілого), яким керував [PERSON] (надалі - потерпілий). Постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10.08.2015 року у справі №628/2311/15-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №А1/7888447). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування від 18.01.2016 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 8874 грн. 93 коп.. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №60-15 від 28.10.2015 року; Наказу №3154 від 25.04.2016 року; Довідки №1 від 17.03.2016 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. На момент настання страхового випадку, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 8874 грн. 93 коп.. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 8874 грн. 93 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №3154рв від 26.04.2016 року. Відповідач вказаної суми не сплатив, тому Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою судді від 08.05.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, мотивуючи тим, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена незаконно, оскільки він себе винуватим у дорожньо-транспортній пригоді не вважає. На його думку Правила дорожнього руху були порушені саме водієм «Daewoo». Також відповідач не згоден із сумою завданої ним шкоди, посилаючись на те, що пошкодження автомобіля «Daewoo» були мінімальними та в день дорожньо-транспортної пригоди він разом з водієм «Daewoo» відвідали СТО, представник якого разом з майстром оглянули пошкодження, які були близько 6 см. придавлено., Відповідач вказав, що постанову суду не оскаржував, у зв`язку з тим, що був необізнаний в цьому питанні, а юрист, який приймав участь у судовому засіданні при розгляді питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, повідомив йому, що все гаразд. Штрафи, які були йому призначені, сплатив. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10.08.2015 року по справі № 628/2311/15-п, провадження №3/628/653/15 [PERSON] визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень за таких обставин: 05.07.2015 року о 10-30 год. [PERSON] в м. Куп`янську по пров. Середньому, 4, керуючи автомобілем марки FAW, номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечний боковий інтервал та допустив ДТП з автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене\~ ст. 124 КУпАП. Після скоєння вказаного ДТП, [PERSON] залишив місце пригоди, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. (а.с. 4, 5) \~ \~ \~ \~Вищевказана постанова суду набрала законної сили 21.08.2015 року та не була оскаржена в установленому порядку [PERSON] , що було ним підтверджено у судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.5\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. \~ \~ \~ \~МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією i здійснює свою діяльність відповідно до\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. \~ \~ \~ \~Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат iз централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(ст.39 ч.2.1. Закону). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Автомобіль Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №А1/7888447), якому за його заявою про виплату страхового відшкодування від 18.01.2016 року, та висновку експертного автотоварознавчого дослідження №60-15, складеного 28.10.2015 року, МТСБУ сплатило страхове відшкодування в сумі 8874,93 грн., у зв`язку\~з тим,\~що на\~момент настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав\~чинного договору обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів про, що свідчать: заява про страхове відшкодування від 18.01.2016 р. (а.с. 6); поліс №А1/7888447 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 7); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12); висновок експертного автотоварознавчого дослідження №60-15, складеного 28.10.2015 року (а.с. 13-32); наказ №3154 від 25.04.2016 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] (а.с. 33); довідка №1 від 17.03.2016 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с. 34); платіжне доручення №3154рв від 26.04.2016 року. (а.с. 35) З метою досудового врегулювання спору, МТСБУ звернулося до [PERSON] з вимогою від 10.11.2017 року (а.с. 36), яка є не задоволеною. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. \~ \~ \~ \~З вимог ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування» та ст.\~993\~ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами\~ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. \~ \~ \~ \~З\~статті 5 зазначеного Закону\~вбачається, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. \~ \~ \~ \~Як роз`яснено в п. 26 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. \~ \~ \~ \~Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 квітня 2017 року № 6-2806цс16. \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч. 1-4\~ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Таким чином, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (п.п. 38.2.1, п. 38.2,\~ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи, а також враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права,\~\~беручи до уваги те, що станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких належних доказів заперечень з приводу суми страхового відшкодування не надано,\~\~приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Статтею 141 ЦПК України\~передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд стягує на користь позивача з відповідача\~\~витрати, пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову 1921,00 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved