Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Представник позивача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» - адвокат Дільний Н.З. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором Комплексного Банківського Обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 19.09.2017, розмір якої станом на 31.08.2020 становить 33 164,56 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 29 976,66 грн; проценти за користування кредитом - 2 973,30 грн; комісія - 14,00 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 178,46 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 22,14 грн,а також 2102 грн витрат зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 19.09.2017 між позивачем ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено Заяву (надалі - Заява) про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБО). Відповідно до п.3.1 Заяви підписанням цієї Заяви Відповідач погодився на одержання (збільшення) Кредиту та погодився з умовами користування Кредитом відповідно до умов ДКБО, а також підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві (зокрема, розміром Кредиту). Відповідно до блоку 3 даної Заяви Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях. Відповідно до Заяви відповідачу встановлено кредит в розмірі 30 тис. грн. Відповідач активно користувався картковим рахунком, здійснював зняття готівки, проводив платежі. Термін дії платіжної картки до липня 2024 року. Процентна ставка за кредитом - 30 % річних; сплата всіх платежів (нарахованих відсотків, обов`язкового щомісячного платежу, процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної ліні (Кредиту)) повинна здійснюватися не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. Станом на 31.08.2020 заборгованість відповідача за вказаним вище договором становила 33 164,56 грн, яку представник позивача, посилаючись на ст.525, 530, 550, 610, 625, 629, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, просив стягнути з відповідача. Ухвалою судді Слиша А.Т. від 25.09.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 21.10.2020 призначено судове засідання у справі та визначено про подальший розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності; зазначив, що відповідач [PERSON] після пред`явлення позову частково погасив заборгованість за кредитом, однак, непогашеними залишаються вимоги в розмірі 200,60 грн, з яких 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 178,46 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 22,14 грн. Тому представник позивача позовні вимоги підтримує в межах непогашеної заборгованості в розмірі 200,60 грн та на підставі ч.3 ст.142 ЦПК України просить стягнути з відповідача оплачений судовий збір у розмірі 2102 грн, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи повістками, котрі направлялися за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача. Про причини своєї неявки відповідач суду не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також ним не подано до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Судомвстановлено, що 19.09.2017 між позивачем ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено Заяву (надалі - Заява) про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБО). Відповідно до п.3.1 Заяви підписанням цієї Заяви відповідач [PERSON] погодився на одержання (збільшення) Кредиту та погодився з умовами користування Кредитом відповідно до умов ДКБО, а також підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві (зокрема, розміром Кредиту). Відповідно до блоку 3 даної Заяви Банк відкрив на ім`я відповідача [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях. Відповідно до Заяви відповідачу встановлено кредит в розмірі 30 тис.грн. Відповідач користувався картковим рахунком, здійснював зняття готівки, проводив платежі, що підтверджується випискою з рахунку за період з 28.07.2016 по 31.08.2020. Відповідно до укладеного договору: строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Термін дії платіжної картки - до липня 2024 року. Відповідно до 1.7 розділу 22 ДКБО (редакція від 21.08.2017, чинна на день укладення ДКБО), датою укладення Кредитного договору є дата підписань Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредитного ліміту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 % річних за користуванням кредитними коштами (п.3.6 Заяви). Сплата всіх платежів (нарахованих відсотків за користування кредитом, обов`язкового щомісячного платежу, процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної ліні (Кредиту)) повинна здійснюватися не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором щодо надання кредиту. Проте відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань суму основного боргу не повернув, не сплачував проценти за користування кредитними коштами. Станом на 31.08.2020 заборгованість відповідача за вказаним вище договором становила 33 164,56 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 29 976,66 грн; проценти за користування кредитом - 2 973,30 грн; комісія - 14,00 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 178,46 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 22,14 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником, правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. З матеріалів справи вбачається також, що після подання даного позову до суду відповідач [PERSON] частково сплатив вказану вище заборгованість на суму 32963,96 грн (за вирахуванням комісії). Таким чином, вбачається, що відповідач фактично визнав наявність у нього заборгованості за договором у визначеному позивачем розмірі. При цьому, відповідачем не сплачено на користь позивача 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 178,46 грн та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 22,14 грн, всього у розмірі 200,60 грн. Подання представником позивача до суду заяви про підтримання позову лише в частині стягнення 3% річних за несвоєчасні погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом, суд вважає фактичним зменшенням позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Крім цього, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Суд встановив, що відповідач допустив порушення термінів повернення кредитних коштів, факт порушення відповідачем умов кредитного договору є доведеним, а тому доводи позивача щодо стягнення суми боргу в розмірі 200,60 грн (3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом) з відповідача [PERSON] є підставними. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача у частині непогашеної заборгованості у розмірі 200,60 грн підлягають до задоволення. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до ч.3 ст. 142 ЦПК України, згідно з якою якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн, що були сплачені позивачем при зверненні з вказаним позовом до суду.

Outcome: approved