Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] направила до суду позов, у якому вказує про те, що [PERSON] та [PERSON] 03.10.2012 року зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між подружжям фактично припинені з вересня 2018 року. Спільного господарства не ведуть. Основна причина розпаду сім`ї це кардинально різне бачення сімейних стосунків, несумісність поглядів і підходів щодо виховання доньки, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу одна із основних його засад, позивач, діючи через свого представника, скористався своїм правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб. Спорів про поділ майна, утримання і місце проживання спільної дитини на цей час між ними не існує. Донька зареєстрована та проживає з дитиною. Позивач вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя його з відповідачем як подружжя, є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить суд, шлюб, зареєстрований 03 жовтня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1174, між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Ухвалою судді від 21 травня 2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали судді та примірник позовної заяви рекомендованим листом, станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву відповідач не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 03 жовтня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1174. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . У вказаному шлюбі у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві. На цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі та їх дитині. Враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, на думку суду, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, тому вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, оскільки позивач, звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved