Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради в.о. генерального директора Шкробот В.В. звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу, у примусовому порядку без його згоди. В обґрунтування вимог лікар-психіатр посилається на те, що 24 липня 2019 року [PERSON] поступила на стаціонарне обстеження та лікування в психіатричне відділення Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради. Після огляду лікар-психіатр дійшов висновку про необхідність її госпіталізації для обстеження та лікування, у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Вказані обставини також підтвердженні висновком комісії лікарів-психіатрів. Посилаючись на наведене, просить задовольнити заяву. У судовому засіданні лікар - психіатр Яковенчук О.М. заяву підтримав, з підстав викладених у ній. Вказав, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, діагноз - помірна розумова відсталість обтяженої судомним синдромом. На даний час, у зв`язку з погіршенням психічного стану потребує госпіталізації до психіатричного закладу з метою лікування у стаціонарних умовах. Посилаючись на наведене, просить задовольнити заяву. Прокурор у судовому засіданні підтримав подану заяву та просив задовольнити. В судовому засіданні представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради Лахута І.Ю. не заперечила щодо задоволення заяви про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] У судове засідання була доставлена [PERSON] , яка не заперечила щодо її госпіталізації, з метою лікування. Представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради в.о. генерального директора Шкробот В.В. в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про слухання справи за його відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] 24 липня 2019 року поступила до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна комунальна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради у супроводі працівників поліції. Після огляду [PERSON] , лікар-психіатр дійшов висновку про необхідність її госпіталізації для обстеження та лікування у стаціонарних умовах, у зв`язку з наявність у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Згідно медичної карти амбулаторного хворого встановлено, що [PERSON] є інвалідом І групи, з 1983 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з діагнозом - помірна розумова відсталість. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 24 липня 2019 року встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, діагноз - помірна розумова відсталість обтяжена судомним синдромом. Після огляду [PERSON] , комісія лікарів прийшла до висновку, що остання потребує стаціонарного обстеження і лікування, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Однак надати своєї усвідомленої згоди, в силу наявного тяжкого психічного розладу, [PERSON] не може. Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] від 22 липня 2019 року, 22 липня 2019 року в благодійну організацію «Дім милосердя» пані [PERSON] привела громадянку [PERSON] , яка є інвалідом І групи, з проханням взяти останню на тимчасове перебування, у зв`язку з тим, що її матір [PERSON] перебуває в реанімаційному відділенні в комі після інсульту. Вони мали намір прийняти [PERSON] на тимчасове перебування, однак остання проявила агресію (билася, тікала, викрикувала). Згодом, вони викликали карету швидкої, щоб останні надали їй допомогу у направленні на лікування. В судовому засіданні [PERSON] не заперечила щодо її госпіталізації, з метою лікування та обстеження. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що заяву лікаря-психіатра слід задовольнити. Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд. Відповідно до вимог ст. 14 цього ж Закону, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. Згідно з вимогами ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність такої госпіталізації. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, діагноз: помірна розумова відсталість обтяжена судомним синдромом. При огляді [PERSON] 24 липня 2019 року комісія дійшла висновку про необхідність її госпіталізації з метою лікування у стаціонарних умовах, оскільки остання страждає на психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку є доцільною, тому заяву представника Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради в.о. генерального директора Шкробот В.В. про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved