Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права власності та про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначив, що позивач [PERSON], на підставі договору дарування № 1161 від 08.06.2011 року, є власником квартири [ADDRESS]. На даний момент в квартирі ніхто не проживає, але відповідач значиться зареєстрованою за зазначеною адресою, яка на момент своєї реєстрації у даній квартирі була свекрухою позивача та матір'ю її колишнього чоловіка. Відповідач у квартирі не проживає з моменту реєстрації. Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 16.11.2010 року шлюб між позивачем та сином відповідача було розірвано. З моменту реєстрації у зазначеній квартирі відповідач [PERSON] фактично не здійснює обов'язків, пов'язаних з оплатою комунальних послуг, та в добровільному порядку зніматись з реєстрації не бажає, чим порушує права позивача, та перешкоджає їй у здійсненні права власності на своє майно. Просив усунути перешкоди у здійсненні права власності, та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно копії паспорту [PERSON], остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання, які направлені судом на вказану адресу були повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.21-25). Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 08.06.2011 року позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.8), згідно витягу про державну реєстрації право власності було зареєстровано в МКП «МБТІ» 09.06.2011 року за № 13818399 (а.с.9). Згідно акту від 19.11.2014 року, складеного трьома працівника ЖКП «Жилкомплекс» за участі трьох сусідів, відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідач не є членом сім'ї позивача в розумінні положень Житлового кодексу України та Сімейного кодексу України та не проживає у спірній квартирі. Суд вважає, що відповідач, яка не припиняє своєї реєстрації в квартирі, що належить позивачу, порушує право останньої користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, тим самим чинить перешкоди позивачу у користуванні власністю, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та задовольняє їх в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч.1 ст. 319, ст. 391 ЦК України, ч. 2 ст. 63, 71,72, 150 ЖК України,

Outcome: approved