Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Представник Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» звернувся до суду з зазначеним позовом за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, місцем знаходження його майна тапостійного його заняття (роботи), що в підсумку є однією адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26.08.2005р. на адресу позивача від відповідача, надійшла заява з проханням укласти договір на теплопостачання приміщення нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] площею 42,6 кв. м.На виконання якої 01.09.2005р. між комунальним підприємством «Броваритеплоенергомережа» (на сьогоднішній день перейменовано на КП „Броваритепловодоенергія) та приватним нотаріусом [PERSON] був укладений договір № 223 про надання послуг з теплопостачання до вищезазначеного приміщення. В додатку 2 до даного договору показана схема розмежування балансової належності теплових мереж зазначено: „Нотаріальна контора знаходиться в житловому будинку по вул. Гагаріна, 10. Внутрішня система теплопостачання в межах приміщення обслуговується споживачем. 26.11.2007 року на адресу позивача надійшла заява від відповідача з проханням внести зміни до договору у звязку із збільшенням опалювальної площі. Відповідачем знову зазначено, що приміщення планується використовувати як офіс. 10.05.2007р. між комунальним підприємством «Броваритеплоенергомережа» (на даний час КП „Броваритепловодоенергія) та приватним нотаріусом [PERSON] був переукладений договір № 223 про надання послуг з теплопостачання в новій редакції. Згідно п. 10.1. якого, договір укладається строком на один рік і діє до 10.05.2008 року, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення. Оскільки станом на момент звернення з позовом до суду від сторін не надійшло заяв про розірвання договору чи його перегляд, договір № 223 від 10.05.2007 року позивач вважає діючим. Як стверджує представник позивача обсяг спожитої послуги з централізованого опалення визначається згідно розміру займаної площі, а обсяг послуги по підігріву води визначається згідно показників засобу обліку. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 14.03.2006р. № 133 „Про затвердження розподілу груп споживачів теплової енергії, споживачів розподілено на 3 групи: населення, бюджет, інші (копія додається).Відповідач відноситься до групи споживачів „Інші, в звязку з тим, що використовує приміщення не для проживання, а для зайняття нотаріальною діяльністю, тобто, дане приміщення є офісним, а не житловим. Оплата за послуги з теплопостачання здійснюється грошовими коштами до 18 числа місяця, що передує місяцю надання послуг з теплопостачання в розмірі 100% від запланованої вартості надання послуг з теплопостачання на наступний місяць. Разом з тим, відповідачу в період з 01 квітня 2014 року по 01 травня 2015 року за послуги з централізованого опалення та підігріву води було нараховано 18 441,18 грн., з яких сплачено 413,78. Таким чином, станом на 20.10.2015 року заборгованість [PERSON] перед КП «Броваритепловодоенергія» за період з 01.04.2014р. по 01.05.2015р. становить 18 027,40 грн. В звязку з чим представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, в судове засідання 26 грудня 2016 року не зявився, до суду надав заяву в якій щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з'являвся, про день та час розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити, в судове засідання 26 грудня 2016 року - не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку письмового провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. 01.09.2005 року між сторонами укладено договір №223 про надання послуг з теплопостачання до приміщення за адресою: [ADDRESS], відповідно умов якого позивач зобовязався надавати вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання, а відповідач зобовязався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, визначених договором. 10.05.2007 року між КП «Броваритеплоенергомережа» правонаступником якого є КП „Броваритепловодоенергія та приватним нотаріусом [PERSON] був переукладений договір №223 про надання послуг з теплопостачання в новій редакції. Відповідно даного договору позивач надає послуги з теплопостачання в нежитлове приміщення відповідача за вищевказаною адресою. Обсяг спожитої послуги з централізованого опалення визначається згідно розміру займаної площі, а обсяг по підігріву води згідно показників лічильника. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено поняття житлово-комунальних послуг як результат господарської діяльності, спрямованої на: забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 7 вказаного Закону до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 14 січня 2014 року за № 13 затверджені тарифи на послуги з централізованого опалення та підігріву води для споживачів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є самозайнятою фізичною особою, яка здійснює свою професійну діяльність, в належній йому квартирі та відповідно займається приватною нотаріальною діяльністю і користується послугами з централізованого опалення та тепловою енергією, які повинні бути оплачені по категорії «інші споживачі»( крім населення).Приватний нотаріус, який використовує належне йому нежиле приміщення, яке знаходиться в житловому будинку, для здійснення нотаріальної діяльності не є фізичною особою в розумінні споживача теплової енергії, а тому не може проводити оплату такої житлово-комунальної послуги за тарифами для фізичних осіб. Приміщення, яке використовує нотаріус для своєї професійної діяльності, не відноситься до житлового фонду, тому що згідно із ч. 4 ст. 4 Житлового кодексу України до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Відповідно п.7.3. договору, оплата за послуги з теплопостачання здійснюється грошовими коштами до 18 числа місяця, що передує місяцю надання послуг з теплопостачання в розмірі 100 % від запланованої вартості надання послуг з теплопостачання на наступний місяць. Разом з тим, відповідач не виконує умови вищевказаного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01.04.2014р. по 01.05.2015р., яка становить 18 027 грн. 40 коп. Відповідно п.7.7. договору закріплено порядок проведення розрахунків, відповідно якого послуги за теплопостачання надані організацією оформлюються актом про надання послуг, який направляється споживачу, а останній протягом пяти днів з дня отримання зобовязується повернути акт в належно оформленому вигляді , з підписом та печаткою. Представником позивача складені акти про надання послуг ( а.с.31-47), проте в звязку з тим, що на них відсутні підписи сторін, суд вважає їх неналежними доказами по справі. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради № 13 від 14 січня 2014 року тариф для 3-ої групи «інші» встановлений в розмірі 726, 63 грн. за 1 Гкал. теплової енергії. Згідно наданого представником позивача розрахунку за період з квітня 2014 року по 01 травня 2015 року заборгованість [PERSON] за спожиту теплову енергію становить 18\~027 грн. 40 коп. (а.с.28). Відповідач свої заперечення обгрунтовує тим, що він відмовився від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому договір вважає розірваним, відтак сплачувати кошти за дані послуги не зобовязаний. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. У відповідності до ч. 1 ст. 19 та п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. На споживачів покладається обовязок оплачувати житлово-комунальні послуги у розмірах та строки, встановлені договором або законом. Правовідносини сторін з приводу надання послуг з централізованого опалення та теплової енергії регулюються договором № 223 від 10 травня 2007 року. Розмір оплати, відповідно якого, встановлюється згідно із діючим тарифами, які затверджуються рішенням виконкому Броварської міської ради. Згідно ч.ч.1,3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За правилами ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Посилання відповідача на ту обставину, що він 27 липня 2010 року направив позивачу заяву про відмову від послуг централізованого опалення та укладення договору на постачання підігріву води, відтак договір припинив свою дію, не можуть бути взяті до уваги судом, з наступних підстав. Згідно із ст. 24 Закону України « Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплового енергії теплопостачальних організацій, якщо це можливо із існуючими технічними умовами. Відповідно до п.п. 24,25 «Правил надання послуг централізованого опалення», постачання холодної, гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води регламентується Порядком відключення окремих житлових будинків від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання, затверджених Наказом міністерства будівництва архітектури та житлово- комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 із змінами, внесеними Наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України № 169 від 06 листопада 2007 року . Позивачем у відповідь на заяву [PERSON] листом розяснено порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення, при цьому зазначено, що КП «Броваритеплоенергомережа» не має права на відключення квартир від мережі централізованого опалення. Оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що він у встановленому чинним законодавством порядку відключився від мережі централізованого опалення, відтак його посилання на те, що договір є розірваним з липня 2010 року, а тому сплачувати за послуги з централізованого теплопостачання та підігріву води, він не зобовязаний, є необгрунтованими та недоведеними. За наведених обставин, чинність договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання № 223 від 10 травня 2007 року не припинилась, іншого договору між сторонами щодо надання послуг з теплопостачання немає. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 609 грн.00 коп.

Outcome: approved