Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Представник позивача голова правління ВАР «Рембуд» [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, де просить витребувати з чужого незаконного володіння від [PERSON] на користь ВАТ «Рембуд» нерухоме майно, а саме: адміністративний корпус (літ. «А-2»), загальною площею 712.4 м кв.; деревообробний цех (літ. «Б-1»), загальною площею 1217,6 м кв.; лісопильне відділення (літ. «В-1»), загальною площею 209,2 м.кв.; будівлю складу («Д-1»), загальною площею 44,6 м.кв.; будівлю ремонтної майстерні із з/бетонним цехом (ліг. «Ж-1»), загальною площею 1401,9 м кв.; будівлю гаражу (літ. «Е-1»), загальною площею 687,4 м кв.; будівлю складу (літ. «Є-1»), загальною площею 247,6 м кв.; будівлю складу (літ. «Г-1»), загальною площею 353,2 м кв., що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич вул. Пластунів, 44/1. В обґрунтування позову покликається на те, що ВАТ «Рембуд» є власником нерухомого майна, а саме восьми нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул. Пластунів, 44/1, на підставі Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області «Про перетворення в процесі приватизації підприємств обласної комунальної власності у відкриті акціонерні товариства» за №2194 від 30.08.1996 року та Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Рембуд», що, зокрема, підтверджується Інформаційною довідкою з Державних реєстрів прав власності на нерухоме майно за №89272278 від 09.06.2017 року. Виконавчим написом №181, вчиненим 26.05.2009 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] запропоновано в рахунок задоволення вимог ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 2 115 501,03 гривень звернути стягнення на належне ВАТ «Рембуд» нерухоме майно за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, 44/1. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міського управління юстиції [PERSON] від 27.07.2012 року відкрито виконавче провадження №33626234 з виконання виконавчого напису №181, вчиненого 26.05.2009 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON]; накладено арешт на належне позивачу нерухоме майно на яке звернено стягнення виконавчим написом нотаріуса №181 від 26.05.2009 року. Актом державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міського управління юстиції [PERSON] від 14.08.2012 року описано та арештовано належне позивачу нерухоме майно , на яке звернено стягнення виконавчим написом нотаріуса № 181 від 26.05.2009 року. 06 жовтня 2014 року відбулися електронні торги, організовані Державним підприємством «Інформаційний центр» міністерства юстиції України з реалізації предмета іпотеки, стягнення на який звернено виконавчим написом №181, вчиненим 26.05.2009 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до Протоколу №5702 проведення електронних торгів визначено переможця Фізичну особу-підприємця [PERSON]. На підставі Протоколу №5702 проведення електронних торгів, сформованого 06.10.2014 року, видано Акт державного виконавця від 20.10.2014 року, затверджений начальником відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції від 20.10.2014р. про реалізацію предмета іпотеки - належного Відкритому акціонерному товариству «Рембуд» нерухомого майна. На підставі Акта державного виконавця від 20.10.2014 року про реалізацію предмета іпотеки приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON]яною Юріївною 30 жовтня 2014 року було видано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Рішенням господарського суду Львівської області від 17.12.2014р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.03.2015р. у справі №914/3912/14 позовні вимоги ВАТ «Рембуд» задоволено повністю: визнано недійсними електронні торги, оформленні протоколом №5702 від 06.10.2014 року проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме: адміністративного корпусу (літ. <А-2: ). загальною площею 712,4 м.кв.;деревообробного цеху (літ. «Б-1»), загальною площею 1217,6 м.кв.; лісопильного відділення (літ. «В-1»), загальною площею 209.2 м.кв.: будівлі складу («Д-1»), загальною площею 44,6 м.кв.; будівлі ремонтної майстерні із з/бетонним цехом (ліг.«Ж-1»), загальною площею 1401,9 м.кв.; будівлі гаражу (літ. «Е-1»), загальною площею 687,4 м.кв.; будівлі складу (літ. «Є-1»), загальною площею 247,6 м.кв.; будівлі складу (літ. «Г- 1»), загальною площею 353,2 м.кв., що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Пластунів, 44/1; визнано недійсним Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 20.10.2014 року, затверджений Начальником віллілу ДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції [PERSON] 20.10.2014 року про реалізацію спірного нерухомого майна, визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 30.10.2014 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON]яною Юріївною на підставі Акта державного виконавця від 20.10.2014 року про реалізацію предмета іпотеки (нерухомого майна). Постановою Вищого господарського суду України від 17.06.2015 року касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця [PERSON] залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 року та рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2014 року у справі №914/3912/14 залишено без змін. Положення статті 388 ЦК України, застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Оскільки рішенням Господарського суду Львівської області, яке набрало законної сили, визнано недійсною первинну підставу вибуття з власності ВАТ «Рембуд» спірного нерухомого майна, а відтак вибуття такого майна з володіння власника відбулося поза його волею та в подальшому відчужувалося на користь третіх осіб, особами, які не мали на це права, просить про витребування майна з чужого незаконного володіння від [PERSON] . Відповідач позову не визнав, 3.05.2018року подав до суду відзив, в якому вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. В підтвердження заперечень покликається на те, що продаж майна на прилюдних торгах, проведених з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, не змінює статусу особи, яка придбала майно з прилюдних торгів як добросовісний набувач, яким є, [PERSON], який не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження спірного нерухомого майна, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для зясування правомочностей продавця на відчуження майна, не усвідомлював і не бажав, не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. На момент вчинення правочину з набуття спірного майна право власності на нього в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване за відчужувачем. Таким чином, правочин, за яким набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину. За змістом п. З ч. 1 ст. 388 ЦК України витребування власником майна від добросовісного набувача можливе, якщо буде встановлено, що власник не мав свідомо поставленої мети передати своє майно у власність (володіння) іншій особі чи невизначеному колу осіб, не вживав будь-яких дій чи заходів із цією метою, утратив майно внаслідок учинення іншими особами дій, спрямованих на відчуження майна, без погодження з ним, власником, чи особою, якій він передав майно у володіння. Вважає, що ВАТ «Рембуд» свідомо й добровільно піддавав ризику нерухоме майно, передаючи його під заставу банку, позивачу було відомо про можливість реалізації такого майна. А відтак, була воля у діях ВАТ «Рембуд», як власника, на передачу цього майна. Тому, спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивача із його волі та було продано в порядку виконання судового рішення, що виключає можливість витребування спірного майна від відповідача - його добросовісного набувача. Наявність судового рішення про визнання недійсними прилюдних торгів не є безумовною підставою для повернення майна у власність його попереднього власника. Одночасно з подачею позову представник позивача голова правління ВАР «Рембуд» [PERSON] подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну нерухомість. Крім цього, подав клопотання про витребування доказів з КП «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» інвентаризаційну та реєстраційну справи відносно нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул..Пластунів, 44/1, у відповідача наявні правовстановлюючі документи та технічну документацію відносно нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул..Пластунів, 44/1, у приватного нотаріуса Дрогобицького районного округу [PERSON] належним чином завірені копії Договорів купівлі-продажу від 21.03.2016 року, від 28.03.2016 року, від 06.04.2016 року. Від 07.04.2016 року, реєстраційні номери 159, 160, 161, 162, 163, 164, 16, 166, 220, 221, 222, 223, 228, 227, 229, 230, вчинених відносно нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: м.Дрогобич, вул..Пластунів, 44/1, а також належним чином завірені копії документів, які слугували підставою посвідчення таких правочинів. Ухвалою суду від 07.07.2017 відкрито провадження у справі та одночасно задоволено клопотання про забезпечення доказів. Ухвалою суду від 07. 07.2017 року задоволено частково заяву про забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно, а саме: будівлю адміністративного корпусу (літ. «А-2»), загальною площею 712,4 кв.м; будівлю деревообробного цеху (літ.»Б-1»), загальною площею 1217,6 кв.м; будівлю лісопильного відділення (літ.»В-1»), загальною площею 209,2 кв.м; будівлю складу («Д-1»), загальною площею 44,6 кв.м; будівлю ремонтної майстерні із з/бетонним цехом (літ. «Ж-1»),загальною площею 1401,9 кв.м; будівлю гаражу («літ.»Е-1»), загальною площею 687,4 кв.м, будівлю складу (літ. «Є-1»), загальною площею 247,6 кв.м; будівлю складу (літ. «Г-1»), загальною площею 353,2 кв.м; що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул.Пластунів, 44. Заборонено [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: 82127, Львівська область, Дрогобицький район, с.Лішня, вул.Дрогобицька, 84, ідентифікаційний номер [NUMBER] та третім особам вчинення будь-яким способом дій по відчуженню, обтяженню, реконструкції, переробці, демонтажу (знесенню), зміні поштової адреси щодо нерухомого майна, а саме: будівлі адміністративного корпусу (літ. «А-2»), загальною площею 712,4 кв.м; будівлі деревообробного цеху (літ.»Б-1»), загальною площею 1217,6 кв.м; будівлі лісопильного відділення (літ.»В-1»), загальною площею 209,2 кв.м; будівлі складу («Д-1»), загальною площею 44,6 кв.м; будівлі ремонтної майстерні із з/бетонним цехом (літ. «Ж-1»), загальною площею 1401,9 кв.м; будівлі гаражу («літ.»Е-1»), загальною площею 687,4 кв.м, будівлі складу (літ. «Є-1»), загальною площею 247,6 кв.м; будівлі складу (літ. «Г-1»), загальною площею 353,2 кв м; що знаходяться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул. Пластунів, 44. В решті вимог заяви відмовлено. 24.07.2017 року до суду надійшла заява від [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, вмотивована тим, що забезпечуючи позов, суд не врахував наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не обґрунтував можливість утруднення та невиконання рішення суду у разі незастосування заходів забезпечення позову. Ухвалою від 26.09.2017року в задоволенні клопотання відмовлено. 26.09.2017 представник [PERSON] подав суду заяву про зупинення провадження у справі у зв»язку з тим, що на розгляді апеляційного суду Львівської області перебуває справа 442/1658/16ц про перегляд рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2016року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя. Ухвалою суду від 12.12.2017 року в задоволенні такого клопотання було відмовлено. Відповідач [PERSON] подав заяву від 12.12.2017 року про залишення позову без розгляду, мотивуючи її тим, що у [PERSON] були відсутні повноваження на представлення інтересів ВАТ «Рембуд», на підписання процесуальних та інших документів, в тому числі позовних заяв, а тому відповідно, заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. Ухвалою суду від 12.12.2017 року в задоволенні такої заяви було відмовлено, оскільки судом встановлено, що станом на жовтень 2017 року жодних змін щодо призначення голови правління товариства за період з 2006 по 2017 роки не відбувались, так як з 2008 року загальні збори не скликались. Аналогічні обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22 листопада 2017року у справі №442/7250/15-ц. Представник відповідача [PERSON] подав суду заяву про залишення позову без розгляду, оскільки позивачем не в повній мірі сплачено судовий збір. Таку заяву проили залишити без розгляду в заяві від 23.04.2018р. В судовому засіданні 27.04.2018року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив визнати право власності за ВАТ «Рембуд» на нерухоме майно за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул..Пластунів,44/1, оскільки було втрачено оригінал правовстановлюючого документу. Така заява була повернута на підставі процесуальної ухвали суду від 16.05.2017року та рекомендовано подати таку в загальному порядку через канцелярію суду на підставі такого. У відповідності до с-т.49 ЦПК України, крім прав та обовязків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі. Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості* товару тощо). Під зміною розміру позовних вимог не може розумітися заявления ще однієї чи кількох вимог додатково до викладених у позовній заяві - така дія кваліфікується як зміна предмета позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 49 ЦПК України, одночасна зміна і предмета і підстав позову не допускається. За змістом зазначеної норми ЦПК України зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви). Як вбачається зі змісту даної заяви, позивач заявляючи додаткову вимогу, змінив не лише предмет позову, а й підставу позову, що є підставою для відмови у задоволені такої заяви. Також така заява подана з порушенням процесуального строку та вимог, передбачених ст..49 ЦПК України, а тому на наведеного підлягає поверненню. В судовому засіданні у вступному слові представник позивача вимог підтримав, з підстав, викладених в позовній заяві. У вступному слові представник відповідача [PERSON] позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши вступне слово учасників справи, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані суду докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги безпідставними з огляду на таке. Ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено судом відповідно до Інформаційної довідки з Державних реєстрів прав власності на нерухоме майно за №89272278 від 09.06.2017 року ВАТ «Рембуд» було власником нерухомого майна, а саме восьми нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул. Пластунів, 44/1, на підставі Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області «Про перетворення в процесі приватизації підприємств обласної комунальної власності у відкриті акціонерні товариства» за №2194 від 30.08.1996 року та Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Рембуд». Виконавчим написом №181, вчиненим 26.05.2009 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] запропоновано в рахунок задоволення вимог ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 2 115 501,03 гривень звернуто стягнення на належне ВАТ «Рембуд» нерухоме майно за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пластунів, 44/1. На підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міського управління юстиції [PERSON] від 27.07.2012 року відкрито виконавче провадження №33626234 з виконання виконавчого напису №181, вчиненого 26.05.2009 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON]; накладено арешт на належне позивачу нерухоме майно на яке звернено стягнення виконавчим написом нотаріуса №181 від 26.05.2009 року. Актом державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міського управління юстиції [PERSON] від 14.08.2012 року описано та арештовано належне позивачу нерухоме майно. 06 жовтня 2014 року відбулися електронні торги, організовані Державним підприємством «Інформаційний центр» міністерства юстиції України з реалізації предмета іпотеки, стягнення на який звернено виконавчим написом №181, вчиненим 26.05.2009 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до Протоколу №5702 проведення електронних торгів визначено переможця Фізичну особу-підприємця [PERSON]. На підставі вказаного протоколу №5702 видано Акт державного виконавця від 20.10.2014 року, затверджений начальником відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції від 20.10.2014р. про реалізацію предмета іпотеки - належного Відкритому акціонерному товариству «Рембуд» нерухомого майна.На підставі Акта державного виконавця від 20.10.2014 року про реалізацію предмета іпотеки приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON]яною Юріївною 30 жовтня 2014 року було видано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Рішенням господарського суду Львівської області від 17.12.2014р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.03.2015р. у справі №914/3912/14 позовні вимоги ВАТ «Рембуд» задоволено повністю: визнано недійсними електронні торги, оформленні протоколом №5702 від 06.10.2014 року проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме: адміністративного корпусу (літ. <А-2: ). загальною площею 712,4 м.кв.;деревообробного цеху (літ. «Б-1»), загальною площею 1217,6 м.кв.; лісопильного відділення (літ. «В-1»), загальною площею 209.2 м.кв.: будівлі складу («Д-1»), загальною площею 44,6 м.кв.; будівлі ремонтної майстерні із з/бетонним цехом (ліг.«Ж-1»), загальною площею 1401,9 м.кв.; будівлі гаражу (літ. «Е-1»), загальною площею 687,4 м.кв.; будівлі складу (літ. «Є-1»), загальною площею 247,6 м.кв.; будівлі складу (літ. «Г- 1»), загальною площею 353,2 м.кв., що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Пластунів, 44/1; визнано недійсним Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 20.10.2014 року, затверджений Начальником віллілу ДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції [PERSON] 20.10.2014 року про реалізацію спірного нерухомого майна, визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 30.10.2014 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON]яною Юріївною на підставі Акта державного виконавця від 20.10.2014 року про реалізацію предмета іпотеки (нерухомого майна). Згідно постанови Вищого господарського суду України від 17.06.2015 року касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця [PERSON] залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 року та рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2014 року у справі №914/3912/14 залишено без змін. Відповідно до договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між [PERSON] та [PERSON] від 06.04.2016 року останньомупродано Ѕ частки у праві власності на нежитлову будівлю (деревообробний цех) літ. «Б-1», що розташована по вул. Пластунів, 44/1 в м. Дрогобич Львівської області; Ѕ частки у праві власності на нежитлову будівлю (будівлю складу , літ «Г-1»), що розташована по вул. Пластунів, 44/1 в м. Дрогобич Львівської області; Ѕ частки у праві власності на нежитлову будівлю (будівлю ремонтної майстерні із з/ бетонним цехом, літ «Ж-1») , що розташована по вул. Пластунів, 44/1 в м. Дрогобич Львівської області; Ѕ частки у праві власності на нежитлову будівлю (будівля складу , літ «Є-1»), що розташована по вул. Пластунів, 44/1 в м. Дрогобич Львівської області; Ѕ частки у праві власності на нежитлову будівлю (лісопильне відділення , літ. «В-1»), що розташована по вул. Пластунів, 44/1 в м. Дрогобич Львівської області. За умовами договорів купівлі-продажу, укладених між [PERSON] та [PERSON] від 28.03.2016 року останній придбавЅ частки у праві власності на нежитлову будівлю (будівлю ремонтної майстерні із з/ бетонним цехом, літ «Ж-1»), що розташована по вул. Пластунів, 44/1 в м. Дрогобич Львівської області; Ѕ частки у праві власності на нежитлову будівлю (лісопильне відділення , літ. «В-1»), що розташована по вул. Пластунів, 44/1 в м. Дрогобич Львівської області; Ѕ частки у праві власності на нежитлову будівлю (деревообробний цех) літ. «Б-1», що розташована по вул. Пластунів, 44/1 в м. Дрогобич Львівської області. Згідно статті 330 ЦК України на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, набуває право власності добросовісний набувач, тільки якщо відповідно до статті 388 ЦК майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувані, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Набувач визнається добросовісним, якщо він не знав, що особа, у якої він придбав річ, не мала права її відчужувати; набувач є добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння. Захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об'єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово- правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Разом із тим, у відносинах віндикації закон допускає певне обмеження права власника майна на його витребування, кореспондуючи це право додатковому захисту прав деяких набувачів майна шляхом нормативного закріплення таких понять, як добросовісність/недобросовісність незаконного набуття майна. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. За змістом статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Продаж майна на прилюдних торгах, проведених з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, не змінює статусу особи, яка придбала майно з прилюдних торгів як добросовісний набувач, у якого майно не може бути витребувано за будь-яких умов. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 жовтня 2011 року у справі № 3-98гс11, яка має враховуватися усіма судами. Судом встановлено, що 06 жовтня 2014 року відбулися електронні торги, організовані Державним підприємством «Інформаційний центр» міністерства юстиції України з реалізації предмета іпотеки, стягнення на який звернено виконавчим написом №181, вчиненим 26.05.2009 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до Протоколу №5702 проведення електронних торгів визначено переможця Фізичну особу-підприємця [PERSON]. В подальшому , ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 31.10.2014року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої позивач відмовляється від стягнення коштів по борговій розписця від 01.09.2014р., а відповідач в рахунок погашення заборгованості ввизнає безумовне та буззаперечне право власності позивача на нерухоме майно у м.Дрогобичі, по вул..Пластунів,44/1. Зазначена ухвала Дрогобицького міськрайонного суду від 31.10.2014року скасована ухвалою апеляційного суду Львівської області від 4.10.2017 та справу скеровано до суду першої інстанції для продовження розгляду. 22.11.2017року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за адресою : у м.Дрогобичі, по вул..Пластунів,44/1 винесено рішення апеляційного суду Львівської області, яким рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 06.11.2015р. скасовано та ухвалено нове, яким в позові відмолено. Як встановлено судом [PERSON] придбав спірне мано за договорами купівлі-продажу від 06.04.2016року., тобто судом презюмується те , що він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження спірного нерухомого майна, вжив усіх розумних заходів, не усвідомлював і не бажав, не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. Доказів протилежного суду не надано. На момент вчинення правочину з набуття спірного майна право власності на нього в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване за відчужувачем. Таким чином, правочин, за яким відповідач набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину. А відтак, згідно з розясненнями, наданими у п.25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», [PERSON] визнається добросовісним набувачем спірного нерухомого майна. Щодо вимог про витребування майна у добросовісного набувача, то під час розгляду таких мають бути враховані всі умови, передбачені ст. 388 ЦК України (що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 06 грудня 2010 року у справі № 3-13гс10). Зокрема, за змістом п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України витребування власником майна від добросовісного набувача можливе, якщо буде встановлено, що власник не мав свідомо поставленої мети передати своє майно у власність (володіння) іншій особі чи невизначеному колу осіб, не вживав будь-яких дій чи заходів із цією метою, утратив майно внаслідок учинення іншими особами дій, спрямованих на відчуження майна, без погодження з ним, власником, чи особою, якій він передав майно у володіння (така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі 6-117цс12). Ураховуючи вимоги ст.10 ЦПК України та виходячи зі змісту ст. 388 ч. 1 п. 3 ЦК України, власник зобов'язаний довести, що майно вибуло з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Дійсно , виконавчим написом №181, вчиненим 26.05.2009 р. приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] запропоновано в рахунок задоволення вимог ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» у сумі 2 1 15 501,03 грн. звернути стягнення на належне ВАТ «Рембуд» спірне нерухоме майно як предмета іпотеки. Таким чином, судом встановлено, що ВАТ «Рембуд» спірне нерухоме майно було передано під заставу банку ПАТ «Банк «Фінанси і кредит», що свідчить про те, що позивачу було відомо про можливість реалізації такого майна в разі вчасного неповернення боргу. Враховуючи таке, суд вбачає наявність волі у діях ВАТ «Рембуд», як власника, на передачу цього майна. Тому, спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивача із його волі та було продано в порядку виконання судового рішення. За змістом п.3 ч.1 ст.388 ЦК витребування власником майна від добросовісного набувача можливе, якщо буде встановлено, що власник не мав свідомо поставленої мети передати своє майно у власність (володіння) іншій особі чи невизначеному колу осіб, не вживав будь-яких дій чи заходів із цією метою, утратив майно внаслідок учинення іншими особами дій, спрямованих на відчуження майна, без погодження з ним, власником, чи особою, якій він передав майно у володіння. Оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність зазначених обставин та неможливість у звязку з цим витребування майна від добросовісного набувача. Не може бути витребуване від добросовісного набувача майно, якщо воно було продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч.2 ст.388 ЦК). Зазначене в силу ч. 1 та ч. 2 ст. 388 ЦК України виключає можливість витребування спірного майна від відповідача - його добросовісного набувача. Згідно роз'яснень, наданих у п.30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», у разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Отже, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені. У даному випадку згідно з актом державного виконавця від 20.10.2014 р. продавцем спірного майна був ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області, покупцем - ФОП [PERSON], який набув право власності на спірне майно у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Наслідком задоволення позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними не є поновленням права власності ВАТ «Рембуд» на майно, що було предметом продажу, а повернення його до ВДВС, у якого настає обов'язок з проведення відчуження такого майна відповідно до вимог чинного законодавства. А тому, позивач, як власник майна переданого на примусову реалізацію, не має права віндикаційної вимоги до набувача цього майна - [PERSON], наявність судового рішення про визнання недійсними прилюдних торгів не є безумовною підставою для повернення майна у власність його попереднього власника. Так, згідно постанови Верховного Суду України від 15.05.2017 р. у справі № 461/13091/14-ц у разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець; отже, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені. У разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Отже, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені. Продаж майна на прилюдних торгах, проведених з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, не змінює статусу особи, яка придбала майно з прилюдних торгів як добросовісний набувач, у якого майно не може бути витребувано за будь-яких умов. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 жовтня 2011 року у справі № 3-98гс11, яка має враховуватися усіма судами. Таким чином, зясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам та поясненням сторін у їх сукупності, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог, тому підстав для задоволення позову не вбачає.

Outcome: dismissed