Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за використану електричну енергію, посилаючись на невиконання зобов`язання щодо сплати за отриману електричну енергію з боку відповідача. Зазначений позов відповідає вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України. У справі відкрито провадження, розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву. Рекомендований лист не отримано відповідачем та повернуто до суду за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, обов`язок по сплаті за використану електричну енергію у повному обсязі не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 8038,52 грн., з причини несплати виставленого рахунку за використану електричну енергію за період з 21.05.2016р. по 01.01.2019р. До теперішнього часу у добровільному порядку заборгованість не сплачена та підлягає стягненню в примусовому порядку на користь позивача. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 ЦК України). Згідно з вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають задоволенню в повному обсязі з вищенаведених підстав. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору.

Outcome: approved