Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] у квітні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. [PERSON] 29 червня 2019 року звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.06.2019 року. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] .На суму наданого кредиту Банк нараховує відсотки за процентними ставками, зазначеними в Тарифах (п.5.9 Умов). У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість вважається простроченою, а Клієнт сплачує штраф. За розрахунком позивача станом на 30.09.2020 відповідач має заборгованість у розмірі 22218,69 грн. заборгованості за тілом кредита. Ураховуючи, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає борг за Договором, що є порушенням прав та законних інтересів позивача, представник позивача просить суд стягнути із відповідача заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.06.2019 у розмірі 22218,69 грн. станом на 30.09.2020 року та стягнути судові витрати, понесені при подачі позову у розмірі 2270 грн. Ухвалою суду від 08.04.2021 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Протокольною ухвалою суду 06.05.2021 через першу неявку відповідача судовий розгляд було відкладено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.57). Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду, жодного разу в засідання не прибув, поважних причин неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача (а.с.9), суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] 29.06.2019 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг у ПАТ «Універсал Банк» (а.с. 66). У вказаній Заяві зазначено, що відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та установити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проте, розміру кредитного ліміту та умов кредитування заява, які підписав відповідач не містить, додаток, на який є посилання у заяві в матеріалах справи відсутній. Також у заяві є посилання на те, що проставленням власноруч підпису заявник підтверджує, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. У тексті указаної заяви є посилання на те, що підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підтвердження факту користування [PERSON] кредитною картою позивач до суду надав виписку про рух коштів за карткою № [NUMBER] за період з 29.06.2019 по 30.09.2020 року (а.с.61-62). З указаної виписки судом установлено, що кредитний ліміт за карткою становив 20000 грн., з 29.06.2019 по 24.02.2020 відповідач шляхом зняття готівки у банкоматі, поповнення рахунків мобільного телефону тощо всього використав 21727,42 грн. (з урахуванням списаної комісії за зняття готівки на загальну суму 740 грн.). При цьому поповнив [PERSON] кредитну картку з метою повернення використаних коштів на загальну суму 9526 грн. За розрахунком позивача станом на 30.09.2020 відповідач має заборгованість у розмірі 22218,69 грн. заборгованості за тілом кредита (а.с.11). Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з відповідача боргу за тілом кредиту у заявленому розмірі, суд виходить з такого. За змістом статей \~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За приписами статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України). Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення боргу за тілом кредиту, обґрунтовує його тим, що сплачені відповідачем кошти були спрямовані на погашення відсотків, комісії та пені, а їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості, обґрунтовується з посиланням на Витяг з Тарифів та з Умов та правил надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», як невід`ємні частини спірного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.06.2019 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків (пільгова процентна ставка 0,00001%, базова процентна ставка 3,2% в місяць (38,4% річних), пені саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 29.06.2019 відсутні умови договору про встановлення обов`язку [PERSON] оплачувати відсотки, комісію, пеню нараховані на кредит. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вимогами частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданий позивачем витяг з Умов та правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» та Тарифів не містять ні прізвища, ім`я та по-батькові відповідача та його підпису, який є лише в Анкеті-заяві від 29.06.2019 (а.с.13-34). Паспорт споживчого кредиту позивачем до суду не надано. Доказів накладення [PERSON] електронного цифрового підпису під відповідною редакцією з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Тарифів позивачем не надано. За таких обставин, надані позивачем витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», доказів періоду чинності яких до суду не надано, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем, та якщо ці умови прямо не передбачені в заяві-анкеті позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих умов та приєднання як другої сторони договору. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії за зняття готівки, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відтак підстави для спрямування позивачем коштів, сплачених відповідачем у рахунок погашення відсотків на загальну суму 9797,27 грн., пені в загальній сумі 250 грн. (50 грн. на місяць) та комісії в сумі 740 грн., які нараховані позивачем на підставі Тарифів, Умов обслуговування рахунків фізичних осіб, не узгоджених з відповідачем відсутні. За умовами договору відповідач взяв на себе зобов`язання повернути фактично отриману ним суму кредитних коштів. Позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом пред`явлення вимоги про стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів. Як установлено судом на підставі виписки про рух коштів за карткою № [NUMBER] [PERSON] фактично отримав 20987,42 грн. (21727,42 грн. - 740 грн. комісії) кредитних коштів. З урахуванням сплачених відповідачем сум коштів в розмірі 9526 грн. заборгованість за тілом кредиту становить 11461,42 грн. (20987,42 грн.- 9526 грн.). Отже, позов підлягає задоволенню в частині стягнення боргу за тілом кредиту визначеним судом в сумі 11461,42 грн., в іншій частині позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 11461,42 грн. грн., тобто на 51,6 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1171 грн. 32 коп. (2270,00 грн.* 51,6 %) судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial