Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) стягнення заборгованості за кредитним договором № 2203539746 від 05 березня 2008 року (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 9 757 720, 61 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого Відповідачу надано кредит в розмірі 198 900 доларів США, строком до 05.03.2018 року зі сплатою 14% річних. 12.08.2010 року з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору, відповідно до умов якої збільшено строк надання кредиту до 05.03.2023р., Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції. Проте, Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у строки, визначені договорами, внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість, що станом на 04.09.2014р. становить 778 684, 57 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 9 757 720,61 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 05.03.2008 року між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір № 2203539746 (а.с. 5-14). Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав Відповідачу кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії в сумі 198 900 доларів США строком до 05.03.2018 року зі сплатою 14 % річних. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору кредитні кошти надавались шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Відповідача. 12.08.2010 року з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору (а.с. 20-23). Відповідно до п.п. 1, 2.3, 3.4 Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно Графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 05.05.2023 р. Графік погашення кредиту був викладений в новій редакції. Відповідно до п. 16.3. кредитного договору у випадку порушення Відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховую Відповідачу пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, що підтверджується заявою на видачу готівки № OVB87879 від 05.03.2008р. та валютним ордером № OMR012372 від 05.03.2008р., які знаходяться в матеріалах справи. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору. Відповідачу була направлена Вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором (а.с. 27-28). Проте у встановлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Станом на 04.09.2014р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 778 684, 58 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 9 757 720,61 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 217 703, 64 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 2 728 051, 06 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 84 113, 50 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 1 054 028, 88 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків - 476 867, 44 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 5 975 640, 67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Позивачем, перевіреним в судовому засіданні (а.с. 29-32). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 778 684, 58 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 04.09.2014р. становить 9 757 720,61 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved