Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 20.08.2015 року, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що 24.09.2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № 500960732, згідно якого банк надав кредит у розмірі 22 193,67 грн. строком до 25.09.2019 року, відповідно до умов договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. В порушення умов зазначеного договору відповідач належним чином не виконує покладених на нього зобовязань по погашенню кредиту, у звязку з чим, станом на 09.06.2015 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 28 500,96 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 285,01 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про проведення судового засідання на та 30.11.2015 року повідомлена належним чином, про що свідчить її розписка та відповідне поштове повідомлення, про отримання нею особисто судової повістки 09.11.2015 року (а.с. 30,31). Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.09.2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 500960732, згідно якого банк надав кредит у сумі 22 193,67 грн. строком до 25.09.2019 року, зі сплатою 15,99% річних. (а.с. 3-6). Відповідно до п. 2.6 договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюється щомісяця, рівними частинами у сумах та терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору та його невідємною частиною. Як вбачається з Додатку № 1 до Кредитного договору № 500960732 від 24.09.2014 року відповідач повинен сплачувати кредит, щомісяця в розмірі 825,89 грн. до 25 числа кожного місяця (а.с. 6). Відповідно до п. 2.8.1 кредитного договору комісійна винагорода сплачується за період з 1-го місяця користування кредитом по 60-й місяць користування кредитом 1,29% від суми кредиту; комісійна винагорода, що вказана в цьому пункті розраховується від суми кредиту, зазначеної в п. 2.1 розділу № 1 цього договору та сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору та його невідємною частино. Зазначена в цьому підпункті комісійна винагорода нараховується починаючи з дня надання кредиту або першого дня періоду, який передбачає сплату комісії за управління кредитом по дату остаточного повернення позичальником кредиту, що вказана в п. 2.3 Розділу № 1 цього договору в будь якому випадку сплати позичальником комісійної винагороди за управління кредитними грошовими коштами за останній місяць користування позичальником кредитом здійснюється не пізніше дати остаточного повернення кредиту за цим договором. Згідно з п. 13 кредитного договору позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісії передбачена розділом № 1 цього договору та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 50,00 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 150, 00 грн. за кожний випадок допущеного простроченого платежу. У звязку з систематичним порушенням відповідачем своїх обовязків зі сплати кредиту, у нього виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 09.06.2015 року має заборгованість в загальному розмірі 28 500,96 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 22 193,67 грн.; - заборгованість по відсоткам 2 352,24 грн.; - заборгованості по комісії 2 355,05 грн.; - штрафу 1 600,00 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості (а.с.10), що свідчить про порушення відповідачем умов договору. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання повернення кредиту за договором (п. 15 кредитного договору). На виконання умов договору 06.05.2015 року позивачем відповідачу направлена вимога про дострокове повернення кредиту (а.с. 12,13), однак зазначена вимога відповідачем проігнорована та на час звернення позивача до суду не виконана, про що зазначав в позовній заяві позивач та підтверджено матеріалами справи. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін і не може виходити за межі заявлених позивачем вимог. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не було виконано умови кредитного договору № 500960732 від 24.09.2014 року та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним вище договором в розмірі 28 500,96 грн. Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 285,01 грн. (а.с.2а1).

Outcome: approved