overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] мотивуючи вимоги тим, що 10.09. 1994 року РАГС Армянського міськвиконкому Кримської АРСР між сторонами зареєстровано шлюб. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюбно-сімейні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представником позивача було подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.09. 1994 року РАГС Армянського міськвиконкому Кримської АРСР між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюбно-сімейні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого збереження сім'ї неможливе. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У зв'язку з вище викладеним позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи вимоги тим, що 22.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами зареєстровано шлюб. На обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю, втрачено почуття. Шлюбно-сімейні відносини припинено, спільне господарство не ведеться внаслідок чого збереження сім'ї неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами зареєстровано шлюб. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю, втрачено почуття. Шлюбно-сімейні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У зв'язку з вище викладеним позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між позивачем [PERSON] та [PERSON] мотивуючи вимоги тим, що 10.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] та малолітнього сина [PERSON] [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбно-сімейні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, внаслідок чого збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем [PERSON] мотивуючи вимоги тим, що 19.02.2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві між сторонами зареєстровано шлюб. На обґрунтування вимог представник позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюбно-сімейні відносини припинено , спільне господарство не ведеться внаслідок чого збереження сім'ї неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.02.2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві між сторонами було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюбно-сімейні відносини припинено , спільне господарство не ведеться внаслідок чого збереження сім'ї неможливе. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У зв'язку з вище викладеним позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу , слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

представник позивача - [PERSON] . звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 27 вересня 2013 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 933. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що подружнє життя сторін не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2016 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони малолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2019 року відкрито провадження по справі. Представник позивача - [PERSON] . у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 вересня 2013 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 933 від 27 вересня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано повторно 30 жовтня 2018 року Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою представника позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 12 червня 2014 року у виконавчому комітеті Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 05. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що подружнє життя сторін не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 травня 2020 року відкрито провадження по справі. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, шлюб з позивачем просив розірвати, також просив розглянути справу без його участі. Враховуючи заяву представника позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 2014 року у виконавчому комітеті Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 05 від 12 червня 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 12 червня 2014 року виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить суд винести рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай), яка належала на праві власності [PERSON], що розташована за межами населеного пункту на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування В судове засідання позивач [PERSON] і його представник [PERSON] не з'явилися, але подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав в повністю. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] в с. Хоружівка, Недригайлівського району Сумської області. Відповідно до свідоцтва про народження його батьками записані, батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [INFO] помер [PERSON] в с. Біж, Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Ще за життя, 07 квітня 2000 року [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю серія ІV №024812, площею 5,46 га., з них: 5.00 га. рілля, 0,46 га. кормових угідь, яка розташована на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При оформленні спадщини [PERSON] виявилося, ще оригінал державного акту на право приватної власності на землю серія ІV №024812 втрачено. Про це позивачкою опубліковано оголошення в місцевій газеті «Недригайлів сьогодні» від 14 червня 2013 року № 24 (360). Відсутність оригінала державного акта на земельні ділянки перешкоджає позивачу оформити спадщину, що залишилася після смерті його батька і в повному обсязі розпоряджатися нею, а оформити документи на земельну ділянку іншими шляхом не можливо так, як після смерті припинилося його право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить суд винести рішення, яким визнати за позивачем [PERSON], [INFO], право власності на нежиле приміщення гаража А-1, загальною площею 41,7 метрів квадратних, яке знаходиться в [ADDRESS], та зобов'язати відповідача присвоїти даній будівлі номер. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися. Останній подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 20 червня 1993 року позивач [PERSON] за власні кошти та власною працею побудував гараж в [ADDRESS], що підтверджується копіями квитанцій на оплату будівельних матеріалів та надання послуг на їх перевезення (а.с.6-9). Земельна ділянка для будівництва гаража Недригайлівською селищною радою, відповідачем по справі, не виділялася. Технік з інвентаризації нерухомого майна фізична особа-підприємець [PERSON] виготовила технічний паспорт на вищевказаний об'єкт, копія якого міститься на а.с.10-17, станом на 05 липня 2015 року. Згідно довідки-характеристики БТІ дійсна вартість майна станом на цю дату становить 8705 грн. Однак на даний час позивач [PERSON] не має змоги зареєструвати право власності на вказане нежиле приміщення гаража, оскільки він не є власником земельної ділянки, на якій воно розміщене, а тому вимушений звернутися з позовною заявою до суду, оскільки відсутність реєстрації права власності перешкоджає на даний час позивачу в повному обсязі розпоряджатися нерухомим майном, а саме гаражем, а оформити документи іншими шляхом неможливо. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між сторонами, посилаючись на те, що родина їх розпалася, у звязку з відсутністю взаєморозуміння та різницею характерів. У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву про проведення судового засідання без своєї участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання без своєї участі, позов визнав повністю, та його представником [PERSON] були подані до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, але заперечує проти окремого проживання своїх синів, та наполягає, щоб вони проживали разом з відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили у шлюб 13.07.2001 року, який був зареєстрований Пелагеївською селищною радою м. Тореза Донецької області, актовий запис № 40.( а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 17-18). Сторони на примирення не згодні. Причиною розпаду сімї стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. При таких обставинах суд вважає, що родина розпалася, шлюб існує формально та до його збереження сторони не прагнуть. Позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. За заявою представника позивача суд залишає прізвище позивачу «Резнікова». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved