Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача звернувся 05 травня 2018 року до суду з позовом до відповідача про стягнення невиплаченої орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30 вересня 2011 року між [PERSON] та селянським (фермерським) господарством «Сонячне» (далі СФГ «Сонячне») був укладений договір оренди землі №446, відповідно до якого [PERSON] передав в оренду земельну ділянку площею 6,4989 га, що належать останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №048329. Зазначеним договором було передбачено, що орендодавець передає строком на 15 років в оренду земельну ділянку для сільськогосподарського призначення, а відповідно до п. 9.1 договору орендна плата вноситься в грошовій формі: не менше 3% нормативної грошової оцінки землі та в натуральній формі відповідно до п. 9.2. договору. Позивач посилається на те, що сторони домовилися про змішану форму оплати орендної плати поєднану готівковою й безготівковою (натуральною) формою оплати так і відповідними послугами. Згідно п. 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься в грошовій формі - до 01 липня наступного року, після кожного року оренди; в натуральній - до 31 грудня поточного року. Однак відповідач не відомо з яких причин почав ухилятись від виконання договірних зобов`язань та трактувати істотні умови договору на власний розсуд, а саме, що орендна плата повинна сплачуватися тільки у грошовій (готівковій) або тільки у натуральній формі, що суперечить вимогам п. 9 договору, яким поєднано як грошову так і натуральну форму оплати. 17 березня 2017 року рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області позов [PERSON] до СФГ «Сонячне» про стягнення невиплаченої орендної плати, задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті орендної плати за 2014, 2015 роки та пеню за неналежне виконання договірних зобов`язань, яке набрало законної сили. Зазначене рішення відповідачем так і не виконано. У результаті неналежного виконання договірних обов`язків СФГ «Сонячне» позивачу не сплачено 5907 грн. 84 коп. заборгованості по сплаті орендної плати за 2016 рік, 5475 грн. 48 коп. пені за неналежне виконання договірних зобов`язань за 2016 рік за період з 01 липня 2017 року по 05 травня 2017 року, 5372 грн. 80 коп. пені за неналежне виконання договірних зобов`язань за 2015 рік, за період з 05 травня 2017 року по 05 травня 2018 року, а всього 16756 грн. 12 коп., які він просить стягнути на його користь. Крім того, в зв`язку з систематичним порушення відповідачем умов договору оренди землі №446 від 30 вересня 2011 року, в частині сплати грошової форми орендної плати, прохав розірвати даний договір оренди землі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі пославшись на обґрунтування викладене в позовній заяві. Представник відповідача СФГ «Сонячне», який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причиною неявки суду повідомив хворобу малолітньої дитини представника, доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надав (а.с. 125). Враховуючи, що представник відповідача не з`явився в судове засідання повторно, а також з врахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд визнав причину неявки представника відповідача неповажною і постановив проводити судове засідання у відсутність представника відповідача, який повідомлений про час та місце судового засідання належним чином. Згідно поданих письмових пояснень представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову позивача, оскільки вважає, що зобов`язання за укладеним договором оренди з боку відповідача виконанні в повному обсязі та не погоджується з позовною вимогою про недоплату орендної плати, що стосується позовної вимоги про розірвання договору оренди землі посилаючись на Постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України від 11 липня 2018 року у справі № 484/3687/16-ц, якою визначено правову позицію стосовно вимоги про розірвання договору оренди землі з підстави неналежного виконання іншою стороною зобов`язань за договором, а саме сплати орендної плати не в повному обсязі. Верховний Суду України дійшов висновку, що під «систематичністю» розуміється два та більше випадки несплати орендної плати, передбачені договором. Верховний Суд України зазначив, що у подібних спорах фундаментальне значення, крім ознаки «систематичність» має тлумачення терміну «несплата орендної плати». Це питання також вирішувалось під час розгляду зазначеної справи, оскільки в даному випадку мала місце саме сплата орендної плати в меншому розмірі просив відмовити, в зв`язку з зазначеною постановою, вважає, що відсутні підстави для розірвання договору оренди землі (а.с. 80, 81). Суд, заслухавши позивача, його представника, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 17 березня 2017 року рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області справа №192/120/17, позов [PERSON] до селянського (фермерського) господарства «Сонячне» про стягнення невиплаченої орендної плати задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті орендної плати за 2014, 2015 роки та пеню за неналежне виконання договірних зобов`язань, яке 12 жовтня 2017 року залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області та постановою Верховного суду від 28 березня 2018 року. По даній справі судом встановлено такі обставини: 30 вересня 2011 року між [PERSON] та селянським (фермерським) господарством «Сонячне» (далі СФГ «Сонячне») був укладений договір оренди землі № 446, відповідно до якого [PERSON] передав в оренду земельну ділянку площею 6,4989 га, що належить останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП; згідно п. 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься в грошовій формі - до 01 липня наступного року, після кожного року оренди; в натуральній - до 31 грудня поточного року (а.с. 17-24). СФГ «Сонячне» ухилилось від виконання обов`язків за договором оренди і не сплатила [PERSON] орендну плату в грошовій формі за 2014, 2015 роки. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані обставини не підлягають доказуванню в даній справі, враховуючи, що позивача та відповідач є ті ж самі особи, що і в справі №192/120/17. Разом з тим посилаючись на ту обставину, що відповідач не сплатив позивачу орендну плату в грошовій формі за 2016 рік, позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження вказаної обставини. Тому, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, суд вважає, що вказані обставини не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і в задоволені вимог про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендної плати в грошовій формі за 2016 рік слід відмовити за недоведеністю. Оскільки факту не сплати орендної плати в грошовій формі за 2016 рік судом не встановлено, тому і немає підстав для стягнення з відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору по сплаті орендної плати за 2016 рік у виді пені в розмірі 5372 грн. і тому в задоволені вказаних вимог також слід відмовити. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача за договором оренди землі №446 від 30 вересня 2011 року пені за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань за 2015 рік за період з 05 травня 2017 року по 05 травня 2018 року в розмірі 5372 грн. 80 коп. то суд зауважує таке. Як вбачається з рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2017 року, яким встановлено факт не сплати орендної плати в грошовій формі відповідачем за 2015 рік, воно набрало законної сили 12 жовтня 2017 року (а.с. 19). На питання суду чи виконано зазначене рішення суду в частині стягнення заборгованості з орендної плати за 2015 рік, позивач повідомив суду, що так рішення виконано, але коли саме він повідомити неможе, оскільки не пам`ятає. Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимим доказами факту несплати відповідачем заборгованості з орендної плати в грошовій формі за період з 05 травня 2017 року по 05 травня 2018 року, тому суд вважає, що в задоволені вимог позивача про стягнення пені за вказаний період слід відмовити. Що стосується вимог про розірвання договору оренди, то дані вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України - зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» - орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, у порушення умов договору оренди землі №446, орендарем здійснювалася орендна плата за 2014, 2015 роки не в повному обсязі, що підтверджується рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2017 року та свідчить про систематичну несплату орендної плати, визначеної договором. Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки встановлено систематичну несплату відповідачем орендної плати, адже відповідач виплачував орендну плату, однак у неповному розмірі. Дана позиція суду відповідає позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, що викладена в постанові від 06 березня 2019 року по справі № 183/262/17. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 1, 2). На підставі викладеного, ст.ст. 509, 510, 526, 530, 549, 629, 651, 792 ЦК України; ст.ст. 93, 96 ЗК України; ст.ст. 1, 13, 32, 141 Закону України «Про оренду землі» та

Outcome: partial