Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Представник позивача від імені та в інтересах позивача 22 липня 2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на спадкове нерухоме майно: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0539 га (кадастровий номер [NUMBER] ), що розташована на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області; на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0241 га (кадастровий номер [NUMBER] ), що розташована на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області. Вимоги позову мотивовано тим, що у встановленому нотаріальному порядку позивачка не може оформити спадкові права на Ѕ частку вказаних земельних ділянок, що належали спадкодавцю [PERSON] як спадкове майно після смерті [PERSON] , так як під час видачі державного акта на право власності на земельну ділянку позивачці при оформленні спадщини, її Ѕ частка вказаних ділянок була виділена в натурі, у результаті чого утворилися нові земельні ділянки з новими площами та кадастровими номерами, а спадкодавець спадщину юридично не оформив, тому його право власності на іншу Ѕ частку зазначених земельних ділянок не визначено. На даний час суб`єктивне право позивачки на успадкування Ѕ часток земельних ділянок померлого перебуває у невизнаному стані, оскільки правовстановлюючий документ не був виданий за життя спадкодавця, що не дозволяє нотаріально оформити спадкові права. У зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - Бобрицької сільської ради в судове засідання не з`явився, в поданій заяві до суду вимоги позову визнав і просив справу слухати у відсутності представника. Представник третьої особи - Сумського обласного державного нотаріального архіву в судове засідання також не з`явився, подавши письмову заяву, в якій не заперечував проти позову та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, [INFO] помер рідний брат позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області 20.04.2006 року (а.с 8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданим відділом ЗАГС Роменського міськвиконкому (Засульський п/с) Сумської області 28.10.1974, та посвідки про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданою Засульським сільським ЗАГС, підтверджуються родинні відносини між позивачкою та спадкодавцем (а.с. 10-11). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим Роменським міськ бюро Загс Сумської області 04.10.1968, підтверджується факт зміни дошлюбного прізвища позивачки « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с 11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Школяренко О.О., державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори 12.02.2007, та зареєстрованим в реєстрі за №174, спадкоємицею на все майно після смерті [PERSON] за заповітом являється - [PERSON] (позивачка). Остання своєчасно прийняла спадщину після смерті рідного брата, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця подала заяву до нотаріальної контори. [PERSON] юридично оформила спадкові права на належні померлому 7/20 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] , що належали померлому, як спадкове майно після смерті його матері - [PERSON] (а.с 12). До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] входять: Ѕ частка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1079 га, та Ѕ частка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0482 га, що розташовані на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської облласті. Вказані частки земельних ділянок належали померлому як спадкове майно після смерті його матері [PERSON] . Останній зазначені земельні ділянки належали на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих Роменською райдержадміністрацією 01.07.20003 року та зареєстрованих в реєстрі за №1538 та №1278 (а.с 13-14). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Роменського міського управління юстиції Сумської області 20.01.2004, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). Згідно заповіту, посвідченим приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурня Л.І. 15.11.1997 за реєстровим №2-1646, спадкоємцями на все майно після смерті [PERSON] , являються: син [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідченими Школяренко О.О., державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори 13.08.2004 року, зареєстрованими в реєстрі за №726 та №727, [PERSON] (позивачка) спадщину після смерті матері [PERSON] в установленому законом порядку прийняла та оформила свої спадкові права на Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1079 га, та Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0482 га, що розташовані на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської облласті. У вказаних свідоцтвах зазначено, що свідоцтва про право на спадщину на іншу Ѕ частку майна не видавалися (а.с 15-16). На підставі зазначених свідоцтв про право на спадщину за заповітом, позивачці було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Роменською райдержадміністрацією 03.08.2005 року. У результаті чого вказані у свідоцтвах Ѕ часток земельних ділянок були виділені внатурі, та утворилися земельна ділянка площею 2,0539 га (кадастровий номер [NUMBER] ) та площею 0,0241 га (кадастровий номер [NUMBER] ). Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.07.2019 за [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , зареєстровано право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0539 га (кадастровий номер [NUMBER] ), та площею 0,0241 га (кадастровий номер [NUMBER] ), що розташовані на території Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 19-20). На даний час суб`єктивне право позивачки на успадкування Ѕ часток земельних ділянок померлого перебуває у невизнаному стані, оскільки правовстановлюючий документ не був виданий за життя спадкодавця, що не дозволяє нотаріально їй оформити спадкові права. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 в п. 23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладені обставини справи, норми чинного законодавства України, позицію відповідача, який в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, а також положення ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на нерухоме майно, оскільки матеріалами справи встановлено, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину після смерті рідного брата, але у встановленому нотаріальному порядку не може оформити спадкові права на Ѕ частку земельних ділянок, що належали спадкодавцю як спадкове майно після смерті [PERSON] , так як під час видачі державного акта на право власності на земельну ділянку позивачці при оформленні спадщини, її Ѕ частка вказаних ділянок була виділена в натурі, у результаті чого утворилися нові земельні ділянки з новими площами та кадастровими номерами, а спадкодавець спадщину юридично не оформив, тому його право власності на іншу Ѕ частку зазначених земельних ділянок не визначено. Оскільки правовстановлюючий документ не був виданий за життя спадкодавця, що не дозволяє позивачці нотаріально оформити спадкові права, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку. На підставі положень ст.ст. 12, 81, 89, 200, 206, 263- 265, 268, 272, 315, 354 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1220, 1225, 1270 ЦК України, суд, -

Outcome: approved