Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] за довіреністю звернулася в інтересах своєї довірительки [PERSON] до місцевого суду із позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування права власності на земельні ділянки. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що 28 червня 2014 року померла мати позивача [PERSON], котра була власником земельних ділянок загальною площею 1,24га, - призначених для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Новосілки Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №046356. При житті [PERSON] не склала заповіту, а тому спадкування її майна здійснюється по закону, а [PERSON] є спадкоємцем майна по закону першої черги. У Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №046356 допущена помилка, а саме у графі «імя» вказано «Єва» замість «Євдокія». [PERSON] звернулася до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, через допущену помилку у Державному акті на право приватної власності на землю в імені матері позивача; відтак представник позивач просить в судовому порядку постановити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №046356 та визнати [PERSON] власником спадкового майна. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала вимоги та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача виконкому Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] визнав позов по суті власних пояснень повністю. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов про встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування підлягає задоволенню з наступних підстав: За умовами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Із свідоцтва про смерть серії І-СГ №345987 вбачається, що [PERSON] померла 28 червня 2014 року. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №046356, виданого Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 27.06.2003 року [PERSON] при житті належали земельні ділянки загальною площею 1,24га, призначені для ведення особистого селянського господарства на території с. Новосілки Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області. Із довідки №872 від13.05.2015 року, виданої виконавчим комітетом Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одна і та сама особа. Згідно довідки №835 від 06.05.2015 року, виданої виконавчим комітетом Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON], яка померла 28.06.2014 року до дня смерті проживала в [INFO] а Львівської області разом із: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Із свідоцтва про народження [PERSON] серії І-УР №859337 в графі «мати» записано «Романяк Євдокія Миколаївна». Після укладення шлюбу із [PERSON] 29.05.1982 року, [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «Романяк» на «Бусько». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові якої не збігається з імям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті чи свідоцтві про народження. Згідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995\~року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Тому, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що необхідно встановити факт належності [PERSON], яка померла 28.06.2014 року Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №046356, виданого Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 27.06.2003 року на імя [PERSON]. Як установлено із пояснень представника позивача [PERSON] у судовому засіданні, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем майна своєї матері. Із приводу спадкування вона зверталася до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в оформленні права власності на земельні ділянки. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.\~1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги майна [PERSON] У судовому засіданні встановлена необхідність переходу права власності на земельні ділянки, а тому для формального здійснення права особи на спадкування необхідно в судовому порядку визнати за [PERSON], [INFO], яка зареєстрована і проживає в [INFO], - право власності на земельні ділянки загальною площею 1,24га, призначені для ведення особистого селянського господарства на території с. Новосілки Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №046356 в порядку спадкування по закону після смерті [PERSON], яка померла 28 червня 2014 року, - оскільки нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обовязок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів. У тому числі в судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила визнати [PERSON] власником спадкового майна [PERSON] за законом. Представник відповідача [PERSON] позов по суті визнав. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позову, а тому визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів [PERSON] чи інших осіб.

Outcome: approved