Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Представник позивача - адвокат Саєнко Олександр Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правової допомоги серії АН №1033524 від 21.04.2021 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області (провадження №2/225/1592/2013) від 25.10.2013 року з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісяця, починаючи з 04.09.2013 року. В подальшому, рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 25.04.2014 року (провадження №2/225/407/2014) з позивача на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісяця, починаючи з 27.01.2014 року; рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 04.07.2014 року (провадження №2/225/657/2014) з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісяця, починаючи з 31.03.2014 року. Як вбачається з зазначених вище рішень, на утримання старшої дитини з позивача судом стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини сукупного доходу, тоді як на утримання двох інших дітей - по 1/6 від сукупного доходу, що не є несправедливим та нерівномірним. Окрім того, на даний час сукупний розмір аліментів, стягнутих рішеннями суду на утримання позивачем трьох неповнолітніх дітей, перевищує 50% його сукупного доходу, що суперечить ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та тягне за собою накопичення аліментної заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Надав заяву від 09.08.2021 року, в якій просив не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила раніше визначений судом розмір аліментів не змінювати. Вислухавши учасників справи, за результатами дослідження наявних у справі матеріалів та надання правової оцінки наявним у справі доказам, судом встановлено наступне: як встановлено в судовому засіданні, позивач з 2003 по 2007 рік перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області у справі №225/5408/13-ц (провадження №2/225/1592/2013) від 25.10.2013 року з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісяця, починаючи з 04.09.2013 року (а.с. 7). На підставі вказаного вище судового рішення було видано відповідний виконавчий лист. В подальшому, рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 25.04.2014 року (провадження №2/225/407/2014) з позивача на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісяця, починаючи з 27.01.2014 року (а.с.8). Крім цього, рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 04.07.2014 року (провадження №2/225/657/2014) з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісяця, починаючи з 31.03.2014 року (а.с.9). З відповіді Торецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) від 23.07.2021 року №17.15-23-36392 вбачається, що загальна сума заборгованості по аліментах на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у позивача перед відповідачем станом на 22.07.2021 року складає 54 022,71 грн. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: Згідно ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Нормою ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. В свою чергу, згідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 ст. 182 Сімейного Кодексу України, а саме, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи з цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приймаючи рішення у справі, суд враховує документально підтверджені зміни в сімейному стані позивача, а саме наявність на 09.08.2021 року вже трьох неповнолітніх дітей, що значно збільшує фінансове навантаження на нього, як батька. Окрім того, судом прийнято до уваги той факт, що рішенням, визначений яким розмір аліментів переглядається судом, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з позивача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини сукупного доходу. Тоді як ухваленими в подальшому судовими рішеннями, з позивача було стягнуто аліменти на утримання двох інших неповнолітніх дітей вже по 1/6 від сукупного доходу, що є порушенням рівності та співмірності розподілення коштів між дітьми. Також, судом встановлено, що на даний час сукупний розмір аліментів, стягнутих рішеннями суду на утримання позивачем трьох неповнолітніх дітей, перевищує 50% його сукупного доходу, що суперечить ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та, попри намагання позивача сумлінно виконувати рішення суду, спричиняє накопичення аліментної заборгованості. З огляду на наведене, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову. Враховуючи заявлене представником позивача письмове клопотання від 09.08.2021 року, судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: approved