Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в якій просив визнати поліс №АЕ3653474 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - недійсним та стягнути з [PERSON] ІПН: [NUMBER] на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» ЄДРПОУ: 25201716 судовий збір у розмірі 243, 60 грн. Представник ПрАТ «Київський страховий дім» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 14 травня 2015 року між Приватним акціонерним товариство «Київський страховий дім» та [PERSON] був укладений договір страхування - поліс №АЕ3653474 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо автомобіля [NUMBER], строком дії з 00 год. 00 хв. 15 травня 2015 року до 14 травня 2016 року. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Відповідно до положень ст. 983 Цивільного кодексу України також, встановлено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу. Відповідно до ч.3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 998 Цивільного кодексу України договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: його укладено після настання страхового випадку; об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом. Так, вказаний поліс №АЕ3653474 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо автомобіля [NUMBER] є недійсним, 18 травня 2015 року о 09.15 год. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] здійснював рух по дорозі з с. Миколаївка в напрямку автодороги «Знам'янка-Луганськ-Ізварине», під'їхавши до вказаної автодороги зупинився, після чого поновив рух та виїхав на неї в напрямку м. Дніпропетровськ зі швидкістю 30 км/год. та зайняв лівий ряд руху у напрямку м. Дніпропетровська. Здійснюючи рух у вказаному напрямку [PERSON] знаходячись в районі 173км+500м автодороги перед зміною напрямку руху не впевнившись, що маневр буде безпечним та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, зманеврував в праву смугу руху, внаслідок чого зіткнувся із автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку по правій смузі руху , яка є предметом розгляду у кримінальній справі. Відповідно до зміненого цивільного позову від 05 листопада 2016 pоку у кримінальному проваджені по обвинувальному акту за № 12015040440001054 від 18 травня 2015 року по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, [PERSON], вважаючи, що Поліс №АЕ3653474 є діючим, звернувся з вимогами до страховика у зв'язку з настанням страхового випадку. На дату укладення полісу № АЕ3653474 та на дату ДТП факт оплати страхового платежу був відсутній, що в силу положень ст. 18 Закону України «Про страхування» та положень ст. 983 Цивільного кодексу України свідчить, що Договір страхування (Поліс № АЕ3653474) не набрав чинності. Докази оплати страхового платежу передбаченого оскаржуваним полісом № АЕ3653474 в розмірі 407, 81 грн. на дату укладення вказаного полісу 14 травня 2015 року відсутні. Тобто з урахуванням положень ст. 18 Закону України «Про страхування» та положень ст.983 Цивільного кодексу України вказане свідчить, що поліс на дату ДТП 18 травня 2015 року не набрав чинності. Вказані вище доводи та докази в сукупності підтверджують, що поліс АЕ3653474 було укладено після настання страхового випадку, тобто в силу ст. 988 Цивільного кодексу України він є недійсним. Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. З урахуванням того, що 18 травня 2015 року на дату ДТП поліс № АЕ3653474 не набрав чинності та не діяв, та був укладений після настання страхової події, підстави для виплати страхового відшкодування відсутні. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Суд бере до уваги заперечення надані у судовому засіданні представником [PERSON], але вважає їх не обґрунтованими, безпідставними та такими, що ґрунтуються на припущеннях. Крім того, судом враховані письмові заперечення представника позивача в яких вказано, що факт відсутності страхового платежу підтверджується довідкою від 06 квітня 2017 року, згідно якої страховий платіж передбачений п.10 полісу №АЕ3653474 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 407 грн. 81 коп., в проміжок з 14 травня 2015 року по 19 травня 2015 року включно, ні від страхувальника [PERSON], а ні від будь-яких інших осіб на поточні рахунки ПрАТ «Київський страховий дім» або іншим чином із застосуванням платіжних систем, дозволених законодавством та запроваджених у ПрАТ «Київський страховий дім» не надходив. Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги представника ПрАТ «Київський страховий дім» підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved