Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві представник позивача зазначив, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], а [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. За свого життя, [PERSON] та [PERSON] 14.03.2003 року склали заповіти, якими належні їм земельні ділянки заповідали в рівних частках кожному [PERSON] (позивачу), [PERSON] та [PERSON] Після їх смерті позивач та інші спадкоємці у встановлені законом строки подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] як після батька так і після матері оформили свої спадкові права та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач звернулася до нотаріальної контори про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом, разом з тим, нотаріус своїми постановами їй відмовила у видачі свідоцтв, оскільки оригінали державних актів, які посвідчували право померлих на спадкове майно було втрачено. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 3,10 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка знаходиться на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 36, виданий Броварківською сільською радою народних депутатів 09.02.2002 року, а також визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 3,10 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка знаходиться на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 608164, виданий Броварківською сільською радою народних депутатів 30.09.2002 року. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить справу розглядати за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача, представники третіх осіб та треті особи в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). За життя, 14.03.2000 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М., зареєстрований в реєстрі за № 731, яким належну йому земельну частку (пай) розташовану на території Броварківської сільської ради заповідав в рівних частках кожному [PERSON], [PERSON] і [PERSON] (а.с.17). 09.02.2002 року Броварківською сільською радою народних депутатів на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] на земельну ділянку розташовану на території Броварківської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 20). Як вбачається з копії спадкової справи № 269 за 2003 рік після померлого [PERSON], заведеної в Градизькій державній нотаріальній конторі, спадкоємцями майна останнього по заповіту є [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. На ім'я спадкоємців [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку кожному на земельну ділянку 3,10 га, розташовану на території Броварківської сільської ради, кадастровий номер: [NUMBER].[PERSON]. (позивач) подала заяву пр. прийняття спадщини (а.с.65-73). Позивач звернулася до Градизької державної нотаріальної про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом, разом з тим, нотаріус постановою від 17.05.2017 року відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки [PERSON] не було подано оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, який посвідчував право власності померлого [PERSON] (а.с.16). Як встановлено судом, оригінал Державного акту на землю було втрачено, про що в газеті Зоря Придніпровя від 26 травня 2017 року було зроблено оголошення (а.с.35). Правовідносини по спадкуванню в конкретному випадку виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім'я померлого. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Як встановлено судом, за життя [PERSON] був власником земельної ділянки розташованої на території Броварківської сільської ради, кадастровий номер: [NUMBER], отже зазначена земельна ділянка є спадковим майном. Позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину згідно заповіту. Приймаючи до уваги викладене, а також те, що інші спадкоємці оформили своє право на спадщину по 1/3 частці за кожним, суд дійшов висновку, що позов в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на 1/3 частку земельної ділянки є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Судом також встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.24). За життя, 14.03.2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М., зареєстрований в реєстрі за № 730, яким належну їй земельну частку (пай) розташовану на території Броварківської сільської ради заповідала в рівних частках кожному [PERSON], [PERSON] і [PERSON] (а.с.27). 30.09.2002 року Броварківською сільською радою народних депутатів на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] на земельну ділянку розташовану на території Броварківської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 30). Як вбачається з копії спадкової справи № 231 за 2009 рік після померлої [PERSON], заведеної в Градизькій державній нотаріальній конторі спадкоємцями майна останньої по заповіту є [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. На ім'я спадкоємців [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку кожному на земельну ділянку 3,10 га, розташовану на території Броварківської сільської ради, кадастровий номер: [NUMBER]. [PERSON] (позивач) подала заяву про прийняття спадщини (а.с.74-90). Позивач звернулася до Градизької державної нотаріальної про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом, разом з тим, нотаріус постановою від 04.05.2017 року відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки [PERSON] не було подано оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, який посвідчував право власності померлої [PERSON] (а.с.26). Як встановлено судом, оригінал Державного акту на землю було втрачено, про що в газеті Зоря Придніпровя від 26 травня 2017 року було зроблено оголошення (а.с.34). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім'я померлого. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Приймаючи до уваги викладене, а також те, що інші спадкоємці оформили своє право на спадщину по 1/3 частці за кожним, суд дійшов висновку, що позов в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] на 1/3 частку земельної ділянки є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved