Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги позивача та просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 15000 доларів США, що в перерахунку по курсу іноземної валюти НБУ станом на 26 січня 2017 року складає 408121 грн. 50 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3883 грн. 33 коп., посилаючись на те, що 07.11.2015 року позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] кошти в сумі 15000 доларів США на розвиток та розширення його бізнесу, про що [PERSON] надав [PERSON] письмову розписку, відповідно до якої зобовязувався повернути борг в повному обсязі до 31.05.2016 року. Однак на сьогоднішній день [PERSON] кошти [PERSON] не повернув, а тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом. Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, про розгляд даної справи Ватутінським міським судом Черкаської області йому було відомо, про що свідчить електронне повідомлення (а.с.35), про день, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить оголошенням в газеті «Урядовий курєр» №9 від 18.01.2017 року, а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд заслухавши представника позивача, який не заперечує проти розгляду даної справи у відсутності відповідача та вивчивши письмові докази, вважає, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені. Відповідно до ст. 3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 15000 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою від 07.11.2015 року (а.с.49). Згідно даної розписки відповідач [PERSON] мав повернути позичені кошти до 31.05.2016 року. Однак, у зазначений в розписці строк, [PERSON] кошти не повернув. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідно на день платежу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом встановленим НБУ на день ухвалення рішення. Згідно відомостей НБУ станом на 26.01.2017 року офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США складає: 100 доларів США = 2720 грн. 81 коп.. Таким чином, відповідач [PERSON] зобовязаний повернути позивачу [PERSON] 408121 грн. 50 коп., виходячи з наступного розрахунку 15000 доларів США х 2720 грн. 81 коп. = 408121 грн. 50 коп.. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 15000 доларів США, що в перерахунку по курсу іноземної валюти НБУ станом на 26 січня 2017 року складає 408121 грн. 50 коп. та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3883 грн. 33 коп. А також суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 197 грн. 88 коп. сорозмірно до задоволених позовних вимог. На підставі ст.525, 526, 533, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року та

Outcome: approved