Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив стягнути з відповідача на користь підприємства заборгованість за період з 01.07.2002р. по 30.09.2013р. за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 6324 грн. 94 коп. При цьому представник позивача посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання, отримує відповідні послуги, але в добровільному порядку оплату за це в повному обсязі не здійснює, в результаті чого у неї утворилась заборгованість, яку на теперішній час не відшкодовано в добровільному порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, зменьшив період та розмір заборгованості та просив стягнути заборгованість за період з 07.03.2006р. по 30.09.2013р. у розмірі 5423 грн. 52 коп. Відповідач проти позову заперечувала, посилаючись на те, що вона в даному житловому приміщенні не проживає, гарячою водою не користується, до 2011 року дану квартиру самовільно займала [PERSON], яку вона за допомогою судових виконавців змогла виселити з спірного приміщення лише у 2011 році, потім протягом двох років вона змушена була роботи ремонт у квартирі і також не могла користуватись даним житлом. Крім того, як вважає відповідач, позивач втратив строк на звернення до суду з відповідним позовом, оскільки трирічний строк позовної давності сплинув, отже, позивачу слід відмовити у задоволенні позову за строком позовної давності. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов КП «Харківські теплові мережі» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як пояснила у судовому засіданні відповідач [PERSON], квартира [ADDRESS] належить на їй праві власності за договором дарування від 2005 року. Дані обставини підтверджуються також довідкою КП «Жилкомсервіс» дільниця № 48. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, за період з 07.03.2006р. по 30.09.2013р. за адресою: [ADDRESS] утворилась заборгованість з оплати послуг за опалення та гарячу воду у розмірі 5423 грн. 52 коп. Згідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов»язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати та плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо того, що [PERSON] не користується гарячою водою за вищезазначеною адресою, оскільки жодних доказів на підтвердження цього доводу відповідачем до суду не надано, відповідач не зверталась з цього приводу до підприємства з відповідними заявами, актами тощо. Що стосується строку позовної давності, то згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов»язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно до ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. Відповідно до наданої представником позивача копії ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17.06.2015р. КП «Харківські теплові мережі» зверталось у листопаді 2013 року до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 01.12.2001р. по 30.09.2013р у розмірі 6334,94 грн., проте, за заявою боржника, даний наказ було скасовано 17 червня 2015 року. Однак, оскільки позивачем було під час подання заяви про винесення судового наказу у 2013 році пропущено строк позовної давності за період з 01.12.2001р. по 05.11.2010р., то за даний період часу суд вважає за необхідне застосувати до відповідача строк позовної давності та стягнути заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання лише за період з 05.11.2010р. по 30.09.2013р. у розмірі 1780 грн. 17 коп. Судові витрати визначаються судом у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial