Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

представник позивача адвокат Руднєва І.С., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до\~\~ [PERSON] , згідно якого просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 104\~677 гр. 81 коп. та судові витрати. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що 07.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до п.1 якого позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 104\~677,81 грн., що є еквівалентом 3\~700 доларів США за курсом Національного банку України станом на 07 грудня 2020 року, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк не пізніше 01 вересня 2021 року. Відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання за умовами договору, в строк не пізніше 01 вересня 2021 року не повернула позивачу суму позики, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 104 677 грн. 81 коп. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року було відкрито провадження у даній цивільній справі та судовий розгляд постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності\~до частини 6\~статті 128 ЦПК України\~шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку) відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3\~статті 223 ЦПК України\~провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно п.1 договору позики від 07.12.2020 року позикодавець [PERSON] , [INFO] , передав у власність позичальникові [PERSON] грошові кошти у розмірі 104\~677 грн. 81 коп., що є еквівалентом 3\~700,00 доларів США за курсом Національного банку України станом на 07 грудня 2020 року, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк не пізніше 01 вересня 2021 року. Грошові кошти одержані позичальником до підписання цього договору у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі\~ст. 1047 Цивільного кодексу України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.207 ЦК правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно положень ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений законом чи договором строк. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У встановлений договором позики строк грошові кошти відповідачем у повному обсязі позивачу повернуті не були і докази цього у матеріалах справи відсутні. Згідно зі ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором. Як передбачено ч.3\~ст.\~1049\~ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Тобто зобов`язання позичальника припиняються належним виконанням і з цього часу боржник є особою, яка повністю виконала свої боргові зобов`язання, про що також зазначено й в\~ст. 599 ЦК України. Зі змісту норм\~ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, слідує, що на іншу сторону договору - позикодавця покладається обов`язок при поверненні позики видати позичальникові розписку про отримання предмета позики (чи його частини) або повернути йому борговий документ (ст. 545 ЦК України).\~ Свої обов`язки щодо повернення суми позики відповідач не виконала до теперішнього часу. Суд виходить з вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами\~статті 89 ЦПК України\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. З огляду на викладене, оцінюючи докази з точки зору достовірності у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача суму заборгованості за договором позики в розмірі 104 677 грн. 81 коп. Крім того згідно положень\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 1046 грн. 78 коп.

Outcome: approved