Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву б/н від 18.02.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Приватбанку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17303,81 грн., та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема судовою повісткою. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд вважає, що справу слід розглянути при наявних доказах заочно у відсутності відповідача. Відповідно дост. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням клопотання представника позивача, відповідно дост. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначенозміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що згідно підписаної відповідачем заяви №б/н від 18.02.2008 року він отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ч. 1ст. 527ЦК України боржникзобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530ЦК України якщоу зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. встановлено Згідно ст. 612ЦК України боржниквважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 04.07.2018 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 17303 грн. 81 коп., з яких: тіло кредиту в розмірі 3410,72 грн.; нараховано відсотків за користування кредитом 1586,56 грн; нараховано пені в розмірі 11244,44 грн.; штраф (фіксована частина) 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 812,09 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.524,526,527ч.1,530,546ч. 1,611,612,1054ч. 2Цивільного кодексу України,

Outcome: approved