Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Сідоров В.М. звернувся до суду з позовною заявою до Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна позивача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] , ВП №18268233 з примусового виконання постанови Кременецького районного суду від 05.03.2010 №3-382 про стягнення з [PERSON] 2890 грн. штрафу. 26 березня 2010 відкрито виконавче провадження. 22 жовтня 2010 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна) Закону України «Про виконавче провадження (в старій редакції); ВП №5817519 з примусового виконання виконаного листа Кременецького районного суду від 21.08.2006 №1-52 про стягнення з [PERSON] на користь НДЕКЦ 539 грн. судових витрат. 11 січня 2008 відкрито виконавче провадження. 22 жовтня 2010 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна) Закону України «Про виконавче провадження (в старій редакції); ВП №5817579 з примусового виконання виконаного листа Кременецького районного суду від 21.08.2006 № 1-52 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 29 992 грн. моральної шкоди. 11 січня 2008 відкрито виконавче провадження. 18 жовтня 2012 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.4 ч. 1 ст. 47 (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування) Закону України «Про виконавче провадження (в старій редакції); ВП №5817439 з примусового виконання виконаного листа Кременецького районного суду від 21.08.2006 № 1-52 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 30 563,44 грн. матеріальної та моральної шкоди. 11 січня 2008 відкрито виконавче провадження. 18 жовтня 2012 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану згідно п.4 ч. І ст.47 (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування) Закону України «Про виконавче провадження (в старій редакції); ВП №5817544 з примусового виконання виконаного листа Кременецького районного суду від 21.08.2006 №1-52 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 44 930,29 грн. матеріальної та моральної шкоди. 11 січня 2008 відкрито виконавче провадження. 18 жовтня 2012 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 (стягував перешкоджає провадженню або не здійснює авансування) Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції). В ході виконання вищезазначених документів 25 лютого 2008 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на 1/4 квартири за адресою - [ADDRESS] . На даний момент на виконанні у Кременецькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції відсутні виконавчі провадження відносно позивача [PERSON] , однак заборони щодо арешту на майно позивача не знято та продовжує мати місце, що обмежує позивача у праві володіти та користуватися своїм майном на власний розсуд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Сідоров В.М. позовні вимоги підтримав та просив суд зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна [PERSON] , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 25 лютого 2008 року Кременецьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Представник відповідача Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно Свідоцтва на право власності на житло від 28.12.1998, квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 1/4. З Технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] вбачається, що власником ј частини квартири є позивач [PERSON] . З відповіді начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.04.2021 вбачається, що на виконанні у відділі перебували наступні виконавчі провадження, які фактично не виконанні про стягнення заборгованості з [PERSON] : ВП №18268233, ВП №5814519, ВП №5817579, ВП №5817439, ВП №5817544. В ході виконання вищевказаних виконавчих документів 25.02.2008 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] . На даний час на виконанні у відділі виконавчі документи про стягнення з [PERSON] не перебувають. З листа начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.06.21 та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 12.01.2016 вбачається, що матеріали виконавчих проваджень в/п №5817579, в/п №5817439, в/п №5817544 знищено. Відповідно до частини 2\~статті 30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статей 316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~статті 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із\~ статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення тільки у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав. Згідно із частиною 2\~статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із статтею 56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 3 статті 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» визначено підстави, за якими зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини здійснюється у відкритому виконавчому провадженні. Згідно частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Тож у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Аналізуючи вищенаведені обставини, в даний час дія арешту на нерухоме майно порушує право позивача, оскільки відповідно до відомостей наданих відділом виконавчої служби виконавчі документи щодо стягнення боргу у відділі на виконанні відсутні. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що для продовження заборони на нерухоме майно не існує жодної правової підстави, заборона на майно чинить перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження майном, а тому з метою захисту права власника на вільне володіння та розпорядження майном, суд вважає, що позов [PERSON] про зняття арешту з майна підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved