Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача про визнання недійсним договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1559203. На обґрунтування зазначила, що 30.07.2019 року до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» звернулась [PERSON] з повідомленням про настання страхового випадку з її автомобілем «KIA RIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та надала всі необхідні документи. 06.08.2019 року [PERSON] звернувся із заявою про настання страхового випадку з автомобілем «Audi A6», держаний реєстраційний номер [NUMBER] , зазначивши, що його відповідальність застраховано в ПрАТ «Еталон» за договором №АО/1559203 від 25.07.2019 року. З постанови Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09.08.2019 року, наданої [PERSON] , вбачається що він визнаний винним у вчиненні 25.07.2019 року адміністративного правопорушення. 19.08.2019 року власник пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді за участю [PERSON] автомобіля «KIA RIO»Рідкозуб О.В. звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, після вивчення документів, позивачем встановлено, що зазначений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був укладений після дорожньо-транспортної пригоди та не був оплачений [PERSON] . Таким чином, позивач вважає, що викладене є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.03.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.12.2020 року справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Суд розглянув справу в порядку ч.5ст. 279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до частини 1статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2019 року Страховою компанією «Еталон» [PERSON] біло видано поліс №АО/1559203, за яким застраховано транспортний засіб AUDI A6, [NUMBER] , страховий платіж 1124,00 грн. строк дії з 00-00 години 25.07.2019 року по 24.01.2020 року включно. Як вбачається з пояснень агента [PERSON] , 25.07.2019 року нею біло виписано оскаржуваний страховий поліс о 16-30 годині, про що внесено відомості до «Бенефіту». Даний факт підтверджується також роздруківкою з вказаної програми «Бенефіт» Згідно довідки голови правління ПрАТ «СК «Еталон» [PERSON] 01-04-442 від 25.11.2019 року, на рахунок підприємства в період з 25.07.2019 року по 25.11.2019 року кошти від [PERSON] не надходили. Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09.08.2019 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. За фабулою зазначеної постанови, [PERSON] 25 липня 2019 року о 15 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом Audi A6 державний номерний знак [NUMBER] біля будинку №145 по пр. Металургів в Кальміуському районі м. Маріуполя, не врахував дорожню\~обстановку, не обрав безпечної швидкості руху та перед зміною напрямку руху не переконався,що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем KIA RIO державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1,12.1 ПДР України. Згідно із\~ст. 3 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК) до загальних засад цивільного законодавства віднесено, зокрема, свободу договору та добросовісність. За ч. 1, 4, 5\~ст. 12 ЦК\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може за безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною, якщо інше не встановлено судом. Суд зазначає, що за\~ст. 202 ЦК\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у\~ст. 203 ЦК, а підстави недійсності правочину визначені\~ст. 215 ЦК. Так за змістом ч. 5\~ст. 203 ЦК\~правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 3\~ст. 215 ЦК\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно ст.16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Приписами ст.983 ЦК України визначено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. \~ \~ \~ \~Статтею 998 ЦК України передбачено, зокрема, що договір страхування\~визнається судом\~недійсним,\~якщо його укладено після настання страхового випадку. Дане твердження викладено також у ст.29 ЗУ «Про страхування». \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено укладання оспорюваного договору після настання страхового випадку. Таким чином, з урахування того, що [PERSON] не сплатив страховий внесок, суд приходить до висновку про необхідність скасування договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1559203. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір, відповідно до ст.141 ЦПК України, покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved