Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Кізко Л.С. у квітні 2020 року звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.11.2018 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №СL-151000, за яким відповідач отримав кредит у сумі 65640,00 грн., із процентною ставкою за користування кредитом 47,69 % річних, строком на 60 місяців, тобто до 27.11.2023 року по 2917 грн., щомісячно. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту шляхом сплати щомісячних платежів, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, пені, штрафів та інших витрат. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору та продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 20.02.2020 має заборгованість у розмірі 98673,57 грн., яка складається з наступного: 64850,64 грн. - заборгованість за кредитом; 29010,48 грн. - заборгованість за відсотками; 4812,45 грн. - пеня. Позивач за умовами пунктів 3.3, 6.9 Кредитного договору має право вимагати повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів у разі порушення істотних умов договору - прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць. Ураховуючи, що відповідач, не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, істотно порушив його умови, представник позивача просить суд стягнути із відповідача на його користь 98673,57 грн. заборгованості за договором та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 10.04.2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 01.06.2020 було призначено судове засідання у режимі відеоконференції. Представник позивача Хоменко О .М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, ураховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України (а.с.69,71). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Судом установлено, що 28 листопада 2018 року між ПАТ «Кредобанк», яке згідно з рішенням акціонера № 03/2018 від 29.11.2018 змінило своє найменування на Акціонерне товариство «Кредобанк», і [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-151000, відповідно до умов якого останній отримав кредит у загальній сумі 65640 грн. строком на 60 місяців до 27 листопада 2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 47,69% річних на суму заборгованості за кредитом за методом «факт/360» (а.с.7-19, 49-51). Відповідно до пункту 2.4 указаного договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: 1) на поточні потреби в сумі 24532 грн. 03 коп. на поточний рахунок позичальника у ПАТ «Кредобанк»; 2) для погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору №SAMDN52000070936380 від 03 грудня 2012 року в сумі 4058 грн. 27 коп.; 3) для погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ КБ «Ідея Банк» по кредитному договору №Р99.00503.003786829 від 02 квітня 2018 року в сумі 37049 грн. 70 коп. Згідно з пунктами 6.1, 6.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (Додаток №1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 2917 грн. щомісячно, кожного 28 числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Згідно з пунктом 7.1 договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Банк у випадках, передбачених п. 3.3 Кредитного договору (порушення позичальником істотних умов договору, зокрема, невиконання позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором) вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника (пункт 6.9 Кредитного договору). Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором від 28 листопада 2018 року №CL-151000 виконав, надавши [PERSON] 28 листопада 2018 року 65640 грн. кредиту (а. с. 24-29). Відповідач декілька місяців сплачував кошти з метою повернення отриманого кредиту, останній платіж [PERSON] було внесено 28 березня 2019 року. Станом на 20.02.2020 за Кредитним договором від 28 листопада 2018 року №CL-151000 утворилась заборгованість у розмірі 98673,57 грн., яка складається з: 64850,64 грн. - заборгованість за кредитом; 29010,48 грн. - заборгованість за відсотками; 4812,45 грн. - пеня (а.с.30, 31). Згідно із статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України). За вимогами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як установлено судом відповідачем були істотно порушені умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості. На адресу відповідача позивачем направлялись вимоги про погашення заборгованості з попередженням про те, що у разі невиконання [PERSON] вимог банку буде ініційоване примусове стягнення заборгованості з покладенням на нього витрат у зв`язку з цим. Від отримання указаних вимог позивача відповідач ухилився (а.с.32-43). Заборгованість за Кредитним договором від 28 листопада 2018 року №CL-151000 залишається непогашеною. Згідно з частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав до суду сукупності належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань за Кредитним договором від 28 листопада 2018 року №CL-151000, не спростував наданий позивачем розрахунок суми відсотків та пені. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено допущення [PERSON] істотного порушення зобов`язань за укладеним Кредитним договором, що відповідно до пункту 6.9 Кредитного договору та частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України є підставою для дострокового стягнення всієї суми кредиту разом з нарахованими відсотками та пенею. Відтак, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2102,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12827 грн. та витрат, пов`язаних із явкою представника позивача до суду у розмірі 5 000,00 грн., то суд приходить наступного висновку. Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина друга статті 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем разом з позовом надано лише попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу на суму 12827 грн. При цьому до суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження фактичної оплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12827 грн., за Договором про надання правової допомоги від 11.04.2019, що укладений між АТ «Кредобанк» та АО «СмартЛекс», відповідно до умов якого адвокатом надавалась правова допомога за цим позовом. Зокрема, не надано акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, конкретний розрахунок кожної складової витрат та обсяг витраченого часу. Крім того, Договір про надання правової допомоги від 11.04.2019 року наданий суду, містить в собі лише першу та останню сторінки. Таким чином, у суду відсутні підстави для розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Також позивачем не доведено понесення витрат, пов`язаних з явкою представника позивача до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved