Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача звернулась до суду 25.04.2019 із вищевказаним позовом, за змістом якого на користь [PERSON] , яка перебуває на обліку в управлінні, як внутрішньо переміщена особа, виплачена адресна допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 14.01.2015 по 09.04.2018. Згідно з заявою відповідача від 15.01.2016 їй виплачено надміру нараховані кошти за період з 01.04.2016 по 30.06.2016 у сумі 2 652,00 гривень. Як вказано в заяві, відповідач не повідомила управління про те, що мала на депозитному банківському рахунку кошти у розмірі, що перевищував 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у ПАТ «Банк «Національний кредит», тобто, звертаючись до позивача, вона умисно приховала факт відкриття депозитного рахунку. На підставі викладеного, оскільки станом на 01.04.2019 відповідачем не повернуто надмірно виплачені кошти, представник позивача просить суд стягнути на користь позивача з відповідача виплачені кошти щомісячної адресної допомоги в розмірі 2 652,00 гривень. Ухвалою суду від 02.05.2019 позовну заяву прийнято до провадження відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник третьої особи 17.05.2019 надала до суду пояснення, відповідно до яких просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу без участі третьої особи. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити на підставі таких встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Так, відповідач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, що підтверджено в сукупності наданими позивачем довідками. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (далі - Порядок) Міністерство соціальної політики України відповідає за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно з п. 2 Порядку, для отримання довідки повнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (управління). Згідно з особистою заявою громадянка [PERSON] 14.01.2015 взята на облік в управлінні, як внутрішньо переміщена особа, про що їй видано довідку встановленого зразка № 2302007474 . На даний час довідка не скасована і є дійсною. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, адреса фактичного проживання відповідача, вказана в довідці від 14.01.2015 №2302007474, відповідає даним Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі-Порядок) та на підставі заяви для призначення адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, [PERSON] в період з квітня 2016 року по червень 2016 року призначено та виплачено допомогу, як внутрішньо переміщеній особі, для вказаних вище цільових витрат у сумі 2 652,00 гривень (довідка-розрахунок, о/р 608503). Відповідно до п. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців (в редакції Постанови КМ № 713 від 05.09.2018). Згідно з п. 3 Порядку (в редакції від 18.12.2015, тобто, на час призначення допомоги відповідачу) грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї) ; для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Відповідно до п. 5 Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). У заяві зазначаються відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги згідно із цим пунктом постанови, в тому числі, про наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначав, що, звертаючись до управління із заявою з січня 2016 року, коли відповідачем заповнено власноруч заяву, [PERSON] не вказано, що у неї або членів її сім`ї відкрито депозитний рахунок у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановлений для працездатних осіб. Так, на підставі п. 6 Порядку (в редакції від 18.12.2015) «Грошова допомога не призначається у разі, коли, зокрема: будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до п. 11 Порядку, у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. На думку позивача, звертаючись до управління, відповідачка умисно приховала факт відкриття депозитного рахунку, а тому, у зв`язку з наданням неповної та недостовірної інформації, яка впливає на призначення і виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам, а саме, про той факт, що у [PERSON] наявний депозитний банківський рахунок, відповідач не мала права на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У зв`язку з чим [PERSON] отримала надміру нараховані грошові кошти за період часу відкриття рахунку та у подальшому з 01.04.2016 по 30.06.2016 року у сумі 2 652,00 гривень, які позивач й просить стягнути. За положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). При цьому, за вимогами ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Втім, звертаючись до суду з позовом, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що позивач мала на депозитному банківському рахунку кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а саме: з січня 2014 року, коли відповідачем заповнено власноруч відповідні заяви з цього приводу. Посилання позивача на акт Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 08.09.2016 року № 04-21/5 щодо планової виїзної ревізії використання коштів, виділених з державного бюджету на компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а також законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району за період з 17.10.2014 по 30.06.2016 р.р., не впливають на вказаний висновок суду, оскільки зі змісту вказаного акту та доданого до нього Додатку лише слідує, що відповідач мала депозитний рахунок у ПАТ «Банк Національний Кредит» у період з 01.04.2016. Інших даних щодо наявності відкритого на ім`я відповідача депозитного банківського рахунку у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, суду не надано, тобто, розмір внеску не доведено. Отже, зважаючи на зазначені вище положення закону та обставини справи, надаючи їм належну оцінку, слід дійти висновку про наявність підстав для залишення позову без задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: dismissed