Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Представник позивача Дашко В.М., який діє на підставі довіреності №3914-К-Н-О від 28.08.2020 року (а.с. 43), звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.12.2011 року в сумі 14247,67 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 12579,25 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 1668,42 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту, у строки та на умовах, передбачених договором. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 77, 78). Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду (а.с. 56). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 74, 79), про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити частково, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2. Статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 47, 48). Матеріалами справи встановлено, що 23.12.2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (ч. 1 ст. 634 ЦК України) (далі - анкета заява) (а.с. 15). На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію анкети-заяви; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 16); витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 17-41); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 23.12.2011 року станом на 31.05.2015 року (а.с. 6, 7); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 23.12.2011 року станом на 31.05.2020 року (а.с. 8-11); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 23.12.2011 року станом на 15.09.2020 року, відповідно до якого заборгованість відповідача, що визначена позивачем до стягнення, перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 14247,67 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 12579,25 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 1668,42 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії (а.с. 12); довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [NUMBER] оформленої на [PERSON] (а.с. 13); довідку про надання кредитних карток (а.с. 14); виписку відносно [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , за договором № б/н станом на 16.09.2020 року (а.с. 49-55). Анкета заява від 23.12.2011 року не містить даних про обрану платіжну картку, розмір кредитного ліміту, строку повернення кредиту (користування ним), у ній також відсутні умови договору про встановлення розміру відсотків та відповідальності сторін за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, що наданий позивачем, визначені пільговий період користування коштами, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, в тому числі: пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено строк дії договору (12 місяців з моменту підписання з пролонгацією), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг розумів [PERSON] та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету від 23.12.2011 року, а також, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд вважає, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування, оскільки не містять підпису відповідача. При укладенні договору позивач не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин), про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Суд вважає, що з наявних у справі доказів неможливо встановити домовленості про розмір кредитного ліміту та його зміну, строку повернення кредиту (користування ним), на яких умовах отримано кредитні кошти та яким чином здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів), за порушення строків виконання договірних зобов`язань. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення пені у розмірі - 1668,42 грн. Однак, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору відповідач з 02.09.2013 року розпочав користуватися кредитними коштами, що підтверджується випискою про рух коштів по карткових рахунках відповідача (а.с. 49-55). Зазначені обставини дають підстави вважати, що [PERSON] фактично користувався кредитними коштами наданими АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно з наданим представником позивача розрахунку заборгованості відповідача за договором б/н від 23.12.2011 року прострочене тіло кредиту становить - 12579,25 грн. (а.с. 12). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження повернення позивачу взятих коштів відповідач не надав. При вирішення даної справи, суд враховує правову позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/177, у постанові від 12.02.2020 року справа №365/159/19. На підставі викладеного, суд вважає, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягти судові витрати в розмірі 1855,85 грн.

Outcome: partial