Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся 07.03.2019 року до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної шкоди, в сумі 30784 грн. 24 коп., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.09.2016 року в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «BMW X6», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «BMW X6», д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 21.11.2016 року по справі № 759/14898/16-п, [PERSON] визнано винним в настанні вищевказаної ДТП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Завдана шкода власнику автомобіля «BMW X6» [PERSON] відшкодована не була, у зв`язку з чим потерпілий, з метою отримання страхового відшкодування звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України, та на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 03.03.2017 та звіту № 575 від 25.10.2016 [PERSON] виплачено грошові кошти в розмірі 30284 грн. 24 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4685рв від 30.05.2017 року. На дату скоєння цієї пригоди, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних Моторного (транспортного) страхового бюро України. Також, з метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ було залучено суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого становить 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 407рв від 23.11.2016 року. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, так як виникло право зворотної вимоги до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 30784 грн. 24 коп., оскільки, відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ухвалою суду від 12.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд, ухвалою суду від 23.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 42, 49). У судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, в матеріалах справи міститься його письмова заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с. 46). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк не подав: відзив на позов, заяву про призначення судового засідання у спрощеному провадженні, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи. Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Так як особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач посилається на норми ст. 1191 ЦК України, п. 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначає, що в Моторного (транспортного) страхового бюро України після проведення виплати потерпілим особам виникло право зворотної вимоги (регресу). Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22.09.2016 року о 22 год. 48 хв. По вул.. Г.Наумова в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «BMW X6», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , власником якого є [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 9). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2016 року, у справі №759/14898/16-п, на водія [PERSON] накладено стягнення за адміністративне правопорушення, передбаченого ст.. 14, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.9). На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 11). В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки «BMW X6», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] (а.с. 7), цивільно-правова відповідальність останньої була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8730300, терміном дії з 30.10.2015 року по 29.10.2016 року (а.с.12). На час дорожньо-транспортної пригоди, автомобілем «BMW X6», д.н.з. [NUMBER] керував водій [PERSON] . Згідно висновку експертного дослідження № 575 від 25.10.2016 року, складеного в ФОП « [PERSON] », вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого в наслідок ТЗ «BMW X6», д.н.з. [NUMBER] , складає 30284 грн. 24 коп. (а.с. 13-28). Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілому власнику [PERSON] , за пошкодження автомобіля марки ТЗ «BMW X6», д.н.з. [NUMBER] , відшкодована не була, у зв`язку з чим потерпіла, з метою отримання страхового відшкодування звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, та згідно наказу № 4683 від 29.05.2017 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] виплачено грошові кошти в розмірі 30284 грн. 24 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4685рв від 30.05.2017 року (а.с. 29, 34). Крім того, з метою визначення розміру заподіяння шкоди позивачем понесено витрати за надання послуг суб`єкта оціночної діяльності в розмірі 500 грн. 00 коп. що підтверджується платіжним дорученням № 4685рв від 30.05.2017 року (а.с. 34). Договірних зобов`язань між Моторним (транспортним) страховим бюро України, потерпілою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не виникало. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Так, Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу «Lanos», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , який вчинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь [PERSON] у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 30784 грн. 24 коп., які є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved