Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 28 жовтня 2017 року о 17.45 годині в м. Харків по вул. Ньютона, 111 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів, серед яких були автомобіль марки FORD державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля HYUNDAI - Sonata державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль HYUNDAI - Sonata державний номер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. МТСБУ виплатило на користь потерпілої особи [PERSON] відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 9 598 грн. 84 коп., згідно платіжного доручення № 903176 від 27 березня 2018 року та 700 грн. 00 коп. витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, згідно меморіального ордера № 650012 від 24 січня 2018 року. 19 вересня 2018 року за вих. № СУ/46162/4 [PERSON] був направлений лист з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 10 298 грн. 84 коп., однак вказану суму не сплачено. Просив стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ 10 298 грн. 84 коп. та судові витрати у виді судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надав суду заяву про підтримання заявлених вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзиву не надав. Своєчасно та належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено судом, що 26.10.2017 року о 18 год. 27 хв. [PERSON] керував автомобілем марки FORD державний номер [NUMBER] при русі заднім ходом в м. Харків по вул. Ньютона, 111 не впевнився в безпеці, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем HYUNDAI - Sonata реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] , чим спричинив пошкодження транспортних засобів, заподіяв матеріальну шкоду, порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 8). Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, вина водія [PERSON] , який керував автомобілем марки FORD державний номер [NUMBER] , у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною, згідно з постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року і ніким не заперечена. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] - власнику автомобіля марки HYUNDAI - Sonata державний номер [NUMBER] , завдано матеріальних збитків. Згідно звіту № 790/М/2017 від 14 грудня 2017 року про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля HYUNDAI - Sonata, державний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження у ДТП з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (без ПДВ), складає 9 598 грн. 84 коп. (а.с. 12-19). З матеріалів справи вбачається, що на час здійснення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку із відсутністю у відповідача вказаного договору, заява до МТСБУ про виплату страхового відшкодування від 15 грудня 2017 року подана власником пошкодженого транспортного засобу автомобіля марки HYUNDAI - Sonata [PERSON] (а.с. 11). 26 березня 2018 року МТСБУ видало наказ про відшкодування власнику автомобіля марки HYUNDAI - Sonata [PERSON] шкоди з фонду захисту потерпілих, у розмірі 9 598 грн. 84 коп. (а.с. 20 ). Як зазначено у платіжному дорученні від 27 березня 2018 року за № 903176 МТСБУ сплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 9 598 грн. 84 коп. (а.с. 20 об.). Відповідно до меморіального ордера за № 650012 від 24 січня 2018 року МТСБУ сплатило послуги на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 700 грн. 00 коп. (а.с. 19 об.). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Таким чином, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Згідно п. 40.3. ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] добровільно не сплатив МТСБУУ суму матеріальної шкоди у порядку регресу, суд доходить висновку, що є підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, суд покладає судовий збір на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved