Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Представник АТ «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зазначивши третьою особою Службу у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить суд виселити відповідачів з кімнат [ADDRESS] та судові витрати по справі стягнути з відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно витягу з протоколу № 59 від 12.07.1993 року [PERSON] отримала право на проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з протоколу № 153 від 23.01.2001 року [PERSON] отримала право на проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла, що підтверджується відповіддю ВДРАЦС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області № 3308/15.12-04-04 від 15.11.2018 року. Згідно довідки ЖЕД від 19.02.2019 року та поквартирної картки [PERSON] - донька померлої, [PERSON] - онук померлої, [PERSON] - онук померлої зареєстровані в кімнаті [ADDRESS] . Після смерті матері - [PERSON] донька померлої - [PERSON] та її члени її родини самовільно зайняли кімнати [ADDRESS] Звільнити вищевказані кімнати [PERSON] та члени її родини відмовляються. Комунальні послуги за кімнату [ADDRESS] відповідачі не сплачують, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 21 641,85 грн. У разі звернення до суду - погрожують коменданту гуртожитку розправою, залякують сусідів у разі підписання актів незаконного проживання у кімнатах. Позивач вважає, що у відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відсутні законні підстави для подальшого проживання у кімнатах [ADDRESS] Факт незаконного проживання відповідачів порушує право позивача на вільне розпорядження і користування житловим приміщенням, оскільки інші громадяни не можуть бути зареєстровані за даною адресою. За змістом частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст. 116 Житлового Кодексу осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Отже позивач вимушений звернутись за захистом своїх прав та інтересів, оскільки вважає що відповідачі - [PERSON] , 1979 р.н., [PERSON] , 1999 р.н. та [PERSON] , 2008 р.н. зайняли кімнати [ADDRESS] самовільно, тому підлягають виселенню. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про виселення. Призначено судове засідання. Разом з тим, 15.05.2019 року на адресу суду за вх. №13265 від відповідачів надійшов відзив на позов, в якому останні зазначили, що позовні вимоги вони категорично не визнають і вважають незаконними, необґрунтованими, не доведеними і такими, що не відповідають нормам житлового законодавства. [PERSON] , [INFO] , отримала реєстрацію в гуртожитку за адресою [ADDRESS] ще 06.10.1989 року , тобто будучі неповнолітньою дитиною і дев`яти років. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у гуртожитку з 01.04.1999 року. Неповнолітній [PERSON] - з 27.05.2008 року. Тобто, кожен з відповідачів отримав паспортну реєстрацію і оселився у гуртожитку у неповнолітньому віці. [PERSON] - мати відповідача [PERSON] , та бабуся інших відповідачів, була зареєстрована у гуртожитку 06.10.1989 року. Що стосується даних копії Форми Б, яка надана позивачем разом з позовною заявою, слід зазначити, що дата реєстрації [PERSON] у гуртожитку зазначена невірно, з затримкою у вісім років, а саме 30.07.1997 року. Більш того, Форма Б містить у собі явні дописки у частині номеру кімнати (№ 1) та її площі (14,6). На підставі наказу (розпорядження) № 238 від 19.04.2001 року відповідач [PERSON] , тимчасово на три місяці (до 19.07.2001 року) влаштувалася на роботу до АТ «Світло Шахтаря» прибиральницею службових приміщень господарської дільниці. Наказом (розпорядженням) №252 від 19.07.2001 року вона була звільнена за закінченням строку тимчасової роботи на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України. Згідно виписки з протоколу сумісного засідання профспілкового комітету і адміністрацій до ОАО ХМЗ «Світло Шахтаря» № 182 від 30.06.2003 року «про надання кімнати у сімейному гуртожитку», копія якої також додана позивачем до матеріалів позову, [PERSON] , як колишньому працівнику АХО, була надана кімната № 1 у цьому ж гуртожитку, площею 14,6 кв.м., для проживання родини з п`яти осіб. Тобто, ця кімната була надана не взамін будь-якої, наданої раніше, а у порядку поліпшення житлових умов родини. Також з дозволу адміністрації позивача для зручності між кімнатами № 3 і № 1 був влаштований прохід, що зайвий раз свідчить про те, що усі три кімнати надавалися сім`ї відповідачів поступово у міру її збільшення. Позивач стверджує, що після смерті [PERSON] відповідач з членами своєї родини, нібито, самовільно зайняла кімнати № 3 і 14 у гуртожитку і відмовляюся їх звільнити, але це не відповідає дійсності, спростовується вищенаведеними документами і суперечить житловому законодавству. Так, при наданні родині у 1993 році кімнати [ADDRESS] на трьох осіб кожний отримав 6,53 кв. м житлової площі. Але сім`я збільшувалася, вона вже складалася з п`яти осіб, і на кожного члена родини припадало по 3,93 кв. м житлової площі, що грубо порушувало житлове законодавство. Саме тому у 2001 році для проживання сім`ї була надана додаткова кімната № 3 (по 7,98 кв. м житлової площі на кожного члена сім`ї), а потім ще і кімната № [ADDRESS] , житловою площею 14,6 кв. м. Кімната № 1 була надана тому, що неповнолітній на той час [PERSON] постійно хворів, в нього був дерматит, бронхіт, пневмонія і астма, у зв`язку з цими хронічними захворюваннями дитина перебувала на диспансерному обліку і потребувала окремої кімнати. Відповідач [PERSON] з [PERSON] і [PERSON] довгі роки постійно мешкали разом, однією родино і вели спільне господарство. Про це свідчать письмові докази, що надаються разом з відзивом на позов. Крім того правове обґрунтування вимог позивача з посиланням на ст.ст. 109, 116 ЖК УРСР відповідачі вважають невірним, оскільки ЖК УРСР передбачено вичерпний перелік підстав для виселення з гуртожитків у ст. 132 ЖК України, жодна з яких в даному випадку відсутня. У зв`язку з викладеним, відповідачі просять суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 03.06.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання відповідачів [PERSON] , [PERSON] про витребування доказів та виклик свідків у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про виселення - задоволено. Зобов`язано Акціонерне товариство «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» надати суду: оригінал Форми Б за адресою: [ADDRESS] , копія якої надана АТ «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» разом з позовом; письмову інформацію (виписку з протоколу сумісного засідання профспілкового комітету і адміністрації підприємства заводу «Світло Шахтаря») про надання у 1989 році кімнати [ADDRESS] для проживання родині [PERSON] , яка складалася з трьох осіб: [PERSON] , її чоловіка [PERSON] та доньки [PERSON] . Задоволено клопотання про виклик свідків - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні 04.02.2020 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини. Представник відповідачів [PERSON] та відповідач [PERSON] , яка також є законним представником неповнолітнього [PERSON] , проти задоволення позову заперечували у повному обсязі, просили відмовити у задоволенні позову, надавши пояснення відповідно до викладених у відзиві обставин. В судовому засіданні позивач та її представник наполягали лише на допиті свідків [PERSON] та [PERSON] , заявили клопотання про розгляд справи без допиту інших свідків, яке задоволено судом. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій заперечував проти задоволення позову і просив розглянути справу в його відсутність. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, надав висновок про недоцільність виселення неповнолітнього [PERSON] , 2008 р.н., та необхідність врахування інтересів малолітньої дитини при ухваленні рішення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до довідки Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» від 06.03.2019 року за №677 станом на 01.03.2019 року на балансі Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» знаходяться житлові будинки за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно з копією паспорту серії [NUMBER] , місце проживання [PERSON] . [INFO] , було зареєстровано у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] з 06.10.1989 року (а.с.8-9) Зазначене також підтверджено копією форми А про реєстрацію [PERSON] (а.с.48). [PERSON] , [INFO] , доводилась матір`ю відповідачу [PERSON] , [INFO] , в свою чергу [PERSON] , [INFO] , доводиться матір`ю відповідачам [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 2008 року народження, що визнано і на заперечувалось в судовому засіданні сторонами. Згідно з копією паспорту серії [NUMBER] , місце проживання [PERSON] , [INFO] , також зареєстровано у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] з 06.10.1989 року (а.с.20). Копія витягу з протоколу № 59 від 12.07.1993 року свідчить про те, що [PERSON] надана кімната [ADDRESS] загальною площею 19, 6 кв.м, в тому числі балкон 0,8 кв.м у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] осіб (а.с.7). Відповідно до копії витягу з протоколу № 153 від 23.01.2001 року за заявою [PERSON] про надання додаткової кімнати, вирішено надати землеробу цеху Л-1 [PERSON] кімнату № 3 площею 20, 3 кв.м до займаної кімнати № 14 площею 19, 6 кв.м за адресою: [ADDRESS] на сім`ю 5 осіб (а.с.6). З копії довідки, виданої АТ «Світло шахтаря» 01.03.2004 року [PERSON] , 1979 р.н., вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживають [PERSON] , 1999 р.н., син, [PERSON] , 1960 р.н., матір, [PERSON] , 1957 р.н. вітчим (а.с.51). Позивач звертався з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , гуртожиток . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2014 року позовні вимог Публічного акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» залишені без задоволення. При ухваленні рішення судом встановлено на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, що доводи позивача щодо того, що відповідач добровільно залишив спірне житло та не проживає за місцем своєї реєстрації з 2011 року, тобто не користується зазначеним жилим приміщенням більше шести місяців без поважних причин, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Також судом встановлено, що 15.04.2008 року [PERSON] звільнено з посади прибиральника службових приміщень ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» за згодою сторін. [PERSON] через свій стан здоров`я у зв`язку з професійним захворюванням, отриманим під час роботи у позивача, періодично проходить лікування (а.с.55-60). Як вбачається з відповіді ВДРАЦС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області № 3308/15.12-04-04 від 15.11.2018 року [PERSON] , [INFO] , померла, про що є в наявності актовий запис про смерть №17 від 08.05.2018 року (а.с.12). Вищевказані відомості підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.05.2018 року, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №17 від 08.05.2018 року (а.с.47). Відповідно до копії наказу №238 AT «Світло Шахтаря» від 18.04.2001 року, [PERSON] тимчасово зарахована на роботу прибиральницею службових приміщень з 19.04.2001 року по 19.07.2001 року (а.с.16). Разом з тим, відповідно до копії наказу №252 AT «Світло Шахтаря» від 19.07.2001 року, у зв`язку із закінченням строку, [PERSON] звільнена з посади прибиральниці службових приміщень (а.с.17). Зазначені дані підтверджені також довідкою АТ «Світло шахтаря» №103 від 20.02.2019 року, з якої вбачається, що [PERSON] працювала у ВАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» на посаді прибиральниці службових приміщень Господарської дільниці з 19.04.2001 року по 19.07.2001 року. Звільнена у відповідності до п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням тимчасових робіт (а.с.18). Відповідно до копії витягу з протоколу № 182 від 30.06.2003 року [PERSON] на її заяву про виділення кімнати в сімейному гуртожитку надано як колишній працівниці виділена кімната [ADDRESS] площею 14,6 кв.м. в сімейному гуртожитку за адресою: [ADDRESS] осіб (а.с.19). Копія Форми Б, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні та повернуто позивачу, містить інформацію про реєстрацію за адресою: [ADDRESS] житловою площею 14,6 кв.м - основного наймача [PERSON] - з 30.07.97 р., сина [PERSON] - з 01.04.1999 р., сина [PERSON] - з 27.05.2008 р. (а.с.15). Зміст зазначеного документу представник позивача трактувала таким чином, що номери корпусів змінювались. Згідно з копією довідки ЖРЕД АТ «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» від 19.02.2019 року, виданої [PERSON] , 1979 р.н., остання дійсно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживають та зареєстровані: [PERSON] - син, 1999 р.н., [PERSON] - син, 2008 р.н. (а.с.14). Позивачем до своєю позовної заяви додано розрахунок заборгованості в сумі 21 641,85 грн. станом на 01.03.2019 року за особовим рахунком [NUMBER], відкритим на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради від 31.05.2019 року за №407 надано висновок про недоцільність виселення неповнолітнього [PERSON] , 2008 року народження, з кімнат [ADDRESS] у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» до [PERSON] , яка є представником [PERSON] , [INFO] , про виселення. Як вбачається із позовної заяви, неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає з мамою, старшим братом в спірних кімнатах гуртожитку заводу. Всі вони належали до членів сім`ї нині померлої працівниці заводу, якій за життя надавалося це житло. Зараз позивач вважає, що кімнати зайняті самовільно та наполягає на виселенні. Департамент не погоджується із позовними вимогами та вважає, що вони не можуть бути задоволені судом. Неповнолітня дитина правомірно зареєстрована в житловому приміщенні за заявою батьків. Право користування житлом у дитини виникає на підставі факту її народження. Сім`я, до якої належить дитина, протягом тривалого часу проживали у вказаних кімнатах разом із покійним наймачем та вели з нею спільне господарство. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Обмеження прав дитини є незаконними. Згідно положень ст. 310 ЦК України фізична особа, так само і дитина має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Водночас пунктом 4 ст. 31 ЦК України гарантовано, що фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Виселити неповнолітню дитину з житлового приміщення і без надання іншого житла неможливо. Інформації про наявність у неповнолітнього [PERSON] іншого житла, яке б належало йому на праві власності або на праві користування, немає. Право дітей на житло є одним з основних прав, адже без мінімальної забезпеченості житлом і майном нормальне існування дитини просто неможливе. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved