Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги вмотивовано тим, що позивач [PERSON] є власницею нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 10.10.2000 року, зареєстрованого товарною біржею «Ізумруд» за № 6466, відповідач [PERSON] відчужила позивачу домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11.01.2006 року договір купівлі-продажу домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 10.10.2000 року, зареєстрований товарною біржею «Ізумруд» за № 6466 між позивачем та відповідачем, визнано дійсним, а також визнано за позивачем право власності на зазначене домоволодіння. Під час проведення процедури приватизації земельної ділянки під належним позивачу житловим будинком їй стало відомо, що колишнім власником будинку було оформлено у власність вищевказану земельну ділянку і державний акт на землю відповідачем було отримано вже коли вона продала будинок. Просить скасувати державний акт на право приватної власності на землю. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.10.2000 року, зареєстрованого товарною біржею «Ізумруд» за № 6466, відповідач [PERSON] відчужила позивачу [PERSON] домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 11). З матеріалів справи вбачається, що позивачу на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11.01.2006 року на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] (а.с. 8. 9, 12). Під час проведення процедури приватизації земельної ділянки під належним позивачу житловим будинком їй стало відомо, що колишнім власником будинку було оформлено у власність вищевказану земельну ділянку і державний акт на землю відповідачем було отримано вже коли вона продала будинок. Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Каховському районі Міськрайонного управління у Каховському районі та м. Новій Каховці Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Растопірової А.В. за № РВ-6500507702019 від 21.03.2019 року позивачу було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з тих підстав, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , перебуває у приватній власності [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-№ 038693 за № 882, який видано [PERSON] вже після відчуження зазначеного майна позивачу, а саме 13.10.2000 року (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. За приписами ч. 1 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені представником позивача вимоги підлягають задоволенню, оскільки державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-№ 038693 за № 882, зареєстрований за відповідачем, створює перешкоди позивачу реалізувати своє право власності на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , а саме приватизувати земельну ділянку, на якій воно знаходиться.

Outcome: approved