Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати втратившими право на проживання в 1/2 частині житлового будинку, розташованого за адресою; [ADDRESS], м. Звенигородка, Черкаська область, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належним на праві власності 1/2 частиною будинку, розміщеного за адресою: Черкаська область, м. Звенигородка, [ADDRESS], шляхом примусового виселення з цього будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; зняти з реєстраційного обліку у Звенигородському районному секторі УДМС України у Черкаській області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що на прилюдних торгах, проведених 08 грудня 2010 року Державним підприємством «Укррезерв», з реалізації арештованого нерухомого майна, [PERSON], як переможцем прилюдних торгів, придбано 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], м. Звенигородка, Черкаська область, який належав відповідачу [PERSON], про що отримав протокол №24089 від 08.12.2010 року, про проведення прилюдних торгів по реалізації майна. На підставі Акта державного виконавця про проведення публічних торгів, затвердженого 22.12.2010 року начальником ВДВС, [PERSON] в державного нотаріуса було оформлено право власності на ? частину житлового будинку та отримано свідоцтво на право власності, яке було зареєстроване в реєстрі прав власності. Після цього [PERSON] неодноразово повідомляв відповідача про те що ним придбано будинок і йому необхідно даний будинок звільнити. Відповідач [PERSON] пообіцяв йому звільнити будинок, проте останній раз, 14.05.2013 року, домовившись про те, що будинок звільнять і 17.05.2013 року, віддадуть [PERSON] ключі від будинку, прийшовши в визначений час, разом із своїм представником, почули чергові погрози і відмову відповідача [PERSON] звільнити будинок, а також відповідач повідомив, що подав скаргу в прокуратуру на не законні дії [PERSON], що змусило [PERSON] звернутись до суду про захист його прав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та пояснили, що проведені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна №24089 від 08.12.2010 року по продажу ? частини житлового будинку,який знаходиться за адресою [ADDRESS] м.Звенигородка,Черкаської області з недодержанням вимог закону в момент його укладення ,а тому недійсне і свідоцтво про право власності позивача на вищевказане будинковолодіння,а тому підстав для виселення не має. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в призначені судові засідання не з»являлися,а [PERSON] не з»явився в судові засідання призначені 24.10.2014 року та 05.11.2014 року також не з»явився по невідомій суду причині,про день,час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку. За ухвалою суду справа розглядається у відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Представник третьої особи без самостійних вимог Звенигородського районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в судове засідання не з'явився, направив до суду заперечення, в якому вказали, що залучення Звенигородського РС УДМС України в Черкаській області у якості третьої особи по даній справі є порушенням норм цивільного процесуального права та законодавства, що регламентує порядок реєстрації місця проживання фізичної особи та просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, відповідач, представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на прилюдних торгах, проведених 08 грудня 2010 року Державним підприємством «Укррезерв», з реалізації арештованого нерухомого майна, [PERSON], як переможцем прилюдних торгів, придбано 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], м. Звенигородка, Черкаська область, який належав відповідачу [PERSON], про що отримав протокол №24089, від 08.12.2010 року, про проведення прилюдних торгів по реалізації майна (а.с.6). На підставі Акта державного виконавця про проведення публічних торгів, затвердженого 22.12.2010 року начальником відділу державної виконавчої служби, [PERSON] в державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Черкаської області було оформлено право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], м. Звенигородка, Черкаська область, та отримано право установчий документ - свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №2-2786 від 24.12.2010 року, зареєстровано в реєстрі за №2-2786 (а.с.7-8). Відповідно до витягу № 2551130 від 16.05.2011 року, виданого Звенигородським ВВКП ЧООБТІ, свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №2-2786 від 24.12.2010 року, зареєстровано в реєстрі прав власності № 1220 в книзі 13 (а.с.9). Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS], Черкаська область, в даному будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.10-12). ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. В порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення боргових зобов'язань, що виникли у відповідач [PERSON] за судовими рішеннями, відділ державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції здійснив реалізацію 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], м. Звенигородка, Черкаська область, який належав відповідачу. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.02.2014 року в позові [PERSON] до [PERSON], відділ Державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області, Державне підприємство «Укрезерв», Звенигородська державна нотаріальна контора, третя особа на стороні позивача служба у справах дітей Звенигородської державної районної адміністрації про визнання протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна недійсним було відмовлено. Увалою апеляційного суду Черкаської області від 31.03.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2014 року відхилено, рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2014 року залишено без змін. (а.с.46-51) Таким чином [PERSON] в силу закову, як добросовісний набувач набув право власності на даний житловий будинок, а у відповідача, відповідно до ч.8 ст.346 Цивільного Кодексу України, припинилося право власності на зазначене майно. Втрата права на житло позбавила відповідача і права на користування ним. З огляду на те, що відповідач набув право власності на будинок внаслідок дарування, відповідно до норм цивільного законодавства, право власності на будинок Відповідача не набули ні дружина відповідача (ст..57 Сімейного кодексу України), ні їхні діти (ст. 173 Сімейного Кодексу України), і проживали в будинку як користувачі. Крім того, житлове законодавство не передбачає збереження за членами сім'ї відповідача права житлового сервітуту у випадку примусового відчуження житла, яке йому належало. До житлового сервітуту не підлягає застосуванню загальне правило, передбачене в ч.6 ст. 403 Цивільного кодексу України, відповідно до якого сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого встановлено сервітут, оскільки житловий сервітут має особистий характер і пов'язаний з власником майна та членами його сім'ї. Підстави для припинення сервітуту, викладені в ст.406 ЦК України, частиною 4 якої визначено, що сервітут припиняє чинність в разі припинення обставин, яка була підставою для встановлення сервітуту. В такому разі, відповідачі, набувши право користування житлом разом з набуттям права власності на житловий будинок їх чоловіком та батьком, втратили право користування житлом разом з втратою права власності на нього. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст. 386 Цивільного кодексу України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Попередній власник квартири, відповідач [PERSON] в добровільному порядку будинок не звільняє, та відповідно, перешкоджає у праві користування ним, що суперечить правам та інтересам позивача. Оскільки відповідач після направлення вимоги про виселення у добровільному порядку не висилився, він підлягає виселенню у примусовом порядку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Втративши право на житло та право проживання в ньому, відповідачі втратили право на реєстрацію за адресою м.Звенигородка [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Враховуючи ту обставину, що позивач [PERSON] не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на приватну власність, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є власником 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], м. Звенигородка, Черкаська область, однак не може повністю реалізувати своє право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майно, суд вважає за можливе захистити його право шляхом: визнання втратившими право на проживання в 1/2 частині житлового будинку, розташованого за адресою; [ADDRESS], м. Звенигородка, Черкаська область, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; усунення перешкоди в користуванні та розпорядженні належним на праві власності 1/2 частиною будинку, розміщеного за адресою: Черкаська область, м. Звенигородка, [ADDRESS], шляхом примусового виселення з цього будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; зняття з реєстраційного обліку у Звенигородському районному секторі УДМС України у Черкаській області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] зняттю з реєстраційного обліку у Звенигородському районному секторі УДМС України у Черкаській області не підлягає, оскільки у домовій книзі будинку [ADDRESS], Черкаська область приписаною не значиться. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним витрати на сплату судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved