Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Представник заявника [PERSON], яка діє на підставі довіреності, звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати недієздатним [PERSON], 07.11.1998р.н., та встановити над ним опіку, призначивши йому опікуна - заявницю [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] страждає на захворювання, внаслідок якого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявниця пояснила, що її син з дитинства має вади у психічному розвитку, внаслідок чого перебуває на обліку у психіатра. На теперішній час він досяг повноліття, але на її думку не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому має бути визнаний недієздатним. Просила задовольнити її вимоги та призначити її опікуном її сина. [PERSON] пояснив, що їх син дійсно має вади психічного розвитку, а тому не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просив задовольнити заяви та призначити опікуном сина заявницю. [PERSON] в судовому засіданні від надання пояснень відмовився. Представник органу опіку та піклування в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі та зазначив, що підтримує вимоги в повному обсязі. Прокурор Черкаської місцевої прокуратури також не з'явився в судове засідання, але надав заяву, в якій зазначив, що після внесення змін до Конституції України до функцій прокуратури не належить представництво інтересів громадян в суді. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши усі наявні у справі докази, в тому числі медичну картку [PERSON] та висновок судово-психіатричної експертизи, суд дійшов наступних висновків. [PERSON], 07.11.1998р., є інвалідом І-А групи безстроково внаслідок інвалідності з дитинства у звязку з чим потребує постійного стороннього догляду, спостереження у психіатра, проведення постійного підтримуючого психофармакологічного лікування, психотерапії та психокорекції /а.с.7/. На теперішній час він проживає разом з батьками за адресою: [ADDRESS]. Батьками [PERSON] є заявниця та [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження /а.с.5/. Згідно висновку лікарської комісії Черкаського ОПНД від 06.06.2017р. [PERSON] має інвалідність внаслідок психічного розладу та за рівнем життєдіяльності має обмеження у самообслуговуванні, здатності до орієнтації та спілкування, а тому потребує постійного стороннього догляду. За таких обставин мати [PERSON] звернулась до суду з даною заявою. Згідно п.1 ч.2 ст.234 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до ст.30 Цивільного кодексу України (далі ЦК) цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Статтею 39 ЦК передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зазначені положення закону направлені на забезпечення захисту законних прав та інтересів членів суспільства, щоб запобігти існуванню правочинів, які не відповідають ознаці вільного волевиявлення його учасників та гарантувати належний правовий захист особам, які з обєктивних причин не можуть самостійно здійснювати свої права та відповідати по своїм обовязкам. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 21.07.2017р. [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості внаслідок перінатальної патології з мовними, емоційними розладами, нездатністю до самостійної життєдіяльності та повною залежністю від оточуючих осіб з проявами симптоматичної епілепсії, частими поліморфними терапевтично-резистентними приступами, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Даний експертний висновок є належним чином мотивований та обґрунтований і відповідає даним, які містяться в медичній картці [PERSON]. Відповідно до даних медичної картки [PERSON] регулярно, починаючи з квітня 2001р., щорічно проходив лікування в умовах стаціонару в дитячому відділенні Черкаського ОПНД з приводу вад розумового розвитку. Наявні в матеріалах медичної картки виписки з історії хвороби підтверджують хронічний та стійкий характер психічного розладу [PERSON]. Крім того, такий висновок узгоджується і з поведінкою самого [PERSON], який був присутнім в судовому засіданні. Отже судом встановлено, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого не може належним чином самостійно набувати та здійснювати свої цивільні права, а також створювати, виконувати та нести відповідальність по своїм обовязкам. За таких обставин вимоги про визнання [PERSON] недієздатним підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Заявницею надано суду відповідне подання опікунської ради при виконавчому комітету Черкаської міської ради від 26.06.2017р. №4344, відповідно до якого зазначений орган не заперечує щодо призначення заявниці опікуном її сина [PERSON] у випадку визнання його недієздатним за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідає вимогам ст.63 ЦК, щоб бути опікуном її недієздатного сина, перешкод для здійснення нею опікунських обовязків судом не встановлено. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved