Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Представник позивача Бовшик М.Ю., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що на початку жовтня 2019 року за місцем роботи позивача надійшла постанова старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицьої Ярослави Анатоліївни ВП №60145683 від 01 жовтня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З даної постанови позивач дізнався, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було вчинено виконавчий напис № 9068 від 10 вересня 2019 року про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 18246 гривень 18 копійок. 19.02.2020 до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було надіслано адвокатський запит № 152 від 19.02.2020, у відповідь на який позивачу надано копії документів: виконавчий напис № 9068 від 10 вересня 2019 року, кредитний Договір зі страхування життя позичальника № 242/7433CLCPS від 14.02.2013, заява-анкета, заява про відкриття виконавчого провадження, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, постанова про відкриття виконавчого провадження № 60145683, супровідний лист вих. №11810/ 15.3-25/8 від 28.02.2020. З наданих Державним виконавцем копій документів вбачається, що відповідач є боржником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу №20141028-Г від 28.102014, відступлено право вимоги за Кредитним договором зі страхування життя позичальника (пошта) № 242/7433CLCPS від 24.02.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] . Сума заборгованості складає 18246,16 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 8262,32 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 2563.63 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею - 7270,21 грн.; плата за вчинення вииконавчого напису 150,00 грн. Приватним нотаріусом, не було перевірено надіслання [PERSON] вимоги про усунення порушень за кредитним договором та її отримання останньою, що унеможливило подання позивачем приватному нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи не пропущено ТОВ « Фінансова компанія управління активами», строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Вважає, що виконавчий напис № 9068 вчинений 10.09.2019 приватним нотаріусом, про стягнення заборгованості є протиправним, таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки в матеріалах наданих приватним виконавцем відсутня засвідчена стягувачем (відповідачем) виписка з рахунка боржника (позивача) із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яка б свідчила про безспірність заборгованості. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9068, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем від 10.09.2019 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 18246 гривень 16 копійок та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судові витрати та витрати на правову допомогу. У ході розгляд у справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Г.С. від 23.03.2020 цивільну справу направлено за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02.06.2020 ухвалу суду Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.03.2020 скасовано та матеріали цивільної справи направлено для продовження розгляду. Ухвалою суду від 25.06.2020 заяву про забезпечення позову задоволено та з метою забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 10.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за №9068 щодо звернення стягнення на заробітну плату та заборонено вчиняти будь-які інші виконавчі дії в рамках виконавчого провадження №60145683 від 26.09.2019. Ухвалою суду від 25.06.2020 прийнято до провадження справу та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін ан 28.07.2020. 17.07.2020 від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просив цивільну справу передати за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області та надано клопотання про врегулювання спору за участю судді . 25.08.2020 від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до суду надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді. Ухвалами суду від 20.10.2020 у задоволенні вказаних вищу клопотаннь від 17.07.2020 та 25.08.2020 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» - відмовлено. У судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Бовшик М.Ю. не з`явився, надав до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримує (а.с.232-233) Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за адресою, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.158). Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особи: старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Невмержицька Я.А. у судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутностя за наявними матеріалами справи (.а.с.220). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що 10.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис , зареєстрований в реєстрі за № 9068 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» , якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу №20141028-Г від 28.102014, відступлено право вимоги за Кредитним договором зі страхування життя позичальника (пошта) № 242/7433CLCPS від 24.02.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.10.2014 по 29.07.2019, сума заборгованості складає 18246,16 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 8262,32 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 2563.63 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею - 7270,21 грн.; плата за вчинення виконавчого напису 150,00 грн. (а.с.12). Постановою старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Невмержицькою Я.А. від 01.10.2019 було звернуто стягнення на доходи боржника за виконавчим провадженням ВП №60145683 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.11). Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. та відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис до суду не надходило. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Вказана обставина підтверджується копіями документів, наданих нотаріусом до суду, на підставі яких він вчинив виконавчий напис. Виписки із особового рахунку боржника серед цих документів немає. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзивів на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували його можливі заперечення, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд вказує наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представником позивача у позові заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, на підтвердження чого надано суду квитанцію до прибуткового касового ордера №14 від 09.03.2020 на суму 5000,00 грн. (а.с.21), договір про надання правової допомоги №14 від 16.02.2020 (26-30), акт прийому-передачі виконаних робіт від 09.03.2020 (а.с.25). З детального опису робіт виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 09.03.2020 (а.с.25) вбачається, що сторонами договору про надання правової допомоги №14 від 16.02.2020 обумовлено, що година роботи адвоката складає 500 грн. Адвокатом було надано правничі послуги на суму 5000,00 грн., які складаються з наступного: - консультація правового характеру з використанням юридичної літератури (2 год.); - вивчення та надання правової оцінки письмовим документам поданих адвокату (2 год.); - підготування процесуальних документів (2 год.); - підготовка позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви (4 год.). Беручи до уваги вище викладене, суд вважає за можливе стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу саме у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 09.03.2020 (а.с.1), саме тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] .

Outcome: approved