Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Представник позивача - відповідача за зустрічним позовом [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість за заробітною платою та відпускними в розмірі 10242,50 грн., визнати незаконним наказ № ІНВ00000004-0000000001 від 28.11.2013 року про припинення трудового договору, зобов'язати відповідача видати новий наказ про звільнення з роботи з 12.09.2013 року за ст. 43-1 КЗпП України та внести виправлення щодо дати та формулювання причини звільнення його з роботи у трудовій книжці, стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію у сумі 200000 грн. та винести окрему ухвалу в порядку ст. 211 ЦПК, поклавши на відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він ([PERSON]) працював у ТзОВ «Грін МП Інвест» на посаді директора з 28.11.2012 року за трудовим контрактом, який було укладено терміном на один рік. Рішення про обрання його керівником ТзОВ «Грін МП Інвест» прийнято 30.05.2012 року на установчих зборах засновників ТзОВ «Грін МП Інвест» (протокол № 1 установчих зборів засновників ТзОВ «Грін МП Інвест» від 30.05.2012 року). За трудовим контрактом він зобов'язався виконувати роботу, визначену контрактом, а ТзОВ «Грін МП Інвест» зобов'язалось виплачувати йому заробітну плату, преміальні виплати та забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством і угодою сторін. Згідно з п. 3.1 трудового контракту за виконання обов'язків, передбачених останнім, встановлено посадовий оклад у розмірі 2500 грн. на місяць. З 12.09.2013 року на підставі рішення від 09.09.2013 року № 1 учасника ТзОВ «Грін МП Інвест» його звільнено з посади директора ТзОВ «Грін МП Інвест». Повідомлення керівником засновника ТзОВ «Грін МП Інвест» про звільнення з посади було здійснено в присутності двох свідків, що підтверджено повідомленням про звільнення з посади директора від 10.09.2013 року, правильність перекладу якого з угорської на українську мову засвідчив начальник відділу іноперекладів Закарпатської торгово-промислової палати. Рішенням № 3 учасника ТзОВ «Грін МП Інвест» від 12.09.2013 року [PERSON] призначено виконуючим обов'язки директора ТзОВ «Грін МП Інвест» та уповноважено його провести реєстрацію відповідних змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Факт звільнення його з посади керівника ТзОВ «Грін МП Інвест» з 12.09.2013 року також підтверджується листом за підписом керівника засновника ТзОВ «Грін МП Інвест» - генерального директора ПАТ «Мастерпласт» Тібора Давіда, скріпленого відбитком печатки ПАТ «Мастерпласт», адресованого йому. За змістом даного листа рішенням учасника ТзОВ «Грін МП Інвест» - ПАТ «Мастерпласт» від 12.09.2013 року № 1 його усунуто від виконання обов'язків директора ТзОВ «Грін МП Інвест». Вказане рішення було доведено до його відома з вимогою забезпечити передачу печатки, документів та товарно-матеріальних цінностей ТзОВ «Грін МП Інвест» уповноваженим представникам учасника з оформленням акту прийому-передачі. Крім того, цим листом його було проінформовано про те, що прийом-передача відбудеться 23.09.2013 року о 10 год. 00 хв. за юридичною адресою товариства : Львівська область, Стрийський район, с. Дуліби, вул. Заводська, 27Б. Актом прийому-передачі від 01.10.2013 року засвідчується, що він у присутності трьох свідків та у зв'язку з усуненням його від виконання обов'язків директора ТзОВ «Грін МП Інвест» передав, а [PERSON] прийняв печатку ТзОВ «Грін МП Інвест» та корпоративну карту. Отже, трудові відносини з ним як з керівником ТзОВ «Грін МП Інвест» були припинені і юридично, і фактично, а трудові відносини з новим керівником [PERSON] виникли з 12.09.2013 року. Крім того, за даними державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] з 12.09.2013 року є керівником ТзОВ «Грін МП Інвест», а також особою, що уповноважена представляти відповідача у правовідносинах з третіми особами, вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори. Після отримання інформації про звільнення він звернувся до нового керівництва ТзОВ «Грін МП Інвест» з метою отримати розрахунок та трудову книжку, однак це прохання не було задоволено. Лише 21.02.2014 року йому було передано трудову книжку, довідку про доходи та копію наказу про звільнення, з якого дізнався, що у вказаних документах датою звільнення зазначено 28.11.2013 року, а не 12.09.2013 року. Насправді, він був звільнений достроково, до спливу строку, встановленого контрактом, а тому просить визнати незаконним наказ від 28.11.2013 року про припинення трудового договору (контракту) за п. 2 ст. 36 КЗпП України, зобов'язати відповідача-позивача за зустрічним позовом видати наказ про його звільнення з роботи з 12.09.2013 року за ст. 43-1 КЗпП України та внести виправлення в трудову книжку щодо дати та формулювання причини звільнення. Окрім того, зазначає, що пунктом 6.3 трудового контракту визначено, що у випадку звільнення працівника або розірвання даного контракту в односторонньому порядку без письмового попередження за 6 календарних місяців до моменту звільнення та/або розірвання контракту - Роботодавець зобов'язаний виплатити Працівнику штраф у вигляді грошової компенсації у восьмидесяти кратному розмірі від суми посадового окладу, вказаного в даному договорі. А тому просить стягнути з відповідача-позивача за зустрічним позовом 200000 грн. грошової компенсації. Крім того, під час роботи за трудовим контрактом заробітна плата йому виплачувалась несистематично та в неповному обсязі. Він не отримував ні відпускних, ні грошової компенсації за невикористані дні відпустки. Заборгованість по заробітній платі та відпускних становить 10242,50 грн., яку і просить стягнути з відповідача-позивача за зустрічним позовом. Представник відповідача - позивача за зустрічним позовом ТзОВ «Грін МП Інвест» Олійник Р.Б. звернувся до суду із зустрічною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] на його користь безпідставно набуту заробітну плату у розмірі 6633,30 грн. В обґрунтування вимог зустрічної позовної заяви покликається на те, що 28.11.2012 року між ТзОВ «Грін МП Інвест», в особі Давіда Тібора, що діяв від імені засновника - ВАТ «Мастерпласт» (частка 100% у статутному капіталі товариства), та [PERSON] було підписано трудовий контракт. Відповідно до п. 3.1 трудового контракту за виконання обов'язків, передбачених останнім, позивачеві-відповідачеві за зустрічним позовом було встановлено посадовий оклад у розмірі 2500 грн. Отже, щомісячна заробітна плата, яка підлягає виплаті [PERSON], складає 2048,50 грн. Відповідно, загальна сума заробітної плати та відпускних, яка мала бути виплачена йому за період роботи з 28.11.2012 року по 28.11.2013 року складає 27125,43 грн. (заробітна плата за 12 місяців + компенсація за відпустку). Відповідно до пп. «і» п. 14.2 Статуту ТзОВ «Грін МП Інвест» до компетенції учасників товариства належить, зокрема, визначати умови оплати праці посадових осіб товариства. Однак, учасник товариства ВАТ «Мастерпласт» (частка 100% у статутному капіталі товариства) не приймав жодних рішень про зміну заробітної плати [PERSON], вказаної у трудовому контракті. В той же час, на картковий рахунок позивача - відповідача за зустрічним позовом в якості заробітної плати було перераховано 27744,35 грн. Крім того, позивач - відповідач за зустрічним позовом двічі: 23.05.2013 року та 07.06.2013 року отримував заробітну плату з каси банку. Відповідно, загальна сума заробітної плати, виплаченої йому ТзОВ «Грін МП Інвест», складає 33758,73 грн. Отже, ТзОВ «Грін МП Інвест» до моменту усунення позивача - відповідача за зустрічним позовом від виконання обов'язків директора (12.09.2013 року) безпідставно виплатило йому в якості заробітної плати 6633,30 грн. В подальшому, до моменту звільнення [PERSON] з посади директора (28.11.2013 року) заробітна плата нараховувалась у розмірі, передбаченому трудовим контрактом. В межах даної справи позивач - відповідач за зустрічним позовом однозначно діяв недобросовісно, оскільки, не маючи необхідних повноважень, користуючись своїм службовим становищем, він виплачував собі заробітну плату у розмірі більшому, ніж це передбачено трудовим контрактом. Відповідно, [PERSON] повинен повернути ТзОВ «Грін МП Інвест» безпідставно отримані кошти у сумі 6633,30 грн. 22 серпня 2014 року відповідач - позивач за зустрічним позовом направив [PERSON] та його представнику вимогу про повернення помилково нарахованої та виплаченої заробітної плати у строк до 27.08.2014 року. Однак, станом на 28.08.2014 року безпідставно одержана заробітна плата не повернута. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2014 року позовні вимоги [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Грін МП Інвест» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та штрафу, визнання незаконним наказу про припинення трудового договору від 28.11.2013 року та зобов'язання внести виправлення у трудовій книжці щодо дати та формулювання причини звільнення та товариства з обмеженою відповідальністю «Грін МП Інвест» до [PERSON] про повернення безпідставно набутої заробітної плати об'єднано в одне провадження /а.с. 122/. Представник позивача - відповідача за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить поданий нею позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зустрічний позов заперечила та просить відмовити в його задоволенні, оскільки відповідач - позивач за зустрічним позовом свідомо сфабрикував додані до зустрічного позову бухгалтерську довідку та акт виявлення помилки в нарахуванні заробітної плати і зробив це після отримання від позивача - відповідача за зустрічним позовом звернення щодо вирішення спору згідно з п. 5.5 трудового контракту. Представник відповідача - позивача за зустрічним позовом Олійник Р.Б. у судовому засіданні підтримав заявлені зустрічні позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просить суд у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі, зустрічний позов задовольнити, оскільки факт нарахування та виплати позивачу-відповідачу за зустрічним позовом заробітної плати за період з 12.09.2013 року (дата усунення від виконання обов'язків) по 28.11.2013 року (дата звільнення) безумовно свідчить про те, що припинення трудових відносин відбулося саме 28.11.2013 року у зв'язку із закінченням терміну дії трудового контракту. Крім того, як видно з переписки, ТзОВ «Грін МП Інвест» неодноразово повідомляло позивача - відповідача за зустрічним позовом про його усунення від виконання обов'язків з 12.09.2013 року, а не звільнення. Вимога позивача - відповідача за зустрічним позовом про виплату штрафу є необґрунтованою, оскільки він не був достроково звільнений в односторонньому порядку без письмового попередження, а був звільнений у зв'язку із закінченням терміну дії трудового контракту. Твердження [PERSON] про те, що заборгованість по заробітній платі та відпускних за період з 28.11.2012 року по 28.04.2013 року складає 10242,50 грн. теж не відповідає дійсності, так як останньому було встановлено посадовий оклад у розмірі 2500 грн. Отже, щомісячна заробітна плата, яка підлягає виплаті, складає 2048,50 грн. (2500 грн. - розмір посадового окладу за трудовим контрактом, - 3,6% єдиний соціальний внесок з працівників, - 15% податок з доходів фізичних осіб). Загальна сума заробітної плати та відпускних, яка мала бути виплачена позивачеві - відповідачеві за зустрічним позовом за період роботи з 28.11.2012 року по 28.11.2013 року, складає 27125,43 грн. На картковий рахунок в якості заробітної плати було перераховано 27744,35 грн. Отже, жодної заборгованості по заробітній платі не існує, навпаки, ТзОВ «Грін МП Інвест» за період перебування позивача - відповідача за зустрічним позовом на посаді директора зайво виплатило йому заробітну плату на суму 6633,30 грн. Окрім того, зазначає, що позивач-відповідач за зустрічним позовом, дізнавшись про своє звільнення 21.02.2014 року після отримання його представником трудової книжки, звернувся з позовом 17.05.2014 року, а отже, пропустив строки звернення до суду, передбачені ст. 233 КЗпП України. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, а зустрічний позов ТзОВ «Грін МП Інвест» є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Постанова Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачає, якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав (пункт 4). Позивач-відповідач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду 20 травня 2014 року з позовом про визнання незаконним наказу № ІНВ00000004-0000000001 від 28.11.2013 року про припинення трудового договору. Копію цього наказу та трудову книжку позивач-відповідач за зустрічним позовом отримав 21 лютого 2014 року через свого представника [PERSON], що не заперечується нею та підтверджується актом передачі-приймання документів від 21.02.2014 року та розпискою про отримання трудової книжки /а.с. 13, 87/. Таким чином, строк звернення до суду щодо оспорення даного наказу закінчився 21 березня 2014 року., та був прострочений на 2 місяці. З наведеного випливає, що позивач-відповідач за зустрічним позовом пропустив строки звернення до суду, передбачені статтею 223 КЗпП України. Клопотання про поновлення таких суду не подав, вважаючи, що такі ним не пропущені. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Враховуючи те, що при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд повинен з'ясувати не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи, права і обов'язки сторін. Судом встановлено, що 28.11.2012 року між ТзОВ «Грін МП Інвест», в особі Давіда Тібора, що діяв від імені засновника - ВАТ «Мастерпласт» (частка 100% у статутному капіталі товариства) та [PERSON] було укладено трудовий контракт строком на 1 рік /а.с. 24/. Рішенням № 1 учасника ТзОВ «Грін МП Інвест» ПАТ «Мастерпласт» від 09.09.2013 року усунуто [PERSON] від виконання обов'язків директора ТзОВ «Грін МП Інвест» з 12.09.2013 року /а.с. 22, 71/. Рішенням № 3 учасника ТзОВ «Грін МП Інвест» ПАТ «Мастерпласт» від 12.09.2013 року [PERSON] призначено виконуючим обов'язки директора ТзОВ «Грін МП Інвест» з 12.09.2013 року та уповноважено його провести реєстрацію відповідних змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /а.с. 72/. Рішенням № 5 засновника ТзОВ «Грін МП Інвест» ВАТ «Мастерпласт» від 27.11.2013 року [PERSON] звільнено з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю «Грін МП Інвест» з 28.11.2013 року у зв'язку із закінченням строку дії трудового контракту /а.с. 73/. Рішенням № 9 засновника ТзОВ «Грін МП Інвест» ВАТ «Мастерпласт» від 28.11.2013 року призначено [PERSON] на посаду генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Грін МП Інвест» з 29.11.2013 року /а.с. 74/. Рішення ВАТ «Мастерпласт» від 09.09.2013 р. № 1 разом з листом-повідомленням про усунення від виконання обов'язків директора були надіслані позивачу-відповідачу за зустрічним позовом 13 вересня 2013 року на його домашню адресу, вказану у трудовому контракті, а також на адресу ТзОВ «Грін МП Інвест», що підтверджується описами вкладення та поштовими квитанціями /а.с. 75-78/. Листом від 12.09.2013 року за вих. № 2 [PERSON] повідомлено про усунення від виконання обов'язків директора ТзОВ «Грін МП Інвест» та необхідність забезпечити 23.09.2013 року передачу печатки, документів та товарно-матеріальних цінностей уповноваженим представникам учасника /а.с. 79/. 19 листопада 2013 року [PERSON] повідомлено про припинення трудових відносин, оскільки трудовий контракт діє до 28.11.2013 року і надалі продовжуватись не буде, оскільки згідно з п. 6.2 трудового контракту цей контракт припиняється після закінчення строку його дії /а.с. 80/. Відповідно до запису в трудовій книжці серії [NUMBER] [PERSON] звільнений з роботи у зв'язку із закінченням строку трудового договору 28 листопада 2013 року за п. 2 ст. 36 КЗпП України на підставі рішення № 5 від 27.11.2013 року /а.с. 25/. Представник позивача - відповідача за зустрічним позовом [PERSON] отримала трудову книжку серії [NUMBER] [PERSON], довідку про доходи та копію наказу про звільнення 21 лютого 2014 року, що підтверджується актом передачі-приймання документів від 21.02.2014 року та розпискою про отримання трудової книжки і не заперечується сторонами /а.с. 13, 87/. Відповідно до запису в трудовій книжці серії [NUMBER] [PERSON] призначений на посаду генерального директора ТзОВ «Грін МП Інвест» 29 листопада 2013 року на підставі рішення № 9 від 28.11.2013 року /а.с. 84-85/. За положеннями ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі : появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ч. 3 ст. 99 ЦК України члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов'язків. Судом встановлено, що відповідно до п. 14.1 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю ''Грін МП Інвест'', зареєстрованого 08.06.2012 року, управління товариством здійснюється Учасником або призначеним ним Генеральним директором. Відповідно до пп. в) п. 14.2 Статуту ТзОВ «Грін МП Інвест» до компетенції Учасників товариства належить, зокрема, обрання та відкликання Генерального директора. Відповідно до п. 14.3 Статуту ТзОВ «Грін МП Інвест» Учасник товариства має право приймати рішення з усіх питань діяльності, у тому числі і з тих, що передані учасником до компетенції Генерального директора, а також приймати рішення про передачу частини своїх повноважень до компетенції Генерального директора товариства. Відповідно до п. 14.4 Статуту Генеральний директор товариства обирається учасником. З Генеральним директором укладається контракт. Заперечуючи проти позовних вимог позивача-відповідача за зустрічним позовом [PERSON] ТзОВ ''Грін МП Інвест'' посилалось на те, що рішення про відсторонення [PERSON] від обов'язків директора прийнято на підставі ст. 99 ЦК України. Так, за правилами ч.ч. 1,2 ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. У товариствах, в яких законом передбачено утворення виконавчого органу, здійснення управлінської діяльності покладено на нього. Відповідно до абз. 3-7 п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України від 12 січня 2010 року N 1-рп/2010, усунення членів виконавчого органу товариства від виконання обов'язків (ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу) або відсторонення голови виконавчого органу товариства від виконання повноважень (абзац 1 ч. 2 ст. 61 Закону України «Про акціонерні товариства») за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від відсторонення працівника від роботи на підставі статті 46 Кодексу законів про працю. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання ним обов'язків міститься не в приписах Кодексу законів про працю, а у статті 99 Цивільного кодексу, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права. Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним. Зважаючи на це, зміст положень ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов'язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення. Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права, зокрема в аспекті ст. 46 КЗпП України. Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд України в рішенні від 17.11.2010 року по справі № 6-1365св10. Враховуючи викладене, суд визнає необґрунтованими твердження [PERSON] про звільнення його з посади директора ТзОВ «Грін МП Інвест» з 12 вересня 2013 року на підставі Рішення від 09.09.2013 року № 1 учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Грін МП Інвест», оскільки з 12 вересня 2013 року на підставі Рішення ВАТ «Мастерпласт» від 09.09.2013 року № 1, що є Учасником ТзОВ «Грін МП Інвест» з часткою 100%, [PERSON] був лише усунутий від виконання обов'язків директора ТОВ «Грін МП Інвест» відповідно до ст. 99 ЦК України, а не звільнений з посади директора. Рішення ВАТ «Мастерпласт» від 09.09.2013 року № 1 разом з листом повідомленням про усунення від виконання обов'язків директора були надіслані позивачеві 13 вересня 2013 року на його домашню адресу, вказану у трудовому контракті, а також на адресу ТзОВ «Грін МП Інвест», що підтверджується описами вкладення та поштовими квитанціями /а.с. 75-78/. Крім того, позивачеві під розписку було вручено лист за підписом генерального директора ВАТ «Мастерпласт» (учасник ТзОВ «Грін МП Інвест» з часткою 100%) про його усунення від виконання обов'язків директора відповідно до ст. 99 ЦК України та необхідність забезпечити 23.09.2013 року передачу печатки, документів та товарно-матеріальних цінностей представникам учасника. 23 вересня 2013 року [PERSON] з'явився за адресою ТзОВ «Грін МП Інвест», однак, печатку та документи передавати відмовився /а.с. 14/. Лише 01 жовтня 2013 року [PERSON] за актом приймання передачі у присутності свідків передав корпоративну картку та печатку ТзОВ «Грін МП Інвест». У вказаному акті знову ж таки йде мова про усунення [PERSON] з посади директора, а не про його звільнення /а.с. 15/. 28 листопада 2014 року був проведений остаточний розрахунок з позивачем-відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] по заробітній платі та відпускних, що підтверджується відомістю нарахування коштів № 18 від 28.11.2013 р. /а.с. 92/ та випискою про рух коштів по картковому зарплатному рахунку № [NUMBER] [PERSON] від 31.03.2014 року /а.с. 34-35/, з якого судом встановлено, що на картковий рахунок позивача-відповідача за зустрічним позовом в якості заробітної плати перераховано 27744,35 грн., хоча загальна сума заробітної плати та відпускних, що підлягали виплаті за період роботи з 28.11.2012 року по 28.11.2013 року, складає 27125,43 грн. Отримання [PERSON] грошових коштів на загальну суму 27744,35 грн. підтверджується випискою про рух коштів по картковому зарплатному рахунку № [NUMBER] [PERSON] від 31.03.2014 року, відомостями про нарахування коштів /а.с. 92-100/ та визнається [PERSON]-представником [PERSON] Відтак, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача-відповідача за зустрічним позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за заробітною платою та відпускними, а тому в цій частині позову слід відмовити за безпідставністю матеріально-правової вимоги. Факт нарахування та виплати позивачу-відповідачу за зустрічним позовом заробітної плати за період з 12.09.2013 року (дата усунення від виконання обов'язків) по 28.11.2013 року (дата звільнення) безумовно свідчить про те, що припинення трудових відносин відбулося саме 28.11.2013 року у зв'язку із закінченням терміну дії трудового контракту. З вищевказаного випливає, що позивач-відповідач за зустрічним позовом [PERSON] з 12.09.2013 року був лише усунутий від виконання обов'язків директора ТзОВ «Грін МП Інвест», а безпосередньо його звільнення відбулося лише 28 листопада 2013 року за рішенням № 5 ВАТ «Мастерпласт» у зв'язку із закінченням терміну дії трудового контракту. Що стосується повідомлення генерального директора ВАТ ''Мастерпласт'' про звільнення [PERSON] з посади директора від 10.09.2013 року, на яке посилається позивач - відповідач за зустрічним позовом як на доказ свого звільнення саме з 12.09.2013 року, то таке суд не бере до уваги, оскільки підставою звільнення є рішення учасника ТзОВ «Грін МП Інвест», до компетенції якого відповідно до Статуту входить обрання та відкликання директора товариства. Враховуючи вищевказане, твердження позивача-відповідача за зустрічним позовом про порушення його права об'єктивно нічим не підтверджено, не містить доводів правового характеру, у зв'язку з чим визнається необгрунтованим. Разом з тим, наказ № ІНВ00000004-0000000001 від 28.11.2013 року про припинення трудового договору з генеральним директором ТзОВ «Грін МП Інвест» [PERSON] на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням терміну дії контракту за рішенням засновника товариства № 5 від 27.11.2013 року прийнято відповідно до вимог КЗпП України, підстави для визнання цього наказу незаконним відсутні. Відтак, беручи до уваги наведене та враховуючи той факт, що всупереч вимогам ст., ст. 59-60 ЦПК України позивачем-відповідачем за зустрічним позовом будь-яких об'єктивних доказів на підтвердження того, що він був звільнений з роботи незаконно не надано і, навпаки, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем-позивачем за зустрічним позовом дотримано всіх норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, а тому суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача-відповідача за зустрічним позовом [PERSON] у частині визнання незаконним наказу № ІНВ00000004-0000000001 від 28.11.2013 року про припинення трудового договору, зобов'язання відповідача-позивача за зустрічним позовом видати новий наказ про звільнення його з роботи з 12.09.2013 року за ст. 43-1 КЗпП України та внести виправлення в трудову книжку щодо дати та формулювання причини звільнення. Суд вважає, що вимоги позивач-відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в частині стягнення грошової компенсації в розмірі 200000 грн. на підставі п. 6.3 трудового контракту не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позову про визнання незаконним наказу № ІНВ00000004-0000000001 від 28.11.2013 року про припинення трудового договору, зобов'язання видати новий наказ про звільнення з роботи з 12.09.2013 року за ст. 43-1 КЗпП України та внести виправлення в трудову книжку щодо дати та формулювання причини звільнення та випливають із обґрунтованості його вирішення судом. У зв'язку з відмовою у задоволенні первинного позову вимога позивача - відповідача за зустрічним позовом про винесення окремої ухвали в порядку ст. 211 ЦПК задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать, що позовні вимоги [PERSON] до ТзОВ «Грін МП Інвест» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та штрафу, визнання незаконним наказу про припинення трудового договору від 28.11.2013 року та зобов'язання внести виправлення у трудовій книжці щодо дати та формулювання причини звільнення не підтверджені об'єктивними доказами, не ґрунтуються на матеріалах справи і в задоволенні таких слід відмовити у зв'язку з безпідставністю матеріально-правової вимоги. Що стосується зустрічних позовних вимог ТзОВ «Грін МП Інвест» про повернення безпідставно набутої заробітної плати, то такі підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3.1 трудового контракту за виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, позивачеві - відповідачеві за зустрічним позовом було встановлено посадовий оклад у розмірі 2500 грн. Отже, щомісячна заробітна плата, яка підлягала виплаті, складала 2048,50 (2500 грн. - розмір посадового окладу за трудовим контрактом, - 3,6% - єдиний соціальний внесок з працівників, - 15% - податок з доходів фізичних осіб). Відповідно загальна сума заробітної плати та відпускних, яка мала бути виплачена позивачеві за період роботи з 28.11.2012 року по 28.11.2013 р. складає 27125,43 грн. (заробітна плата за 12 місяців + компенсація за відпустку) /а.с. 110/. Відповідно до пп. «і» п. 14.2 Статуту ТзОВ «Грін МП Інвест» до компетенції Учасників товариства належить, зокрема, визначати умови оплати праці посадових осіб товариства. Учасник товариства ВАТ «Мастерпласт» (частка 100% у статутному капіталі товариства) не приймав жодних рішень про зміну розміру заробітної плати [PERSON], вказаної у трудовому контракті. В той же час на картковий рахунок позивача-відповідача за зустрічним позовом в якості заробітної плати було перераховано 27744,35 грн. /а.с. 34/. Крім того, позивач-відповідач за зустрічним позовом 23 травня 2013 року та 07 червня 2013 року отримував заробітну плату з каси банку в розмірі 3007 грн. та 7640,33 грн. /а.с. 88-91/. Відповідно, загальна сума заробітної плати, що виплачена ТзОВ «Грін МП Інвест» [PERSON], складає 33758,73 грн., що стверджується актом виявлення помилки в нарахуванні заробітної плати від 01.05.2014 року та бухгалтерською довідкою від 01.05.2014 року /а.с. 110-111/. Отже, ТзОВ «Грін МП Інвест» до моменту усунення позивача-відповідача за зустрічним позовом від виконання обов'язків директора безпідставно виплатило йому заробітну плату на суму 6633,30 грн. Згідно з п. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивач-відповідач за зустрічним позовом діяв недобросовісно, оскільки, не маючи необхідних повноважень, користуючись своїм службовим становищем, виплачував собі заробітну плату у розмірі більшому, ніж це передбачено трудовим контрактом, і безпідставно набув спірну суму коштів. Таким чином, позивачем-відповідачем за зустрічним позовом не спростовано доводів товариства про те, що він діяв недобросовісно, збільшивши собі розмір заробітної плати з порушенням вимог Статуту, тому повинен відшкодувати безпідставно отримані кошти відповідно до статей 1212, 1215 ЦК України. Відтак, зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Грін МП Інвест» до [PERSON] про повернення безпідставно набутої заробітної плати слід задовольнити, стягнувши з нього 6633,30 грн. безпідставно набутої заробітної плати.

Outcome: approved