Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 30.05.2016 року, та в її обґрунтування вказував на те, що 16.03.2012 року між сторонами укладений кредитний договір № DNYTRP212120032, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 5380,23 грн., в обмін на зобовязання відповідача погашати кредит у строки та порядку, передбачені Договором зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії, а також інших витрат згідно договору. Вказаний Договір складається із Заяви Позичальника та Умов і правил, запропонованих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згоду на укладення якого відповідач підтвердила своїм підписом у Заяві. В порушення умов зазначеного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконав покладених на нього зобовязань по погашенню кредиту, у звязку з чим, станом на 05.05.2016 року утворилася кредитна заборгованість у загальному розмірі 20855,36 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 22). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку за її зареєстрованим місцем проживання направлялися судові повістки про виклик до суду, однак конверти повернулися на адресу суду (а.с. 34,36). А отже відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] „ПРИВАТБАНК та відповідачем [PERSON] (далі, - Позичальник) укладений кредитний договір № DNYTRP212120032 від 16.03.2012 року (далі, - Договір), що складається із Заяви Позичальника та Умов і правил, запропонованих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», (далі, - Умови) (а.с. 5 зворот, 6-15), згоду на укладення якого відповідач підтвердила своїм підписом у Заяві позичальника. По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Заяви позичальника позивач надав відповідачу кредитні кошти для купівлі товару телевізора в загальній сумі 5 380, 23 грн. строком на 12 місяців, з 16.03.2012 року по 15.03.2013 року включно. Товар є предметом застави та відповідно до умов кредитно-заставного Договору (п.9 Заяви Позичальника та п. 2.4.1.5 Умов) є забезпеченням зобовязань. У свою чергу відповідач зобовязався повернути позивачу кредит, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 0,12 % річних, щомісячної винагороди та інших платежів згідно Умов. Пунктом 6 Заяви позичальника передбачений щомісячний платіж відповідачем у сумі 583,16 грн., а також період сплати, за який приймається період з «16» по «20» число кожного місяця. Відповідно до п. 2.4.5.1. Умов в разі несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитом, включаючи заборгованість, що виникла згідно з п.п. 2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. А при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 90 днів, Позичальник зобовязується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 2.4.5.5 Умов). Матеріалами справи встановлено і це не оспорювалося відповідачем, що останньою відбулося порушення зобовязань по поверненню кредиту за кредитним договором № DNYTRP212120032 від 16.03.2012 року, у звязку з чим, станом на 05.05.2016 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 20855,36 грн. Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с. 4-5) сума кредитної заборгованості відповідача включає в себе: - заборгованість за кредитом 5380, 23 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом 3,66 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом 1290,91 грн. - пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 12711,26 грн. - штрафи: фіксована частина - 500,00 грн. та процентна складова 969,30 грн. відповідно до п. 2.4.5.5 Умов і правил. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору № DNYTRP212120032 від 16.03.2012 року, у звязку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вищевказаним Договором, станом на 05.05.2016 року в загальному розмірі 20855,36 грн. Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved