Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 100 800 (сто тисяч вісімсот) гривень, 2102 грн. - судовий збір. Позов обґрунтовує тим, що 26 червня 2018 року, о 15 год. 00 хв., водій [PERSON] , в [ADDRESS] , керуючи автомобілем марки «Skoda Superb S», номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не врахував безпечного інтервалу, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався йому на зустріч, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 серпня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП , що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАт «СК «УНІКА», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серія АК № 8056383, терміном дії з 22.01.2018 по 21.01.2019 року. Згідно звіту № 1273 від 12 серпня 2018 року, про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ - автомобіля марки «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , складеного у ФОП « [PERSON] », оцінювачем-автотоварознавцем [PERSON] , встановлено, що вартість матеріального збитку в наслідок пошкодження при ДТП автомобіля марки «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням значння коефіцієнту фізичного зносу складників, даного КТЗ, з урахуванням 20% на матеріальні витрати матеріали та запчастини складає 299 399,81 грн. Завдана матеріальна шкода, особисто винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була. В зв`язку з чим, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] , з метою отримання страхового відшкодування 04.07.2018 року, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 8609 від 27.08.2019 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] , грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1151972, від 29.08.2019 року. Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП « [PERSON] », за надані послуги аварійним комісаром (за огляд авто та збір документів) у розмірі 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 993436 від 21.09.2018 року. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою Відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги саме до Відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 100 800,00 грн. (100 000,00 грн. + 800,00 грн.), оскільки дана особа на момент вчинення ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач на письмові звернення МТСБУ не реагує, зокрема, листи 3.1-05/29070 від 13.09.2018 року та 3.1-05/27486 від 28.08.2019 року, щодо добровільного відшкодування витрат. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги не визнають виходячи з наступного. Посилання позивача та його представника на Звіт №1273_12656 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу (далі по тексту - КТЗ) від 12 серпня 2018 року складеного з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , оцінювачем-автотоварознавцем ФОП [PERSON] є безпідставними, оскільки Звіт складений оцінювачем ФОП, тобто особою, яка не наділена правом надавати висновки про вартість матеріального збитку. Крім того, огляд пошкодженого автомобіля було проведено із порушенням строків встановлених п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів власник пошкодженого автомобіля «MAZDA», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду 04.07.2018 року. Відповідно до Звіту №1273_12656 огляд пошкодженого автомобіля оцінювачем ФОП [PERSON] було проведено 27.07.2018 року за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, одноосібно, без участі представників сторін та без проведення належного огляду. Згідно Звіту №1273_12656 від 12 серпня 2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «MAZDA», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 546 533,37 грн., а ринкова вартість цього автомобіля до ДТП складає 299 399,81 гривень. Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту перевищує вартість цього автомобіля до ДТП, оцінювач повинен був визнати пошкоджений автомобіль фізично знищеним та визначити вартість його утилізації з урахуванням вимог п. 7.20 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Тому просять відмовити в задоволенні позову та слухати справу у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 26 червня 2018 року, о 15 год. 00 хв., водій [PERSON] , в [ADDRESS] , керуючи автомобілем марки «Skoda Superb S», номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не врахував безпечного інтервалу, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався йому на зустріч, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 серпня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП , що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАт «СК «УНІКА», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серія АК № 8056383, терміном дії з 22.01.2018 по 21.01.2019 року. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Згідно звіту № 1273 від 12 серпня 2018 року, про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ - автомобіля марки «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , складеного у ФОП « [PERSON] », встановлено, що вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження при ДТП автомобіля марки «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників, даного КТЗ, з урахуванням 20% на матеріальні витрати матеріали та запчастини складає 299 399,81 грн. Завдана матеріальна шкода, особисто винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була. В зв`язку з чим, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] , з метою отримання страхового відшкодування 04 липня 2018 року, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. МТСБУ виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1151972, від 29.08.2019 року. Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП « [PERSON] », за надані послуги аварійним комісаром (за огляд авто та збір документів) у розмірі 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 993436 від 21.09.2018 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В силу ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Закон України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-ІV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст. 6 Закону №1961-ІV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Із положень ст. 28 Закону №1961-ІV слідує, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. В силу ст. 29 Закону №1961-ІV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як передбачено пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону №1961-ІV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону №1961-ІV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. За змістом пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону №1961-ІV до основних завдань МТСБУ відноситься здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону №1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. В силу пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону №1961-ІV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки. За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини. Суб`єктом відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди. Якщо шкоди завдано особою, відповідальність якої не застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то страхове відшкодування здійснює МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Після сплати страхового відшкодування МТСБУ набуває права регресної вимоги до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. У разі пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди потерпілому відшкодовуються витрати, пов`язані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому відшкодуванню підлягають лише ті витрати потерпілого, які пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля від наслідків дорожньо-транспортної пригоди. Зібрані докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , внаслідок чого потерпілому [PERSON] завдано майнової шкоди. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання з відшкодування цієї шкоди. На день скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому [PERSON] ,скориставшись своїм правом на відшкодування шкоди, звернувся до МТСБУ за регламентною виплатою. Відповідно до вимог Закону №1961-ІV МТСБУ виплатило потерпілому страхове відшкодування, внаслідок чого до нього перейшло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] . Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги МТСБУ про повернення витрат на страхове відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Встановлений статтею 33 Закону №1961-ІV обов`язок особи письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди надає останньому можливість перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт настання даного страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, а [PERSON] як особа, що винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності. МТСБУ визнало цю подію страховим випадком і добровільно виплатило [PERSON] страхове відшкодування. За таких обставин суд вважає, що сама по собі затримка проведення огляду з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не може бути підставою для відмови у регресному позові. Щодо правомірності проведення експертизи та складання Звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди суд виходить з наступного. Судом встановлено, що звітом про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автотранспортного засобу марки «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників, даного КТЗ, з урахуванням 20% на матеріальні витрати матеріали та запчастини складає 299 399,81 грн. Даний звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку складений [PERSON] , який є фізичною особою підприємцем та здійснює діяльність на підставі Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності 73/18 від 26 січня 2018 року та Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача 7540 від 15 травня 2010 року. Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна. Статтею 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Згідно із ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний звіт (висновок) спеціаліста є документом, складеним у результаті експертного дослідження спеціалістом, якому в передбаченому порядку було доручено провести оцінку матеріального збитку. Таким чином, це є результат практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань, на проведення яких ФОП [PERSON] має право, а тому вказаний звіт судом визнається належним та допустимим доказом. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов МТСБУ задоволено повністю,а тому з [PERSON] на користь МТСБУпідлягає стягненню судовий збір в сумі 2102 грн. За таких обставин, врахувавши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача, як з водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, на користь позивача підлягає стягненню завдана шкода в порядку регресу в розмірі100 800, грн. та судового збору в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved