Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16223,68 грн., та судовий збір у розмірі 2102 грн. Позов обґрунтував наступним. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачзвернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 20.11.2013 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 21.04.2020 року має заборгованість у розмірі 16223,68 грн., яка складається з наступного: 12629,45 грн. - заборгованість за тілом кредита; 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 3594,23 грн. заборгованість за простроченим відсотками. Ухвалою судді від 07.08.2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання 08.09.2020 року, 05.10.2020 року, 05.11.2020 року та 23.11.2020 року повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, судова повістка, яка направлялася йому за його зареєстрованим місцем проживання, отримана, відзив на позов не надав. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданими позивачем документами встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 20.11.2013 (далі заява від 20.11.2013) відповідач отримав кредит. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між відповідачем та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві від 20.11.2013 р. До кредитного договору банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (далі Тарифи) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умови). Позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 21.04.2020 року відповідач має заборгованість у розмірі 16223,68 грн., яка складається з наступного: 12629,45 грн. - заборгованість за тілом кредита; 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 3594,23 грн. заборгованість за простроченим відсотками. Відповідно до ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що за Договором №б/н від 20.11.2013 року відповідач не повернув позики у строк, встановлений Договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредита у сумі 12629,45 грн.; заборгованість за поточним тілом кредита у сумі 20,00 грн., всього 12649,45 грн. У задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 3594,23 грн.необхідно відмовити, оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вказаний висновок суду кореспондується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду викладеною в постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17-ц, згідно якій за змістом надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1638 грн. 90 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial