Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Представник позивача АТ «Кредобанк» - [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 30.03.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та позичальником [PERSON], відповідачем у справі, укладено кредитний договір № CL1-50455, відповідно до якого банк надав останній кредит в сумі 15 000 гривень на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Строк кредитування до 29.09.2018р. Вказує, що за умовами Договору позичальник [PERSON] зобовязалась використати кредит на цілі, зазначені в договорі, повернути кредит, сплатити проценти за процентною ставкою 4% річних та інші платежі в строк та на умовах, що передбачені Договором. Відповідно до графіку платежів (додатку №1 до Договору) позичальник [PERSON] зобовязувалась здійснити всього 18 платежів по 1460 грн. щомісячно кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 18 місяців з дати укладання кредитного договору. Позивачем належним чином виконані умови кредитного договору, надано грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених кредитним договором, що пітверджується випискою про рух коштів по рахунку № 29090271886542 за період з 30.03.2017 по 14.09.2018 та меморіальним ордером № 17251842 від 30.03.2017. Відповідач взяті на себе зобов»язання не виконала належним чином, у зв»язку з чим станом на 14.09.2018 утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 17\~981, 46 грн., з яких 11\~972, 37 грн.-заборгованість по поверненню основної суми кредиту, 406, 77 грн.заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3000 грн.- заборгованість по комісії за адміністрування кредиту, 2602,32 грн.-пені . З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ «Кредобанк» 17 981 грн. 46 коп. заборгованості за вказаним кредитним договором, а також 1762 гривень судового збору. Ухвалою суду від 26.11.2018 відкрито провадження у справі за призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 12.02.2019 замінено позивача [PERSON] акціонерне товариство « Кредобанк» на Акціонерне товариство «Кредобанк». В судове засідання представник позивача не з»явилась, подала суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позов пітримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Як вбачається із матеріалів справи судова повістка відповідачу надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за адресою місця їїпроживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, і час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, а також враховуючи те, що представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Станом на 12.02.2019. відзив на позов від відповідача до суду не надійшов, а тому суд розглядає справу за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.03.2017 між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №CL1-50455, у відповідності до якого позивач надав позичальнику відповідачу [PERSON] кредит на поточні потреби в сумі 15 000 гривень умовах поворотності, строковості, цільового використання та плати за користування кредитними коштами в розмірі 4 % річних строком до 29.09.2018. Для обліку виданих кредитних коштів банк відкрив позичковий рахунок та транзитний рахунком для повернення коштів - №29090271886542. Згідно умов даного кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязувалась повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни); здійснювати погашення заборгованості за цим договором відповідно до графіку платежів (Додаток №1 до Договору); здійснити 18 щомісячних платежів по 1460 грн. кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 18 місяців з дати укладання кредитного договору. У відповідності до п.4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але уиовно в році 360 днів) за ставкою, визначеною п.2.4 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту, визначеного п.2.3 Кредитного договору. Згідно з п.2.12 Кредитного договору, позичальник сплачує Банку комісії за видачу кредиту, одноразово 0 % від суми кредиту, сплачується в день видачі кредиту; за управління кредитом, сплачується щомісяця відповідно до графіку платежів, ініші комісії, передбачені тарифами банку, які стягуються при обслуговуванні поточного рахунку для обслуговування кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору. Пунктом 6.1 Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобовязань позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконання грошового зобовязання,за кожен день прострочення з дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. Надавши суму кредиту позичальнику, позивач виконав умови укладеного кредитного договору № CL1-50455 від 30.03.2017, однак відповідач [PERSON] всупереч умовам такого свої зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 14.09.2018 утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 17981, 46 грн., з яких 11\~972, 37 грн.-заборгованість по поверненню основної суми кредиту, 406, 77 грн.заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3000 грн.- заборгованість по комісії за адміністрування кредиту, 2602,32 грн-пені. На письмові вимоги банку позичальник, відповідач по справі, не відреагувала, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасила. Відповідач [PERSON] станом на 12.02.2019р. відзиву на позовну заяву суду не подала, будь-яких доказів щодо безпідставності вимог позивача та на спростування його доводів не представила. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Отже, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала умови кредитного договору № CL1-50455 від 30.03.2017, у звязку з чим вважається такою, що прострочила виконання зобовязання, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог на предмет стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми заборгованості в розмірі 17 981,46 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1762 грн. судового збору . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved