Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Представник позивача адвокат Воронюк К.Ю. звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить визначити позивачу два місяці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом та за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також на земельні частки (паї), що знаходяться на території Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області. На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , а разом з нею була зареєстрована та проживала її дочка, відповідач по справі [PERSON] . У липні 2020 року під час розбирання речей померлої [PERSON] , було виявлено заповіт від 28 грудня 2015 року, відповідно до якого [PERSON] заповіла належні їй земельні частки (паї), що знаходяться на території Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області своїй дочці [PERSON] . Після цього, позивач відразу звернулась із усним зверненням до приватного нотаріуса щодо прийняття спадщини, проте нотаріус їй повідомив, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що їй на момент смерті [PERSON] не було відомо про наявність заповіту. Крім того, позивач була необізнана стосовно строку та порядку прийняття спадщини. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] є також відповідач по справі [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , проте на спадщину вона не претендує. \~ \~ \~ \~До початку судового засідання від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, а позов просить задоволити. \~ \~ \~ \~Від відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує, щоб спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] прийняла її сестра [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 лютого 2016 року судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.3). \~ \~ \~ \~Згідно довідки за вих. №685 від 28 липня 2020 року, виданої виконкомом Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, померла [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . На день смерті [INFO] разом із нею проживала та була зареєстрована її дочка [PERSON] (а.с.4). \~ \~ \~ \~З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем майна за законом першої черги (а.с.8, 37). \~ \~ \~ \~Згідно заповіту, посвідченого 28 грудня 2015 року, секретарем виконкому Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, [PERSON] належні їй земельні частки (паї), що знаходяться на території Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та посвідчені державними актами: серії Р3 №691484; серії Р4 №121614; серії Р4 №121615; серії ЯЖ №289027; серії ЯЖ №282547; серії ЯЖ №282545; серії ЯЖ 282546 та серії ЯЖ №282544, заповіла [PERSON] (а.с.5). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 липня 1968 року та копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 вересня 2015 року, після укладення якого позивач змінила прізвище на [PERSON] (а.с.9, 10). \~ \~ \~ \~Згідно довідки №104/01-09 від 12 серпня 2020 року, виданої приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Таборовцем М.І., спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась (а.с.6). Вказане підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру за №61272414 від 12 серпня 2020 року (а.с.7). \~ \~ \~ \~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.2, 3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач звернулась до приватного нотаріуса, однак їй було повідомлено, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Як на підставу позовних вимог, позивач у позовній заяві вказує, що шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки про існування заповіту їй раніше відомо не було. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом досліджено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем за заповітом та встановлено, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вона не подала своєчасно у шестимісячний строк, в зв`язку з тим, що про існування заповіту їй раніше відомо не було, оскільки заповіт був знайдений в будинку матері, лише у липні 2020 року. Таким чином перешкодою для своєчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом була необізнаність позивача про наявність заповіту, тому суд визнає вказану обставину поважною, при цьому продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом не буде суперечити закону та не порушить будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, тому за вищенаведених обставин, слід дійти висновку, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог в частині визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Разом із тим, у прохальній частині позовної заяви, представник позивача просить суд визначити позивачу два місяці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Підставою для визначення даного строку позивач вказує необізнаність стосовно строку та порядку прийняття спадщини. З урахуванням правил, наведених в ч.3 ст.1277 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини за законом, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17. Отже, аналізуючи викладене вище, а також зміст постанови від 25 березня 2020 року за результатами розгляду справи № 61-38046св18 та враховуючи обставини, на які посилається позивач, як на підставу для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, не є поважними причинами пропуску вказаного строку, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили їй вчасно здійснити своє право на подання заяви про прийняття спадщини та не є об`єктивними перешкодами для здійснення такої дії, а тому вказана підстава не може бути визнана поважною причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини за законом, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed