Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить ТОВ «БІО ЛАТ» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою розміром 5,48 га, кадастровий номер 5922055300:08:004:0014, яка належить [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія №1145 від 21.11.2019 року, яка розташована на території Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області, шляхом звільнення та повернення власникові земельної ділянки та не чинити перешкоди у її користуванні; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 34424681 від 23.03.2017 року державного реєстратора Козацької сільської ради Конотопського району Сумської області, яким було проведено реєстрацію Додаткової угоди до договору оренди землі від 19.08.2010 року; стягнути з ТОВ «БІО ЛАТ» на користь [PERSON] 8237,28 грн. витрат за проведення почеркознавчого дослідження №19476/19477/21-32 та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.11.2019 року за [PERSON] , після смерті [PERSON] , зареєстровано право власності на земельну ділянку розміром 5,48 га, кадастровий номер 5922055300:08:004:0014. Після реєстрації права власності йому стало відомо, що зазначена земельна ділянка перебуває в оренді та використовується ТОВ «БІО ЛАТ». Підставою такого користування є укладений між померлим [PERSON] та товариством договір оренди землі від 19.02.2007 року, який було зареєстровано у Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», запис від 19.03.2007 року та Додаткової угоди до договору оренди від 19.08.2010 року, яка була зареєстрована у Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», запис 06.10.2010 року за №041061902345. Вказана додаткова угода до договору оренди землі зареєстрована Козацькою сільською радою Конотопського району Сумської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34424681 від 23.03.2017 року. Однак, за життя померлий [PERSON] повідомляв [PERSON] , що жодних інших договорів щодо користування належною йому земельною ділянкою, крім договору оренди від 19.02.2007 року, він не підписував, що підтверджується висновком експертів за результатами проведення почеркознавчого дослідження від 05.07.2021 року за №19476/19477/21-32, проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України. На даний час договір оренди землі від 19.02.2007 року був укладений на 10 років і його дія припинилася у 2017 році. 09.08.2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «БІО ЛАТ» з листом про повернення земельної ділянки, посилаючись на те, що додаткову угоду спадкодавець не підписував, умови його не погоджував, однак жодної відповіді не отримав, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] , позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «БІО ЛАТ» Барбуца Н.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що 19 лютого 2007 року між ТОВ «БІО ЛАТ» та спадкодавцем [PERSON] було укладено договір оренди землі , який було зареєстровано в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах». 19.08.2010 року була укладена додаткова угода до вищевказаного договору з продовженням строку дії договору до 2027 року. Відповідно до умов Договору та ст 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в зв`язку з закінченням строку на який його було укладено. У 2010 році Спадкодавець особисто підписав Додаткову угоду, а отже його волевиявлення на укладення оспорюваної Додаткової угоди було вільним і відповідало внутрішній волі. Своє волевиявлення на укладення додаткової угоди до Договору оренди Спадкодавець виявив в момент досягнення згоди з усіх істотних умов скріплюючи підписом Додаткову угоду від 19.08.2010 року до Договору оренди землі оренди землі від 19.02.2007 року. Відповідач користується земельною ділянкою, яка є предметом Договору, сплачуючи земельний податок та виплачуючи орендну плату за користування нею протягом 2007 - 2021 років. Отже наразі Відповідач на законних підставах використовує належну Позивачеві земельну ділянку і доводи Позивача про те, що Відповідач незаконно безпідставно використовує належну йому земельну ділянку і тому на підставі ст. 391 ЦК України, як власник, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном є безпідставними. За весь період оренди включаючи 2021 рік виплачувалася орендна плата за користування земельною ділянкою, жодних претензій щодо її виплати ні у спадкодавця ні у Позивача не було. Стосовно висновку експертів копію якого доданого до позовної заяви: До позовної заяви надано висновок експертів за результатами проведення почеркознавчого дослідження за заявою адвоката №19476/19477/21-32 від 05.07.2021 року, виконаний судовими експертами Голіян Мар`яном Володимировичем та Білоус Іриною Володимирівною . Даний висновок не відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України та п.1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 8.01.1998p (надалі Інструкція), оскільки у висновку експертами в порушення ч.5 ст. 106 ЦПК не зазначено, що висновок підготовлено для подання до Конотопського міськрайонного суду Сумської області, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно до науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року п. 1.3. Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; Для проведення почеркознавчої експертизи та проведення експертних досліджень почерку та підпису Шолудяк Г.М адвокатом Позивача були надані лише вільні зразки підпису та почерку, коли відповідно п 1.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5), яким повинен керуватися експерт при проведенні експертизи встановлена необхідність надання для проведення експертизи, вільних, умовно-вільних та експериментальні зразків почерку і підпису певної особи. Відповідно до п. 1.4. перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку (підпису) певної особи (указати її прізвище, ім`я, по батькові), та посвідчити це своїм підписом. Згідно п. 1.8. Як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5-8 аркушів. Експертами при відсутності умовно-вільних та експериментальні зразків підпису особи, яка ідентифікується, у відсутність порівняльного матеріалу здійснено експертне дослідження та надано висновок про те, що підпис в додатковій угоді від 19.08.2010 року до договору оренди землі від 19.02.2007 року № 252/157 виконано не [PERSON] , а іншою особою. В порушення норм законодавства про експертизу експертом досліджувалися лише документи з невідомо чиїм підписом, та невідомо як отримані. ТОВ «БІО ЛАТ» як Відповідач вважає, що на підставі наданих документів експерти взагалі не мали права проводити експертизу, оскільки не в повній мірі були надані зразки, як того вимагає Інструкція, адже як зазначалося раніше були надані лише вільні зразки підписів. Відповідно п. 1.10 Науково - методичної рекомендації передбачено - якщо з певних причин виконати будь - які вимоги, що стосуються відібрання чи надання зразків не буде можливості, про це слід указати в документі про призначення експертизи. Вважає, що висновок експертного дослідження №19476/19477/21-32 від 05.07.2021 року є не допустимим доказом. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 11 жовтня 2021 року (а.с.40). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.10.2019 року справу призначено до розгляду по суті на 28 жовтня 2021 року (а.с.64). Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2007 року між [PERSON] та ТОВ «БІО ЛАТ» укладено договір оренди землі, зареєстрований в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.03.2007 року. Договір укладено строком на 10 років (а.с.13-16). Згідно вищевказаного договору відповідачу передана в оренду земельна ділянка загальною площею 5,48 га, у тому числі ріллі 5,48 га, розташована на території Дубов`язівської сільської ради Конотопського району Сумської області, згідно якого орендодавцю сплачується орендна плата у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у строки до початку наступного року. 19.08.2010 року між [PERSON] та ТОВ «БІО ЛАТ» укладено Додаткову угоду до договору ренди землі, зареєстрований в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.10.2010 року за №041061902345. Договір укладено строком на 20 років з моменту державної реєстрації (а.с.17). [INFO] [PERSON] помер, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадщину, яка складається з земельної ділянки розміром 5,48 га, кадастровий номер 5922055300:08:004:0014, що знаходиться на території Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області прийняв [PERSON] (а.с.9). Право власності [PERSON] на успадковану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 10-12). Згідно висновку експертів за результатами проведення почеркознавчого дослідження № 19476/19477/21-32 від 05.07.2021 року підпис від імені [PERSON] , що міститься в графі «Орендодавець» ліворуч від рукописного запису «Шолудяк» в додатковій угоді від 19.08.2010 року до договору оренди землі від 19.02.2007 №252/157, виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с.18-28). Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, яка підтверджує наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечує їх ідентифікацію. Згідно із ч.1 ст. 627 ЦК України і відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України). За ч.1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі. За ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.ст. 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. З огляду на викладене, а також враховуючи висновок експертів за результатами проведення почеркознавчого дослідження № 19476/19477/21-32 від 05.07.2021 року підпис від імені [PERSON] , що міститься в графі «Орендодавець» ліворуч від рукописного запису «Шолудяк» в додатковій угоді від 19.08.2010 року до договору оренди землі від 19.02.2007 №252/157, виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с.18-28), відсутність доказів зворотнього, слід дійти висновку про недосягнення сторонами всіх суттєвих умов договору спірного правочину, що є підставою для задоволення позову в цій частині. На переконання суду проведена експертиза відповідає вимогам діючих норм, а висновок зроблений виходячи із наявних зразків підписів і не викликає сумнівів. Отже, встановивши, що спірна додаткова угода позивачем не підписувалась, тобто вона не є укладеною, слід дійти висновку про задоволення позову саме у спосіб визначений позивачем - шляхом усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зобов`язавши відповідача повернути земельну ділянку власнику. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 серпня 2020 у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що: «реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою площею 1,2056 га, яка розташована на території Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, реєстрація права оренди ТОВ «Міжлісся» на вищевказану земельну ділянку, коли договір оренди [PERSON] фактично не підписувала, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації договору оренди (запису про проведену державну реєстрацію), проведеної ДП «Центр державного земельного кадастру» щодо земельної ділянки площею 1,2056 га, яка належить [PERSON] та розташована на території Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Оскільки додаткова угода від 19.08.2010 року до договору оренди землі № 252/157 від 19.02.2007 року не є укладеною, тому саме з цих підстав підлягає скасуванню державна реєстрація права оренди земельної ділянки (номер запису про речове право 34424681 від 23 березня 2017 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім документально підтверджений судовий збір в сумі 1816 грн. (а.с.1). Крім того, стягнути з ТОВ «БІО ЛАТ» на користь [PERSON] 8237,28 грн. витрат за проведення почеркознавчого дослідження №19476/19477/21-32 (а.с.29,30,31).

Outcome: approved