Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] через систему «Електронний суд» 05.11.2020року подав до суду вищевказану позовну заяву, в якій після уточнення позовних вимог просить: розірвати договір №84223 на туристичне обслуговування від 25.01.2020 року, укладений між [PERSON] та Туристичною агенцією МамаТревел, в особі ФОП [PERSON] , яка діє від імені та за дорученням ТОВ «АККОРД-ТУР»; стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» на користь [PERSON] вартість сплаченої путівки в розмірі 15000 грн.; стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» на користь [PERSON] пеню в розмірі 13500 грн.: стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00грн. В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] - [PERSON] зазначає, що 25.01.2020року між [PERSON] та Туристичною агенцією МамаТревел, в особі ФОП [PERSON] , яка діє від імені та за дорученням ТОВ «АККОРД-ТУР» було укладено договір №84223 на туристичне обслуговування. Договір стосувався автобусної поїздки до Європи з 18.06.2020 по 26.06.2020. На виконання угоди позивачем була здійснена оплата у розмірі 15000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 84223 від 25.01.2020. У березні 2020 усі держави Європи та світу охопила пандемія коронавірусу. Надання туристичних послуг в усьому світі припинилося. Держави обмежували або взагалі забороняли в`їзд іноземців на свою територію. У зв`язку з цим позивач звернувся до ФОП [PERSON] з відмовою від надання туристичних послуг та повернення коштів за неї у зв`язку зі спалахом коронавірусу в усьому світі (у тому числі в Європі) та забороною в`їзду до країн ЄС з України на дату початку туристичної подорожі (18.06.2020), на що отримав відмову. Після чого позивачем було подано письмову претензію до відповідача Фізичної особи - підприємця [PERSON] , у якій він вимагав повернути вартість сплаченої путівки - 15000 грн. У відповідь було отримано лист від ТОВ «АККОРД-ТУР» (туроператор) на ім`я ФОП [PERSON] , у якому повідомлено, що введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, є форс-мажорною обставиною, а тому туроператор не несе відповідальності за невиконання договору туристичного обслуговування. Окрім того, туроператором на своїй офіційній сторінці було повідомлено про настання форс-мажорних обставин. До того ж, кошти, сплачені позивачем, були зафіксовані, і якщо позивач їх не використає (не обере нову дату чи тур), то вони будуть йому повернуті після 31.12.2021 року, без урахування курсових коливань, в сумі, що надійшла на рахунок туроператора. Таким чином, фактично, має місце зміна істотних умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем Фізичною особою - підприємцем [PERSON] від імені відповідача - ТОВ «АККОРД-ТУР», а тому відповідачі зобов`язані надати можливість відмовитись від укладеного договору без відшкодування шкоди, та повернути сплачені позивачем кошти у повному обсязі. Отже позивач має право на повернення відповідачами солідарно сплаченої ним суми за договором про туристичне обслуговування, пені та витрат на професійну правничу допомогу. Заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу разом із документами буде подана до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення. 11.01.2021року відповідачем ФОП [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, в якій остання просить в задоволенні позовних вимог по справі №643/17224/20 [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] та Товариства обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» про захист прав споживачів, в частині позовних вимог до відповідача Фізичної особи-підприємця [PERSON] відмовити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що у відповідності до договору №84223 на туристичне обслуговування від 25.01.2020 відповідач ФОП [PERSON] , у виниклих спірних правовідносинах, виступає суб`єктом, функціональний та договірний обов`язок якого є вибір та продаж готових турів, орієнтуючись на вимоги і бюджет клієнта (послуги турагента). Предмет судового спору по справі стосується правовідносин з надання туристичних послуг та реалізацією права позивача на відмову від надання туристичних послуг, повернення грошових коштів з підстав такої відмови, посилаючись на спалах у світі гострої респіраторної хвороби COVID-19, викликаної коронавірусом SARS-CoV-2. У відповідності до положень ЗУ «Про туризм», ЗУ «Про захист прав споживачів», ст ст. 610, 611, 653, 901 ЦК України, та на чому неодноразово наголошено Верховним Судої (зокрема, у постанові від 03.07.2013 по справі №6-42цс13; від 03.04.2019 по справі №758/8046/15-ц; від 06.02.2020 по справі №711/1348/19; від 02.12.2020 по справі №177/1522/17), майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та з вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Таким чином, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та з вини якого замовнику завдано збитків. З огляду на предмет та підстави позову, відповідальність за порушення істотних умов договору за сформованим позивачем предметом позову, не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор, тобто ТОВ «АККОРД-ТУР». Між відповідачем ФОП [PERSON] та відповідачем ТОВ «АККОРД-ТУР» укладено агентський договір №11831638 від 02.01.2013. З огляду на зміст договору та законодавчі положення про агентський договір, турагент виконує роль посередника, який діє від імені, в інтересах, під контролем та за рахунок туроператора. Безпосередньо грошові кошти були перераховані відповідачу ТОВ «АККОРД-ТУР», умови договору з посередництва відповідачем ФОП [PERSON] виконано у повному обсязі, а отже останнім, не порушувалося законодавство в галузі туристичної діяльності. Виконуючи посередницьку функцію, відповідачем ФОП [PERSON] подавалися відповідні письмові звернення до ТОВ «АККОРД-ТУР» з підстав туристичного замовлення позивача. У відповідь на письмові звернення, було сповіщено про можливість проведення: зміни дати туру та/або туру; фіксації оплати у валюті по комерційному курсу туроператора на день оплати; зміни туриста. Вищенаведені альтернативні варіанти, викликані карантинними обмеженнями у світі, позивачу пропонувалися, однак, останній від таких спроб врегулювати правовідносини відмовився. Відповідачем ФОП [PERSON] виконані власні функції саме турагента у повному обсязі, діючи у відповідності до вказівок відповідача ТОВ «АККОРД-ТУР», що співвідноситься із умовами агентського договору. Копії відповідей є прямим підтвердженням того, що спірні правовідносини з приводу договору, підлягає врегулюванню саме з відповідачем ТОВ «АККОРД-ТУР». При цьому, що спірні правовідносини ускладнені запровадженням вжиття заходів поширенню гострої респіраторної хвороби COVID -19, а тому, пропозиція змінити дату туру або безпосередньо тур, або проведення заміни туриста є належним реагуванням на впровадження тимчасового обмеження перетинання кордонів та врегулювання правовідносин з туристом. Відносно заявленої вимоги про стягнення пені, то відсутні правові підстави для проведення наведеного позивачем стягнення. Зокрема, повернення оплати у вигляді пені, не передбачене умовами договору. Натомість, позивач, заявляючи позовну вимогу про стягнення пені спирається на положення ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Наведеним положенням визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Одночасно з цим, п. 17 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Заявляючи позовні вимоги про стягнення пені, позивач мотивує не фактом ненадання певного визначеного договором матеріального блага, а фактом не повернення коштів з підстав відмови позивача від надання туристичних послуг. Таким чином, вимоги ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» не регулюють спірні правовідносини, посилання на які не співвідноситься із заявленим обґрунтуванням позовних вимог. Крім того, у позові наголошено, що витрати на професійну правничу допомогу складають 10000,00 грн. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката, входить до предмета доказування у справі. Позивачем не долучено до позовної заяви доказів, які є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному учасником справи розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Крім того, заявлена сума понесених витрат є очевидно неспівмірною із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та сам розмір є явно завищеним, необґрунтованим, не пропорційним предмету позову та значенню розгляду справи для позивача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] через систему «Електронний суд» 19.01.2021року подав до суду відповідь на відзив ФОП [PERSON] в якій просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Зазначає, що згідно з п.2.3.9. укладеного Договору, Турагент зобов`язується повернути сплачені ним за тур грошові кошти протягом 25 робочих днів з моменту відмови туриста від цього договору, за виключенням сум, зазначених у п.4.2 цього Договору. У той же час позивач має право на повернення сплачених ним коштів без жодного відшкодування ним збитків відповідачам у зв`язку зі зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема, в разі погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Таким чином, у зв`язку з зазначеними положеннями Договору на туристичне обслуговування та ЗУ «По туризм» позивач має право направляти позовні вимоги до відповідачів солідарно. Що стосується вимог щодо стягнення пені, то обов`язок повернути позивачу сплачені за тур грошові коши передбачено договором на туристичне обслуговування, а тому неповернення грошових коштів спричиняє заподіяння позивачу збитків, у зв`язку з інфляцією, а тому стягнення пені за затримку з повернення грошових коштів відповідачами є обґрунтованим. 05.02.2021року відповідачем ТОВ «АККОРД-ТУР» в особі Директора О.Б.Петрусь подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позову [PERSON] . В обґрунтування відзиву зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» є туристичним оператором (відповідно до ліцензії на туроператорську діяльність серія АГ № 580907 від 16.03.2012р.) та надає туристичні послуги шляхом реалізації туристичних продуктів туристичним агентам на підставі укладених агентських договорів, які у свою чергу надалі реалізовують вказані туристичні продукти туристам на підставі укладених договорів про надання туристичних послуг. 02.01.2013р. ТОВ «АККОРД-ТУР» (туроператор) уклало з туристичним агентом ФОП [PERSON] (турагент) агентський договір за № 11831638. Відповідно до п. 1.1. агентського договору туроператор доручає, а турагент зобов`язується за винагороду надавати туроператорові послуги з реалізації третім особам (туристам, а також юридичним особам, які замовляють послуги для своїх працівників або третіх осіб) туристичного продукту шляхом укладення з ними договорів на туристичне обслуговування, а також здійснювати фактичні дії, визначені цим договором, із забезпечення надання туроператором турпродукту. У свою чергу турагент ФОП [PERSON] уклав з гр. [PERSON] договір на туристичне обслуговування № 84223 від 25.01.2020р., за якими турагент за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням туриста комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується на умовах цього договору прийняти та оплатити дані послуги. Надалі ТОВ «АККОРД-ТУР» надало турагенту ФОП [PERSON] підтвердження замовленого туристичного продукту для туристів [PERSON] і [PERSON] : підтвердження замовлення № 38663338618 за туристичним продуктом «Куточок морського раю...Італія» (з датою відправлення 18.06.2020р.). З боку туроператора ТОВ «АККОРД-ТУР» замовлений туристичний продукт для туриста [PERSON] та [PERSON] був сформований у повному обсязі, - шляхом співпраці з іноземними компаніями партнерами на підставі зовнішньоекономічного договору комісії були замовлені та оплачені послуги перевезення, проживання, харчування та ін. 18.06.2020р. вказана туристична подорож не змогла відбутися у зв`язку з введенням на території України карантину, забороною виїзду з України та закриттям кордонів на території країн ЄС. Зокрема, 12.03.2020р. з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на території України було запроваджено карантин, - який діє і на теперішній час. 07.09.2020р. позивач направив турагенту Претензію, - у якій окрім іншого зазначається про те, що [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] з відмовою від надання туристичних послуг та поверненням коштів у зв`язку із спалахом коронавірусу та забороною виїзду до країн ЄС. Але у матеріалах справи немає такої письмової заяви Позивача про відмову від туристичних послуг. Також немає поштових документів про відправлення даної заяви та отримання турагентом чи туроператором. Крім того, необхідно мати на увазі, що у результаті офіційної письмової відмови туриста від туристичних послуг, - настають відповідні юридичні наслідки, передбачені Законом України «Про туризм», умовами зовнішньоекономічного договору на організацію туристичного продукту (укладеного туроператором і відповідним іноземним туристичним партнером), агентського договору (укладеного туроператором і турагентом) та договору на туристичне обслуговування (укладеного турагентом і туристом). Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про туризм» турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних з відмовою. Відповідно до умов договору з іноземними партнерами по організації туру при відмові туриста /турагента/ туроператора від попередньо заброньованого туристичного продукту комітента, за яким послуги надаються у період Новорічних та Різдвяних свят (з 20 грудня по 03 січня), у період, що характеризується підвищеним попитом (01 травня по 30 вересня) витрати складають 100% вартості туристичного продукту, незалежно від термінів відмови туриста / туристичного агента / туристичного оператора від туристичних послуг. Відповідно до п. 4.10. агентського договору у раз відмови туриста від одержання туристичних послуг (туристичного продукту) з будь-яких причин, або не можливості їх одержання внаслідок відмови посольства (консульства) країни відвідування у видачі візи туристу, - турагенту (або туристу) повертаються кошти за виключенням понесених витрат. Втрати визначаються в наступному порядку: при відмові більше ніж 14 днів до початку надання туристичних послуг, - 25% вартості туристичних послуг, при відмові за 14-7 днів до початку надання туристичних послуг, - 50% вартості туристичних послуг, при відмові за 6-3 дні до початку надання туристичних послуг, - 80% вартості туристичних послуг, при відмові не менш ніж за 2 дні включно до початку надання туристичних - 90% від вартості туристичних послуг (Туроператор має право самостійно утримувати понесені витрати з коштів, внесених турагентом в оплату за туристичні послуги). Наведений розмір витрат є приблизним. Фактичний розмір витрат, що зобов`язаний сплатити турагент (або турист), залежить від домовленостей туроператора з партнерами по організації туру. Якщо партнером туроператора встановлений інший розмір санкцій, ніж передбачений умовами даного договору, турагент зобов`язаний сплатити кошти, визначені туроператором, з урахуванням інших положень даного договору. Туроператор має право самостійно утримувати понесені витрати з коштів, внесених турагентом в оплату за туристичні послуги. Відповідно до п. 4,2. договору на туристичне обслуговування № 84223 від 25.01.2020р., укладеного турагентом і туристом, - Турист має право відмовитись від виконання договору (в тому числі від заброньованих туристичних послуг) до початку туристичної подорожі за умови відшкодування Турагенту / Туроператору фактично здійснених ними документально підтверджених витрат, пов`язаних з відмовою, у порядку визначеному п.п. 4.2.1., 4.2.2., 4.2.3. договору. Крім того, як вже було зазначено, 12.03.2020р. з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на території України було запроваджено постановою Кабінету Міністрів України карантин, - який діє і на теперішній час. Згідно ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР окремо визначено, що форс-мажорними обставинами є:надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Тобто, у даному разі були наявними форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які тривають по теперішній час. На підставі наведеного, 13 березня 2020 року туроператор ТОВ «АККОРД-ТУР» повідомив турагентів і туристів про наявність вищевказаних форс-мажорних обставин, - шляхом розміщення відповідної інформації на веб-сайті. Відповідно до п. 6.1. договору на туристичне обслуговування сторони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, передбачених цим договором, при виникненні форс-мажорних обставин, якщо вказані обставини безпосередньо вплинули на виконання даного договору, у такому разі сторони відкладають виконання умов договору до моменту усунення форс- мажорних обставин. Тобто, на підставі наведеного, туроператор та/або турагент не можуть нести відповідальність перед туристами за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань під час дії форс-мажорних обставин. Позивач у позові вказує про те, що туроператором не було його повідомлено про зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору на туристичне обслуговування № 84223 та не надано можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору. Такими обставинами Позивач вважає спалах коронавірусу в усьому світі, введення карантину та забороною в`їзду до країн ЄС з України на дату початку туристичної подорожі (18.06.2020р.). При цьому позивач посилається на ч. 8 ст. 20 ЗУ «Про туризм», відповідно до якої кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків;непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; домовленості сторін. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніше як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніше як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин, з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного продукту. Але вказані твердження Позивача та посилання на вказані положення ЗУ «Про туризм» є повністю необґрунтованими. Оскільки були наявні не зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору на туристичне обслуговування. В дійсності у даному разі були наявними форс-мажорні обставини. Крім того, неможливість здійснення туристичної поїздки виникла в результаті подій, які туроператор (турагент) не могли передбачити. Також неможливість подорожі сталася з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням туристичних послуг (забороною в`їзду на територію країн ЄС відповідними органами влади, забороною виїзду з України державними органами української влади, введенням карантину постановою Кабінету Міністрів України та ін.) та жодна із сторін туристичного договору про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь. Також у позовній заяві Позивач зазначає, що туроператор (TOB «АККОРД-ТУР») ніби\-то порушив взяті на себе зобов`язання перед туристом.Такі твердження Позивача про те, що туроператор TOB «АККОРД-ТУР» нібито прострочив, не виконав зобов`язання, є повністю недостовірними. У позовній заяві Позивач нарахував неустойку (пеню) у розмірі 13 500,00грн. Відповідач заперечує у повному обсязі щодо нарахованої Позивачем неустойки виходячи з такого. Згідно ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», на яку посилається Позивач у позові, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Але Позивач необґрунтовано посилається на вказане положення ЗУ «Про захист прав споживачів», - оскільки Відповідач на виконання умов договору здійснив усі необхідні дії щодо організації туристичної подорожі для Позивача (були замовлені та оплачені послуги перевезення, проживання, харчування та ін.). Представник позивача [PERSON] - [PERSON] через систему «Електронний суд» 19.2.2021року подав до суду відповідь на відзив ТОВ «АККОРД-ТУР», в якій просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Зазначає, що заява позивача з вимогою повернення сплачених коштів була подана до відповідача ФОП [PERSON] , іншого екземпляру такої заяви у позивача не залишилось. Окрім того, відповідачем ФОП [PERSON] була надана відповідь на звернення позивача. Копія даної відповіді додавалась позивачем до позовної заяви. Тому доводи відповідача ТОВ «АККОРД-ТУР» про те, що матеріали справи не містять поштових документів про відправлення заяви позивача відповідачам не повинні враховуватись судом при ухваленні рішення, оскільки відповідач ТОВ «АККОРД-ТУР» надав на неї свою відповідь. Посилання відповідача-2 про наявність Форс-мажору не підтверджується належними доказами. Порушення прав позивача полягають у тому, шо відповідачами було відмовлено у поверненні сплачених позивачем коштів у зв`язку з вимогою позивача. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2020року, позовну заяву [PERSON] залишено без руху. На виконання ухвали від 10.11.2020року, представник позивача [PERSON] - [PERSON] через систему «Електронний суд» 17.12.2021року подав до суду заяву про зміну предмету позову. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2020року прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Тур» про продовження строку підготування та подання відзиву на позову заяву та доказів по справі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2021 року заперечення представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Тур» - О.Б. Петрусь, проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, - залишено без задоволення. Постановою Харківського апеляційного суду від 05.03.2021року, ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 15.01.2021року залишено без змін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.01.2013р. ТОВ «АККОРД-ТУР» (туроператор) уклало з туристичним агентом ФОП [PERSON] (турагент) агентський договір за № 11831638. Відповідно до п. 1.1. агентського договору туроператор доручає, а турагент зобов`язується за винагороду надавати туроператорові послуги з реалізації третім особам (туристам, а також юридичним особам, які замовляють послуги для своїх працівників або третіх осіб) туристичного продукту шляхом укладення з ними договорів на туристичне обслуговування, а також здійснювати фактичні дії, визначені цим договором, із забезпечення надання туроператором турпродукту. У свою чергу турагент ФОП [PERSON] уклала з [PERSON] договір на туристичне обслуговування № 84223 від 25.01.2020р., за якими турагент за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням туриста комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується на умовах цього договору прийняти та оплатити дані послуги (пункт 1.1 договору). На виконання угоди позивачем була здійснена оплата у розмірі 15000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 84223 від 25.01.2020р. Надалі ТОВ «АККОРД-ТУР» надало турагенту ФОП [PERSON] підтвердження замовленого туристичного продукту для туристів [PERSON] і [PERSON] : підтвердження замовлення № 38663338618 за туристичним продуктом «Куточок морського раю...Італія» (з датою відправлення 18.06.2020р. прибуття 26.06.2020р). Позивачем [PERSON] на адресу відповідача ФОП [PERSON] було надано претензію, в якій останній просить повернути вартість сплаченої путівки. Листом від ТОВ «АККОРД-ТУР» Вих.№25/09-5 від 25.09.2020р. на ім`я ФОП [PERSON] , повідомлено, що введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, є форс-мажорною обставиною, а тому туроператор не несе відповідальності за невиконання договору туристичного обслуговування. Окрім того, туроператором на своїй офіційній сторінці було попереджено туристів про настання форс-мажорних обставин. Кошти, сплачені позивачем, були зафіксовані, і якщо позивач їх не використає (не обере нову дату чи тур), то вони будуть йому повернуті після 31.12.2021 року, без урахування курсових коливань, в сумі, що надійшла на рахунок туроператора. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч.1ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно п.1 ч.1ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 1ст. 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ч. 2ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ч.3ст. 651 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Відповідно до п.1 ч.6 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Так, Указом Президента України № 87/2020 від 13 березня 2020 року введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинено корона вірусом SARS-CoV-2», відповідно до якого з 17 березня 2020 року закрито регулярне пасажирське сполучення через державний кордон України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338-р «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» урядом запроваджено режим надзвичайної ситуації на всій території України в термін до 31.10.2020, одночасно із запровадженням карантину до 31.10.2020, тобто у період заброньованого туру. Отже, станом на червень 2020 перетин державного кордону України з туристичними цілями громадянами України був обмежений, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення припинено, а тому туристичне обслуговування у зазначеному у договорі напрямку був неможливим, і цю обставину турагент при всій своїй турботливості та обачності, які від нього вимагалися, усунути не міг, що визнається загальновідомим фактом. 13.03.2020 ТОВ «АККОРД-ТУР» на своїй офіційній сторінці попередив туристів про настання форс-мажорних обставин. При цьому, позивач відмовився від перебронювання туру та бажав повернення сплачених коштів. Відповідно, належить дійти висновку, що на період запровадження в державі надзвичайної ситуації та обмеження перетину кордону позивач повідомив туроператора про неможливість виконання сторонами договору з незалежних причин, тому у відповідності до ч.1ст. 907 ЦК України, п.1 ч.6ст. 30 Закону України «Про туризм» належить вважати вимогою розірвати договір у зв`язку з істотною зміною обставин, а саме запровадження в державі надзвичайної ситуації, карантину, обмеження перетну державного кордону, який неможливо було передбачити і виконати виконавцем з незалежних від сторін причин. Таким чином, згідно правил п.1 ч.6 ст. 20 Закону України «Про туризм», ч.2ст. 651 ЦК України, у зв`язку з чим згідно ч.1 ст.907, ч.ч.1, 2 ст.652 ЦК України вказаний договір на туристичне обслуговування від 25.01.2020 підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст. 903 ЦК України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 8 та 9 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Під час розгляду справи відповідачами не надано жодного доказу, зокрема, щодо документального підтвердження будь-яких фактично понесених туроператором чи турагентом витрат, пов`язаних з організацією туру, обумовленого договором від 25.01.2020 року, а тому підстави для утримання з належних туристу сум під приводом такого роду витрат відсутні. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про справедливість вимог позивача [PERSON] з присудженням стягнення на його користь сплачених на виконання договору про надання туристичних послуг коштів в розмірі 15000,00 грн. При цьому, суд приймає до уваги, що за агентським договором одна сторона (агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (принципалу) в укладанні угод чи сприяти їх укладанню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта та за його рахунок (ч. 1 ст. 297 Господарського кодексу України). Відповідно, агентський договір належить до посередницьких договорів на надання послуг. Суть агентського договору полягає в тому, що діяльність, яку здійснює агент за дорученням і в інтересах принципала, породжує майнові наслідки для принципала, а не агенти, а тому, враховуючи, що ФОП [PERSON] є агентом за агентським договором з ТОВ «Аккорд-Тур» та укладала договір на туристичне обслуговування в інтересах ТОВ «Аккорд-Тур», у зв`язку з чим саме туроператор має зобов`язання за договором про туристичне обслуговування, а не ФОП [PERSON] , у зв`язку з чим сплачені на виконання вказаного договору позивачем [PERSON] кошти підлягають стягненню саме з ТОВ «Аккорд-Тур», а не з відповідача ФОП [PERSON] . Щодо вимог про стягнення з відповідачів пені у розмірі 13500,00грн, суд зазначає наступне. Згідно частини дванадцятої статті 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Згідно частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п.6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин, їх аналіз свідчить, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі наявності його вини. Туроператор звільняється від відповідальності за невиконання умов договору, якщо таке невиконання сталося у результаті подій, які туроператор не міг передбачити. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду із вимогами про стягнення пені свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач прострочив виконання зобов`язання, а саме повернення коштів, а тому відповідно до ч. 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» повинен нести відповідальність у вигляді пені в розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення. Так, згідно частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Дійсно, дія означеного Закону поширюється також на правовідносини у сфері надання громадянам туристичних послуг, та якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів» (частина п`ятнадцята статті 20 Закону України «Про туризм»). Однак, судом було встановлено, що туристичні послуги не були надані позивачу у зв`язку із обставинами, які не залежали від відповідачів, а тому правові підстави для покладення на відповідачів відповідальності у вигляду стягнення пені відсутні. Крім того, позивач просить стягнути пеню за неповернення коштів з підстав відмови позивача від надання туристичних послуг, що не відповідає вимогам частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial