Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Представник позивача мотивує вимоги тим, що 26.12.2014 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку [PERSON] [INFO]. Подружні стосунки між сторонами було припинено. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2018 року встановлено режим окремого проживання [PERSON] та [PERSON] Відповідач ніяких взаємин з донькою не підтримує, не бере участі у її розвитку, матеріально не забезпечує. Дитина проживає разом з матір'ю яка займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, що підтверджується нотаріально-завіреними заявами про не заперечення щодо зміни прізвища доньки [PERSON] з [PERSON] на [PERSON]; щодо реєстрації /зняття з реєстрації за будь - якою адресою/ з будь-якої адреси її матір'ю [PERSON] та визнання позову щодо позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав відносно доньки в судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представником позивача [PERSON] до суду було подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно заяви завіреної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В., до компетентних органів, [PERSON] наддав згоду та не заперечував проти винесення відповідним судом рішення про позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Представник третьої особи: Орган опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про підтримання позовних вимог позивача та розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що 26.12.2014 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON]було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьком [PERSON] являється [PERSON]. Подружні стосунки між сторонами було припинено. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2018 року встановлено режим окремого проживання [PERSON] та [PERSON] Відповідач ніяких взаємин з донькою не підтримує, не бере участі у її розвитку, матеріально не забезпечує. Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] яка займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, що підтверджується нотаріально-завіреними заявами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В. та зареєстрованими в реєстрі за № 263,270,267 про визнання [PERSON] позову щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO]; подальшого її удочеріння будь-яким громадянином та внесення відповідних змін до Свідоцтва про народження; не заперечення [PERSON] щодо зміни прізвища доньки [PERSON] з [PERSON] на [PERSON]; щодо реєстрації /зняття з реєстрації за будь - якою адресою/ з будь-якої адреси її матір'ю [PERSON] З огляду на викладене, взявши до уваги надані докази, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: approved