Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Представник позивача за дорученням Гаврилов Є.Ю. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №SM-00015289 від 20 квітня 2018 року в розмірі 21918 гривень 06 копійок та судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 20 квітня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «СІМПЛ МАНІ» було укладено Кредитний договір №SM-00015289. 12 березня 2019 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір ФАКТОРИНГУ №20190312, у відповідності до умов якого ТОВ «СІМПЛ МАНІ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СІМПЛ МАНІ» права грошової вимоги, в тому числі за договором кредиту [PERSON] .. На виконання п. 1.3 Договору факторингу, на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права вимоги. Однак, відповідач не виконав свого зобов`язання. Що й стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки та конверт з відміткою «адресат не проживает». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «СІМПЛ МАНІ» було укладено Кредитний договір №SM-00015289 (а.с.5-6). Зазначеним Кредитним договором передбачено, що [PERSON] надається кредит строком на 24 фактичних місяці з 20 квітня 2018 року по 20 квітня 2020 року в розмірі 10000 гривень з кінцевим терміном повернення 20 квітня 2020 року та встановленою фіксованою процентною ставкою за користування кредитом. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. Тож, ТОВ «СІМПЛ МАНІ» свої зобов`язання за кредитним договором №SM-00015289 від 20 квітня 2018 року виконало в повному обсязі. Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Однак, відповідач [PERSON] не виконав свого зобов`язання за кредитним договором №SM-00015289 від 20 квітня 2018 року. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором №SM-00015289 від 20 квітня 2018 року складає 21918 гривень 06 копійок в тому числі : сума заборгованості за основною сумою боргу - 12907 гривень 46 копійок; сума заборгованості за комісіями (щомісячний процент) - 5374 гривні 50 копійок; сума заборгованості за процентами - 0.00 гривень 10 копійок; сума заборгованості за пенею - 3636 гривень. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. 12 березня 2019 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір ФАКТОРИНГУ №20190312, у відповідності до умов якого ТОВ «СІМПЛ МАНІ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СІМПЛ МАНІ» права грошової вимоги, в тому числі за договором кредиту [PERSON] №SM-00015289 від 20 квітня 2018 року згідно витягу з реєстру боржників на суму 21918 гривень 06 копійок (а.с.18-21). За положеннями статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На виконання п. 1.3 Договору факторингу, на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права вимоги (а.с.16, 17). Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №SM-00015289 від 20 квітня 2018 року. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Відповідач жодним чином не заперечував факт отримання ним в борг коштів та факт укладення договору. Враховуючи, що відповідач, отримавши від позивача кошти у кредит, своїх зобов`язання по їх поверненню і сплаті процентів за користування грошима не виконав, суд, установивши всі обставини, які мають істотне значення для правильно вирішення справи, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача загальної суми заборгованості за кредитним договором №SM-00015289 від 20 квітня 2018 року в розмірі 21918 гривень 06 копійок є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок, що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 3900 від 24 червня 2020 року (а.с.1). Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено в повному обсязі, відповідачем має бути відшкодовано судові витрати у розмірі 2102 гривні 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved