Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Представники ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулись до суду із позовом до відповідачки про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, відповідно до п. п. 2.1, 2.2. якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Разом із тим 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, відповідно до п. п. 2.1, 2.2 якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, тому ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового стягувача за договором № 0409/0608/45-011 від 9 червня 2008 року, позичальником за яким є [PERSON] Так 9 червня 2008 року ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та відповідачка уклали кредитний договір № 0409/0608/45-011, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит у сумі 70000 доларів США, а остання зобовязувалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування ним в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Однак відповідачка неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 9 травня 2013 року заборгувала 145989,15 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1166891,28 грн., яка складається з боргу за кредитом - 69798,45 доларів США, що за курсом НБУ - 557899,01 грн., з боргу за відсотками - 40306,24 доларів США, що за курсом НБУ - 322167,78 грн., з боргу з пені - 35884,46 доларів США, що по курсу НБУ - 286824,49 грн. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за договором № 0409/0608/45-011 від 9 червня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та відповідачка уклали іпотечний договір № 0409/0608/45-011-Z-1 від 9 червня 2008 року, відповідно до якого [PERSON] передала банку в іпотеку кв. 133, розташовану в буд. 71 по вул. Олімпійській в м. Маріуполі. Відповідно до умов іпотечного договору іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання боржником основного зобовязання; у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов іпотечного договору; у інших випадках, передбачених законодавством. На виконання умов кредитного та іпотечного договорів відповідачці було направлено вимогу про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але вимога не виконана відповідачкою. На підставі переліченого представник позивача просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, [ADDRESS], в рахунок погашення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» за договором кредиту від 9 червня 2008 року боргу в загальному розмірі 1166891,28 грн. шляхом проведення прилюдних торгів на підставі Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2014 року за заявою представника ТОВ «Кредитні Ініціативи» позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за пенею в розмірі 286824,49 грн. за кредитним договором від 9 червня 2008 року було залишено без розгляду (т. 1, а. с. 152). Представник позивача, який діє на підставі довіреності, [PERSON], у судовому засіданні на задоволенні позову повністю наполягав, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, вказуючи при цьому, що позовні вимоги доведені матеріалами справи та ґрунтуються на нормах закону. Вказував також, що [PERSON] не підпадає під дію прийнятого у 2014 році Верховною Радою України Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Не наполягав також на проведенні перерахунку судом суми боргу з урахуванням курсу долара США до національної валюти на момент ухвалення рішення по справі. Просив таким чином задовольнити позов повністю. Відповідачка, [PERSON], до судового засідання не зявилась, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за її відсутності у присутності її представника. Представник відповідачки, який діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні частково заперечуючи проти задоволення заявлених позивачем вимог, вказував, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не довели, що вони набули права вимоги за кредитним договором від 9 червня 2008 року та договором іпотеки від 9 червня 2008 року, за якими [PERSON] дійсно отримала кредит у розмірі 70000 доларів США, оскільки не було надано представниками позивача відповідних бухгалтерських документів на підтвердження переведення суми боргу на рахунки учасників угод факторингу. Наполягав на необхідності відмовити у задоволенні позову, бо позивач не набув права вимоги. Суд, вислухавши учасників процесу, які зявились, дослідивши письмові докази, вважає заявлені ТОВ «Кредитні ініціативи» позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а за ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. ч. 2, 3 ст. 533 ЦК, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно до вимог ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Матеріалами справи встановлено, що 9 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0409/0608/45-011, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 70000 доларів США строком повернення до 9 червня 2028 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,90 % на рік, який був наданий відповідачці для проведення розрахунку за придбання останньою [ADDRESS]. В свою чергу [PERSON] за вказаним договором зобовязалась повернути кредит, сплатити комісії банку та відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, встановлених кредитним договором, шляхом проведення щомісячних фіксованих платежів, починаючи з 10 липня 2008 року, в сумі 765,89 доларів США. Забезпеченням виконання позичальником зобовязання за вказаним кредитним договором виступає іпотека, предметом якої є [ADDRESS]. При цьому за цим договором будь-яке порушення позичальником умов укладеної сторонами угоди повинно розглядатись як істотне порушення кредитного договору, що надає банку право прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 10.3 договору). За умовами вказаного договору (п. 11.5 договору) банк також має право повністю перевести свої права та зобовязання за цим договором та угодам, укладеним в забезпечення виконання зобовязання за цим договором, третім особам без згоди позичальника. Вказане також підтверджується анкетою-заявою позичальника від 9 червня 2008 року (т. 1, а. с. 8-16, 18-24). Факт отримання [PERSON] за договором від 9 червня 2008 року кредиту в сумі 70000 доларів США визнавався представником відповідачки, тому не підлягає додатковому доказуванню. Відповідно до додаткової угоди від 18 липня 2008 року до кредитного договору № 0409/0608/45-011, укладеної між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], сторони також домовились, що відсоткова ставка за користування наданим позичальнику кредитом в сумі 70000 доларів США може змінюватися без укладення додаткового правочину та у відповідності із порядком, визначеним п. п. 6.1, 8.4 кредитного договору від 9 червня 2008 року (т. 1, а. с. 17). Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» (далі за текстом рішення [PERSON]) в разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ст. 12 [PERSON] Закону в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 [PERSON] Закону в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. За ч. 6 ст. 38 [PERSON] Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. На підставі ст. 39 [PERSON] Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. За ч. 1 ст. 41 [PERSON] Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до Іпотечного договору № 0409/0608/45-011-Z-1 від 9 червня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON], який був посвідчений нотаріально, реєстр нотаріусу № 3473 від 9 червня 2008 року, в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором від 9 червня 2008 року № 0409/0608/45-011 позичальника, в тому числі повернення наданого відповідачці кредиту в сумі 70000 доларів США та сплати відсотків за користування кредитом, [PERSON] передала в іпотеку ВАТ «Сведбанк» належну їй трикімнатну [ADDRESS] (загальною площею 62,8 кв. м., житловою площею 43,5 кв. м.), оцінену за згодою сторін в сумі 402450 грн., належну останній на підставі договору купівлі-продажу від 9 червня 2008 року, реєстр нотаріуса № 3467. За вказаним договором ВАТ «Сведбанк» набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання [PERSON] зобовязання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, в тому числі щодо разового прострочення такого зобовязання. За вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених в договорі способів звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі за рішенням суду. Вказане також підтверджується копією договору купівлі-продажу від 9 червня 2008 року предмету іпотеки, витягами про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, про реєстрацію заборони на відчуження предмету іпотеки, про реєстрацію договору іпотеки в державному реєстрі іпотек (т. 1, а. с. 25-28, 29, 30, 31, 32-33). За розрахунком заборгованості за кредитним договором від 9 червня 2008 року № 0409/0608/45-011 вбачається, що відсоткова ставка за користування кредитними коштами [PERSON] позикодавцем була обрахована з 9 червня 2008 року в розмірі 11,9 % річних, з 10 липня 2008 року в розмірі 12,9 % річних, з 21 липня 2008 року в розмірі 11,9 % річних, з 10 червня 2009 року в розмірі 12,9 % річних. На підставі відомостей станом на 9 травня 2013 року загальна заборгованість за кредитним договором від 9 червня 2008 року у позичальника становить 145989,15 доларів США, що дорівнює за курсом НБУ на 9 травня 2013 року 1166891,28 грн., з яких 69798,45 доларів США з неповернутого кредиту, 40306,24 доларів США з відсотків за користування кредитом, 35884,46 доларів США з пені (т. 1, а. с. 39). За розгорнутим розрахунком наявної суми заборгованості [PERSON] станом на 9 травня 2013 року, наданої представниками позивача, перед позикодавцем за кредитним договором від 9 червня 2008 року № 0409/0608/45-011 вбачається, що у відповідачки загальний борг перед банком дорівнює 145989,15 доларів США, що дорівнює за курсом НБУ на 9 травня 2013 року 1166891,28 грн., з яких 69798,45 доларів США з неповернутого кредиту, 40306,24 доларів США з відсотків за користування кредитом, 35884,46 доларів США з пені (т. 2, а. с. 39-40). Факт наявності заборгованості за кредитними договором від 9 червня 2008 року у відповідачки перед позикодавцем підтверджується випискою з особового рахунку останньої станом на 28 листопада 2012 року (т. 1, а. с. 96-147). Факт наявності заборгованості у позичальника у вказаному за розрахунком банку розмірі також підтверджується умовами кредитного договору від 9 червня 2008 року з відповідними додатками до нього та додатковою угодою, що були укладені між представниками ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] Суд також встановив, що 3 червня 2013 року представниками позивача на адресу [PERSON] була направлена вимога про усунення порушень шляхом проведення добровільної сплати боргу за кредитним договором від 9 червня 2008 року, укладеним відповідачкою із ВАТ «Сведбанк» (т. 1, а. с. 40). За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 516 ЦК заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Передання права вимоги за кредитним договором № 0409/0608/45-011 від 9 червня 2008 року від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», а потім від ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до ТОВ «Кредитні Ініціативи» підтверджується договором факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», та договором факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеним між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», за якими клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним із боржниками за реєстром заборгованостей боржників, на підставі відповідної документації, в тому числі на підставі кредитних договорів та договорів іпотеки, що підтверджується відповідними актами, що також підтверджується витягом з реєстру заборгованості боржників (т. 1, а. с. 43-44, 45-53, 54). Вказаний факт також був перевірений у судовому засіданні оглянутими актами прийому-передання реєстру заборгованостей боржників за договором про надання факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року між АТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (т. 2, а. с. 43, 44, 45). Вказаний факт був підтверджений у судовому засіданні крім іншого оглянутими актами прийому-передання реєстру заборгованостей боржників за договором про надання факторингу від 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», а також оглянутими в судовому засіданні реєстрами заборгованостей боржників до цих актів (т. 2, а. с. 46, 47, 48). Факт набуття ТОВ «Кредитні Ініціативи» права вимоги за кредитним договором від 9 червня 2008 року № 0409/0608/45-011 та за договором іпотеки від 9 червня 2008 року № 0409/0608/45-011-Z-1 підтверджується також договором про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, укладеним між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», за яким іпотекодержатель передає новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами згідно до додатку, що також підтверджується витягом з додатку № 1 до вказаного договору (т. 1, а. с. 55, 56). Вказаний факт також був підтвердженний в судовому засіданні витягом про реєстрацію змін у державному реєстрі іпотек, за яким було проведено заміну іпотекодержателя на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року шляхом заміни ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на ТОВ «Кредитні Ініціативи» (т. 2, а. с. 41). Таким чином у судовому засіданні на підставі вивчених доказів у їх сукупності було спростовано доводи представника відповідачки, [PERSON], щодо відсутності доведеності переходу права вимоги від АТ «Сведбанк» до ТОВ «Кредитні Ініціативи» за кредитним та іпотечним договорами, укладеними [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» 9 червня 2008 року. При цьому факт наявності у [PERSON] відповідальності перед новим стягувачем та іпотекодержателем за кредитним договором № 0409/0608/45-011 та договором іпотеки № 0409/0608/45-011-Z-1 в особі позивача, ТОВ «Кредитні Ініціативи», був доведений у судовому засіданні в частині порушення відповідачкою умов кредитного договору від 9 червня 2008 року, внаслідок чого в представників позивача виникло законне право вимоги стягнення заборгованості за кредитним договором № 0409/0608/45-011 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому за відомостями приватного нотаріуса, [PERSON], в судовому засіданні було спростовано посилання представника [PERSON] на те, що вже був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором № 0409/0608/45-011-Z-1 від 9 червня 2008 року, оскільки за інформацією отриманою від вказаного нотаріуса вбачається, що ним не було вчинено виконавчого напису про звернення стягнення на [ADDRESS] (т. 2, а. с. 57). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набув чинності 7 червня 2014 року, вбачається, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно ст. 6 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» дія цього Закону не поширюється на осіб, які є суб'єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Суд також зазначає, що [PERSON] не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що вбачається з інформації, наданої Реєстраційною службою з реєстру прав власності на нерухоме майно від 3 листопада 2014 року, за яким [PERSON] є власником [ADDRESS]; з копії особового рахунку № 70061, за яким [PERSON] зареєстрована в кв. 1. пр. Перемоги 101 в м. Маріуполі з 1989 року по теперішній час; з копії особового рахунку № 1433, за яким [ADDRESS] зареєстровані особи відсутні; а з інформації з Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції джерелами доходу [PERSON] за період з 1 січня 2014 року по 30 вересня 2014 року є лише заробітна плата відповідачки в ТОВ «НВО Маріленд» (т. 2, а. с. 29-30, 32, 35, 55). З урахуванням того, що в судовому засіданні на підставі заяви представника ТОВ «Кредитні Ініціативи» було залишено без розгляду вимоги позивача щодо проведення звернення стягнення на [ADDRESS] в рахунок погашення боргу за пенею в розмірі 286824,49 грн. за кредитним договором від 9 червня 2008 року, то суд вважає встановленим, що у [PERSON] перед ТОВ «Кредитні Ініціативи» існує невиконане грошове зобовязання за договором № 0409/0608/45-011 від 9 червня 2008 року на загальну суму 110104,69 доларів США (145989,15 35884,46 = 110104,69), що дорівнює за курсом НБУ на 9 травня 2013 року сумі 880066,79 грн. (110104,69 х 7,993 = 880066,79), з яких борг за кредитом в сумі 557899,01 грн. (69798,45 х 7,993 = 557899,01) та за відсотками в сумі 322167,78 грн. (40306,24 х 7,993 = 322167,78). Таким чином на підставі встановлених у судовому засіданні обставин та враховуючи норми матеріального права суд дійшов висновку, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 9 червня 2008 року відповідачка заборгувала ТОВ «Кредитні Ініціативи» 110104,69 доларів США, тому представники позивача набули законого права на проведення звернення стягнення на предмет іпотеки за договором № № 0409/0608/45-011-Z-1 від 9 червня 2008 року. Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). На підставі переліченого вимоги представників ТОВ «Кредитні Ініціативи» підлягають задоволенню шляхом проведення звернення стягнення на [ADDRESS], що належить [PERSON], на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 0409/0608/45-011 від 9 червня 2008 року на загальну суму в еквіваленті до національної валюти 880066,79 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно до Закону України «Про виконавче провадження», із встановленням початкової ціни предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача також понесені ТОВ «Кредитні Ініціативи» та документально підтверджені витрати з оплати судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом в сумі 3441 грн.

Outcome: approved