Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача 25.07.2014 року (згідно штампу на копії конверту) звернувся до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що 30.11.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1650,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Договір складається з заяви про видачу кредиту, підписаної власноручно відповідачем, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку. Позивачем виконано умови кредитного договору та встановлено відповідачу кредитний ліміт на кредитну картку, що оформлена на його ім'я. Крім того, за змістом позову, укладений договір за змістом ч.1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання, умови якого встановлюються 1 зі сторін і формулярах, або інших стандартних формах, та який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору, без внесення змін до умов. Відповідно до Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний вносити платіж, який складається з суми заборгованості за кредитом, за відсотками, перевитрат кредитного ліміту, комісії, штрафів. В порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов'язання не виконав, у зв'язку із чим станом на 13.07.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 9816,30 грн., а саме - заборгованість за кредитом в сумі 1640,00 грн., за процентами за користування кредитом в сумі 4291,50 грн., заборгованість з пені та по комісії за користування кредитом в сумі 2941,17 грн., штраф (фіксована частина) - в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - в розмірі 443,63 грн. Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 9816,30 грн. за кредитним договором №б/н від 30.11.2007 року, а також судові витрати, сплачені при пред'явленні позову, у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Циганкова Т.О. в судове засідання не з'явилась, згідно заяви, вх. № від 18.11.2014 року, просить розглядати справу за відсутності представника, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання (15.09.2014 року, 10.11.2014 року, 19.11.2014 року) повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, підтвердженою безпосередньо перед відкриттям провадження у справі, не отримав поштову кореспонденцію за закінченням терміну зберігання, тобто по незалежним від суду причинам, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Крім того, частиною 2 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. За матеріалами справи, 30.11.2007 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (Позивач), та [PERSON], [INFO], адреса реєстрації: [ADDRESS], ІПН [NUMBER], укладено кредитний договір №б/н, на підставі якого позичальникові наданий кредит у сумі 1650,00 грн., з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви про видачу кредиту, пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, та Тарифів банку, що затверджено підписом позичальника в заяві (а.с. 10). Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит у вищезазначеному розмірі, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до п.п. 6.5, 6.6, 6.7, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний вносити платіж, який складається з суми заборгованості за кредитом, за відсотками, перевитрат кредитного ліміту, комісії, штрафів в разі прострочення платежів, які необхідно вносити щомісяця (а.с.14). Враховуючи ту обставину, що відповідач порушив умови договору, та вищезазначені вимоги цивільного законодавства, станом на 13.07.2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 9816,30 грн., а саме - заборгованість за кредитом в сумі 1640,00 грн., по процентам за користування кредитом в сумі 4291,50 грн., по комісії за користування кредитом в сумі 2941,17 грн., штраф (фіксована частина) - в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - в розмірі 443,63 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, повністю підтверджується доданим розрахунком (а.с.6-9). Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених представником позивача підставах. За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 243,60 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved