Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Вербовецької сільської ради Теребовлянського району, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно через відсутність реєстрації права власності на зазначений житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами та правовстановлюючих документів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали із мотивів, викладених у ньому, просять його задовольнити. Крім того, представник позивача вказав, що відповідач [PERSON] , яка є спадкоємцем за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, оскільки не звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, та не проживала із спадкодавцем однією сім`єю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позову не визнала, просить у його задоволенні відмовити. Пояснила, що після смерті свого чоловіка [PERSON] у встановленому законом порядку вона прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не виготовила свідоцтва про право на спадщину за заповітом через важке майнове становище. Представник територіальної громади с.Вербівці Вербовецької сільської ради Теребовлянського району, яка об`єдналася із територіальною громадою міста Теребовлі та села Боричівки, його староста [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , в користь якої було складено заповіт. На день смерті [PERSON] [PERSON] проживала разом із ним та здійснила його поховання. При вирішенні спору покладається на думку суду. Третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належить до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується даними господарської книги с.Вербівці, оглянутої в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином, [PERSON] належало майно колгоспного двору, що складалось із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] 6 липня 2007 року склав заповіт, яким заповів житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та все його майно [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах- уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини Відповідач [PERSON] та одночасно спадкоємець майна [PERSON] проживала разом із ним до дня його смерті за адресою с.Ласківці Теребовлянського району Тернопільської області. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що після одруження вона проживала разом із чоловіком у [ADDRESS] . Однак, після того, коли [PERSON] захворів, вона стала проживати разом із ним у с.Ласківці Теребовлянського району у будинку своєї матері, де він і помер. Відповідно до довідки старости с.Вербівці Теребовлянського району від 11 квітня 2019 року № 09-04/20-163, інформації Теребовлянського міського голови Тернопільської області від 12 квітня 2019 року № 783/02-48 [PERSON] , який помер [INFO] , на день своєї смерті проживав з своєю дружиною [PERSON] . Таким чином, беручи до уваги вказані докази та відсутність доказів відмови [PERSON] від спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, суд вважає, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, оскільки вона постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини, тобто є такою, що прийняла спадщину. Судом також з`ясовано, що позивач [PERSON] є рідним братом [PERSON] . На день смерті [PERSON] позивач разом із ним постійно не проживав, а проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] з 22 жовтня 1983 року. На підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 5 квітня 2018 року про визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , Теребовлянською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу. Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 8 жовтня 2018 року № 1616/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із відсутністю державної реєстрації спадкового нерухомого майна та правовстановлюючих на нього документів. У вказаній постанові нотаріуса зазначено, що інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, а саме те, що спадкоємцем майна спадкодавця [PERSON] (житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та іншого майна, яке належало йому на день смерті, за заповітом є [PERSON] , яка після його смерті у встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, відмови від неї не заявляла, а також те, що складений спадкодавцем заповіт від 6 липня 2007 року не визнано недійсним, суд вважає, що у позивача [PERSON] право на спадкування вказаного житлового будинку із господарськми будівлями та спорудами не виникло, а тому воно не порушене. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що право позивача на спадкування не порушено, а тому у задоволенні його позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed