Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 30.07.2021 року яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, яким просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 11335,20 грн. страхового відшкодування, заподіяної моральної шкоди; 14010,00 грн. страхового відшкодування понесених витрат на поховання; 11335,20 грн. страхового відшкодування, заподіяної моральної шкоди, належної дочці загиблого [PERSON] та 85014,00 грн. мінімального гарантованого загального розміру страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, належного дочці загиблого [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 22.06.2020 року о 22 год. 35 хв. у м. Нова Каховка Херсонської області на Дністровському проспекті відбулось ДТП, за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем «БМВ», д.н.з. [NUMBER] , в результаті якої водій [PERSON] допустив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок наїзду [PERSON] помер. 23.06.2020 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості до ЄРДР за № 12020230000000253 з кваліфікацією по ст. 286 КК України. Оскільки шкоду заподіяно джерелом підвищеної небезпеки, то дана шкода має бути відшкодована незалежно від вини особи, яка її завдала. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «БМВ», д.н.з. [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС». 09.07.2020 року позивачем на адресу ПрАТ «СГ «ТАС» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування. Серед заявлених позивачем до відшкодування вимог, містились: 34005,60 грн. -страхове відшкодування пов`язане із моральної шкодою, 85014,00 грн. страхове відшкодування пов`язане з втратою годувальника, 14010,00 грн. страхове відшкодування пов`язане із витратами на поховання. 16.07.2020 року відповідач повідомив позивача про те, що заяву з доданими до неї документами отримав та прийняв рішення про припинення розгляду заяви до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішення у кримінальній справі законної сили. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк подав до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Позивач [PERSON] є дружиною покійного [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження ( а.с. 23). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої: [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2020 року о 22 год. 35 хв. у м. Нова Каховка Херсонської області на Дністровському проспекті відбулось ДТП, за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем «БМВ», д.н.з. [NUMBER] , в результаті якої водій [PERSON] допустив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок наїзду [PERSON] помер. 23.06.2020 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості до ЄРДР за № 12020230000000253 з кваліфікацією по ст. 286 КК України (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що 26.08.2020 року було погоджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 12020230000000253 від 23.06.2020 року за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «БМВ», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу № АР7924866. 09.07.2020 року позивачем на адресу ПрАТ «СГ «ТАС» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування. 16.07.2020 року відповідач повідомив позивача про те, що заяву з доданими до неї документами отримав та прийняв рішення про припинення розгляду заяви до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішення у кримінальній справі законної сили. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно зі ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо передбачено такий обов`язок. Так, завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що регламентовано спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Мінімальна заробітна плата в Україні в 2020 році становила: 4723 грн. 4723 х 12 : 4 (батько, мати, дружина і 2 дитини загиблого) = 11335,20 грн. - моральної шкоди, яку мають право отримати від страховика, кожний окремо, зокрема, батько, мати, дружина і дитина загиблого і яка заподіяна смертю фізичної особи. На умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, дитина має право на отримання від страховика: 4723 х 36 : 2 = 85014,00 грн. - страхового відшкодування, як особа яка втратила годувальника. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані з похованням [PERSON] , що підтверджується квитанцією до ПКО б/н від 23.06.2020 року у розмірі 14010,00 грн., що не перевищує 12 мінімальних заробітних плат. Будь-яких конкретних правових та беззаперечних доказів, які б свідчили, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, суду не надано і судом не здобуто. З урахуванням викладеного, позовні вимоги про відшкодування шкоди про яку йдеться в позові, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Підстав для застосування в даному випадку положень ст. 1193 ЦК України, судом у судовому засіданні не встановлено. За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позовні вимоги належать до задоволення, від оплати судових витрат позивач звільнений в силу п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судови й збір», тому із відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved