Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Представник позивача 23.11.2017 року звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Підставою звернення із позовом вважає те, що 21.04.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (надалі за текстом-Позивач), та фізична особа-резидент України [PERSON], [INFO] (надалі за текстом-Відповідач) шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-23043-210413 (надалі за текстом-Договір). Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п.п.2.1; 2.2; 2.5 ч.1 вищевказаного договору, позивач (за договором-Банк) відкриває Відповідачеві (за договором-Клієнт) картковий рахунок №26256908371027 в національній валюті України-гривні, надалі за текстом-Рахунок. Згідно п.2.3 ч.3 Договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі: 50 000 грн. Згідно п.1 ч.3 договору-обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невідємною частиною Договору. Згідно п.2.1. ч.3 договору моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції, щодо укладення Договору, тому, моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п.2.4. ч.3 Договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4. ч.2 пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п.2.5. ч.3 Договору відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиціях умови договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. У зв»язку із відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови правління Національного банку України №664 від 02.10.2015 року, після спливу чергового строку ліміту кредитної лінії, відповідно до п.2.4 ч.3 договору, був встановлений ліміт кредитної лінії в розмірі 0,00 грн. не сплачена заборгованість за договором, визнана простроченою. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач виконав взяття на себе зобовязання, відкривши відповідачу картковий рахунок №26256908371027 в національній валюті України-гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 50\~000 грн. відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 06.10.2017 року не виконує належним чином зобовязання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, станом на 06.10.2017 року за Відповідачем по укладеному з Публічним Акціонерним Товариство «Дельта Банк» договором №002-23043-210413 від 21.04.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 51\~692,21 грн., яка складається з: тіло кредиту: 0,00 грн.; прострочене тіло кредиту: 32\~049,42 грн.; заборгованість за відсотками: 19\~642,79 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На підставі постанови правління Національного банку України №664 від 02.10.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з врахуванням рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №278 від 30.12.2015 року), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №619 від 20.02.2017 року продовжено процедуру ліквідації банку на два роки по 04.10.2019 року включно та продовжено повноваження ліквідатора АТ «дельта-Банк»-[PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», надалі за текстом-Закон, встановлюються правові, фінансові та орагнізаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч.1 ст.3 Закону фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до ч.1 п.8 ч.2 ст.4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Частиною 1 ст.35 Закону встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Відповідно до п.17 ст.2 вказаного Закону уповноважена особа Фонду-працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного та/або ліквідації банку. Як визначено абз.1 ч.1, ч.2 ст.36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. За приписами ч.1, п.1 ч.2 ст.37 Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Відповідно до п.1 ч.3 ст.37 Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно ч.ч.1,6 ст.38 Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до ч.1 ст.48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону. Наведене дає підстави для висновку, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а, тому, наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів. Дана позиція підтверджена Постановою Верховного суду України в справі 3-399гс16 від 08.06.2016 року. Просить стягнути із відповідача на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 51\~692,21 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта-Банк» [PERSON] не з»явився, просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримав повністю, просить його задоволити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що подав заяву. У судові засіданя відповідач [PERSON] двічі не з»явився, про прични неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Поскільки від відповідача ненадійшло будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному об»ємі, виходячи із наступного: -розгляд справи судом проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України; -згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; -21.04.2013 року між позивачем (Банком) та відповідачем ([PERSON]С.), шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-23043-210413 (а.с.5,6); -згідно розрахунку ціни позову, [PERSON] згідно кредитного договору №002-23043-210413 від 21.04.2013 року, заборгував всього 52\~817,21 грн. із них: тіло кредиту-0,00 грн.; прострочене тіло кредиту-32\~049,42 грн.; відсотки-19\~642,79 грн., пеня-1\~125,00 (а.с.4); -у відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; -згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); -відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (параграф 1- позика ст. ст. 1046-1053 ЦК України); - відповідачем останній платіж здійснено за період до 28.11.2014 року ( а.с.4); -згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved