Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Представник відповідача позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Позивач та його представник [PERSON] (ордер серії ОД № 242223 від 30.11.2016 р.) у судове засідання не зявились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON], помер 03.12.2000 р.; свідоцтво про смерть [PERSON], померла 06.07.2014 р.; свідоцтво про народження [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON]; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2003 р. видане [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді права на земельну частку розміром 4,10 умовних кадастрових га землі, що перебуває у колективній власності КСП «Ренійське»; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Десантників, 131 в с. Нагірне Ренійського району Одеської області, власник [PERSON], самочинних споруд немає; копія довідки Нагірненської сільської ради від 04.11.2016 р. № 2034, згідно якої на день смерті [PERSON] разом з ним мешкав син [PERSON]; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 03.12.2000 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку пай згідно сертифікату ОД № 0291274, виданого Ренійської районною державною адміністрацією 26.12.1997 р. та право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул.. Десантників, 131 в с. Нагірне Ренійського району Одеської області. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишив, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги є син [PERSON], який є позивачем по справі. У встановлений законодавством строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим була зведена спадкова справа 602 від 2001 р. Крім того позивач після відкриття спадщини прийняв її шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, оскільки після смерті батька залишився проживати у спадковому житловому будинку, що підтверджується довідкою Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області. 15.05.2003 р. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 4,10 умовних кадастрових гектара в землі, що перебуває у колективній власності КСП «Ренійське» с. Нагірне, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату ОД № 0291274 від 26.12.1997 р. В оформленні спадщини у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по вул.. Десантників, 131 в с. Нагірне Ренійського району Одеської області було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після померлого батька вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців першої черги, немає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Так як спадщина на майно [PERSON] відкрилась до 1 січня 2004 року, зазначені правовідносини мають регулюватись ЦК України (1963) р. Згідно ст. 548 ЦК України (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі ст. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач [PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 529 ЦК України (1963 р.)), у встановлений законодавством строк, звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а також прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, оскільки після смерті [PERSON] і по теперішній час безперервно мешкає у спадковому житловому будинку, несе всі необхідні витрати щодо його утримання . Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.), однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього (відсутність оригіналу правовстановлюючого документу). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на житловий будинок з надвірними спорудами з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.) З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved