Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Представник позивача 09.07.2014 року звернувся з позовом про виселення відповідачів разом із залежною від них особою - малолітнім сином [PERSON] з кімнати [ADDRESS]. Вимоги обґрунтовував тим, що відповідачі в лютому 2012 року вселились у кімнату [ADDRESS], на період навчанням відповідача [PERSON] з одночасним взяттям зобов'язань по дотриманню Правил внутрішнього розпорядку НТУУ «Київський політехнічний інститут», Положення про поселення та проживання в гуртожитках студмістечка та чинного законодавства. 01.03.2013 року відповідача [PERSON] після закінчення навчання було відраховано з університету та проінформовано про необхідність в 10-денний термін виселитися з гуртожитку. Адміністрація НТУУ «Київський політехнічний інститут» неодноразово зверталася до відповідачів із попередженням про необхідність виселення із гуртожитку, які були отримані відповідачем [PERSON] особисто 14.06.2013 року та 01.07.2014 року, однак відповідачі до цього часу без достатніх правових підстав продовжують проживати та користуватись відповідним приміщення у гуртожитку позивача. Представник позивача в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, причини нявки суду не повідомили. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що гуртожиток [ADDRESS] знаходиться на балансі НТУУ «Київський політехнічний інститут» і має статус студентського гуртожитку для проживання сімейних студентів, аспірантів, що підтверджується наказом ректора НТУУ «Київський політехнічний інститут» від 03.09.2011 року №4-85. Порядок надання житлової площі у гуртожитках, користуванням ними та їх утримання регулюється Примірним положенням про студентський гуртожиток вищого навчального закладу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки 13.11.2007 року №1004, відповідно до приписів п.2 розділу 1 якого студентські гуртожитки вищих навчальних закладів призначені для проживання на період навчання іногородніх студентів, слухачів, курсантів, асистентів-стажистів, інтернів, клінічних ординаторів, аспірантів, ад'юнктів, докторантів тощо, а також студентів з числа-дітей сиріт, позбавлених батьківського піклування, за умови відсутності в них іншого місця проживання. При відрахуванні з навчального закладу (у тому числі при його закінченні), розірванні угоди на проживання Студенти, які проживали в гуртожитку, залишають його в установленому порядку в двотижневий термін від дня видачі відповідного наказу. У разі, коли з поважних причин студент не може залишити гуртожиток у відповідний термін, рішенням керівництва вищого навчального закладу за погодженням з органами студентського самоврядування та первинною профспілковою організацією студентів цей термін може бути продовжений. Так, судом встановлено, що відповідачі в лютому 2012 року вселились у кімнату [ADDRESS], на період навчанням відповідача [PERSON] з одночасним взяттям зобов'язань по дотриманню Правил внутрішнього розпорядку НТУУ «Київський політехнічний інститут», Положення про поселення та проживання в гуртожитках студмістечка та чинного законодавства. 12.10.2012 року у них народився син [PERSON], який також проживає у спірній кімнаті гуртожитку. Згідно витягу з наказу №541-с від 28.02.2012 року НТУУ «Київський політехнічний інститут» відповідача [PERSON] було відраховано з університету 01.03.2013 року у зв'язку із закінченням навчання та проінформовано про необхідність в 10-денний термін виселитися з гуртожитку. Між тим, після закінчення вказаного строку адміністрація НТУУ «Київський політехнічний інститут» неодноразово зверталася до відповідачів із попередженням про необхідність виселення із гуртожитку, які були отримані відповідачем [PERSON] особисто 14.06.2013 року та 01.07.2014 року, проте відповідачі з сином до цього часу без достатніх правових підстав продовжують проживати та користуватись відповідним приміщення у гуртожитку позивача. Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в м. Києві Ради народних депутатів. Норми ст. 132 ЖК України, а також п.40 Примірного положення про гуртожитки встановлюють, що особи, які вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з навчання. Враховуючи, що позивач неодноразово звертався до відповідачів в письмовій формі з проханням звільнити займане жиле приміщення, однак відповідачі відмовляються добровільно звільнити спірне жиле приміщення, що перешкоджає виконанню обов'язків позивача щодо забезпечення слухачів університету житлом, відповідачі підлягають примусовому виселенню. Згідно з вимогами ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з доведеності обставин, викладених вище, суд приходить до висновку, що відповідачі з залежною від них особою - малолітнім сином [PERSON] без законних на те підстав проживають в кімнаті гуртожитку НТУУ «Київський політехнічний інститут», що надавалась на час навчання відповідача [PERSON], строк якого буввстановлений до 01.03.2013 року, тим самим позбавляючи можливості проживати у ній нових студентів університету та членів їх сімей. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача в рівних частках суму сплаченого позивачем судового збору по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: approved