Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON]-[PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] не визнав з підстав, викладених у наданих суду запереченнях на позов. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні підтримали позовні вимоги позивача з підстав, викладених у позовній заяві. Просять суд визнати автомобіль «Мазда-3», державний номерний знак [NUMBER], спільною сумісною власністю поджружжя [PERSON] та [PERSON]. Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Мазда-3» від 11 жовтня 2012 року № 737320, за яким [PERSON] продала автомобіль [PERSON]. Суд, заслухавши позивача, представників позивача та відповідачів по справі, допитаних в якості свідків сторін по справі приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 13 листопада 1981 року, який рішенням Рівненського міського суду від 11 лютого 2013 року було розірвано. Під час шлюбу, проти чого не заперечують сторони по справі, придбали автомобіль «Мазда-3», д/н [NUMBER], який 05.05.2009 року був зареєстрований за відповідачем [PERSON], і який 11.10.2012 року був знятий з обліку для реалізації в межах України, і в цей-же день з державними номерними знаками [NUMBER] був зареєстрований за відповідачем [PERSON], згідно довідки-рахунку серії ДПІ № 737320 від 11.10.2012 року, виданої МПП ВИБІР. В судовому засіданні відповідачі по справі пояснили суду, що автомобіль був проданий за 35 тисяч гривень з відома позивача, і гроші віддали позивачу, проти чого заперечує позивач, який пояснив суду, що про продаж автомобіля дізнався при розгляді іншої цивільної справи про поділ майна з відповідачем [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 60,61,63,65 СК України-майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, яким можуть бути будь-які речі, які не виключені з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, і розпоряджаються цим майном за взаємною згодою. Якщо договір укладений другим із подружжя без згоди іншого, то один із подружжя має право звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і /або/ державної реєстрації, має бути подана письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та /або/ державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до вимог ст.ст. 203ч.1, 215 ч.1 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, а тому підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України, яких відповідач по справі [PERSON] не додержалася, відчуживши автомобіль без письмової-нотаріально посвідченої згоди чоловіка-позивача по справі [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, в частині визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя повністю, в частині визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним до задоволення не підлягають тому-що такого договору не існує, автомобіль був відчужений і перереєстрований по довідці-рахунку серії ДПІ № 737320 від 11 жовтня 2012 року, яка не є правочином, а не по договору купівлі-продажу, який є правочином. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 229,40 гривень по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed