Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Представник позивача - адвокат Чорний С.В. звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 02.10.2019 року о 19-30 годині в м. Нова Каховка по вул. Французька, [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen», д/н [NUMBER] , допустила зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis», д/н [NUMBER] , чим порушила вимоги п.п. 10.1, 2.3 б) ПДР. Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.10.2019 року по справі № 661/4728/19 [PERSON] піддано адміністративному стягненню за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн.. Вказує, що внаслідок винних дій відповідача, автомобілю позивача спричинені пошкодження, які, згідно звіту експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, № 42 від 12.11.2019 року, становлять 63354,09 грн.. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» (поліс АО № 5811463), [PERSON] звернулася до даної страхової компанії, яка частково виплатило їй страхове відшкодування у розмірі 32401,49 грн.. Зазначає, що внаслідок винних дій [PERSON] , позивач змушена була понести значні фінансові витрати, зокрема, на евакуювання автомобілю з місця пригоди - 3000,00 грн., на роботу експерта оцінювача - 2700,00 грн., для відновлення та ремонту транспортного засобу - 114486,00 грн.. Окрім матеріальних втрат, позивач зазнала значної моральної шкоди та душевні страждання, які вона оцінює в сумі 30000,00 грн.. У зв`язку із чим, просить: стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування у вигляді витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, у розмірі 30952,60 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП, у розмірі 56831,91 грн., моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн.. В обґрунтування моральної шкоди представник позивача зазначає, що автомобіль «Toyota Avensis», д/н [NUMBER] , який належить позивачу на праві приватної власності є її єдиним цінним майном, який вона використовувала щоденно для доставки своїх дітей до школи, а його пошкодження різко змінило її звичайний уклад життя. Окрім того, дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 02.10.2019 року, прямо напередодні новорічних свят, в результаті чого у дітей заявниці було зірвано новорічну подорож до Карпат, яку планували ще влітку, внаслідок чого заявниця переживала, не могла спокійно спати вночі, сподіваючись на те, що винуватиця ДТП надасть їй бодай якісь кошти для його ремонту, але остання постійно ухилялася від цього. Моральні страждання заявниці стосовно втрати її майна виразились також у тому, що вона змушена була самотужки відшуковувати кошти на відновлення автомобіля, через що їй довелося голодувати декілька місяців, оскільки 120186,00 грн. це дуже велика сума для заявниці та її родини. 07.04.2020 року до суду надійшов відзив представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», у якому вказується, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. Так, 15.07.2019 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5811463, забезпечений транспортний засіб Volkswagen», реєстраційний № [NUMBER] , за участю якого 02.10.2019 року сталася ДТП під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Toyota», реєстраційний № [NUMBER] . ТДВ СК «Альфа-Гарант» було направлено свого представника для проведення огляду пошкодженого транспорту та складено протокол, на основі якого складено аварійний сертифікат № 63-D/60/9, згідно якого загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», реєстраційний № [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає: 32401,49 грн. з ПДВ і 27001,25 грн. без ПДВ. 17.10.2019 року позивач звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про здійснення страхового відшкодування та надала відомості про особисті банківські реквізити одержувача страхового відшкодування, в якій також підтвердила свою згоду із способом та розміром збитку, розрахованого страховиком. 28.11.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» складено акт разом із розрахунком страхового відшкодування до нього і страховик здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 27001,25 грн. без ПДВ на особистий банківський рахунок [PERSON] .. 11.02.2020 року за заявою [PERSON] ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату ПДВ в розмірі 5400,25 грн.. Таким чином ТДВ СК «Альфа-Гарант» вказує, що виконало всі обов`язки, а ціни на запасні частини у висновку № 42 від 12.11.2019 року є завищеними і не відповідають дійсним ринковим цінам, а розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota», реєстраційний № [NUMBER] , не є реальним, об`єктивним та справедливим. 21.04.2020 року до суду надійшов відзив на позов представника [PERSON] - адвоката Ільїної Т.А., згідно якого вказує, що [PERSON] є дружиною [PERSON] - власника автомобіля, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». Згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5811463, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 100000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.. Зазначає, що дослідженням від 12.11.2019 року, складеним СПД ФОП [PERSON] , встановлено розмір матеріального збитку, визначеного на підставі протоколу огляду автомобіля, завданого позивачу в результаті його пошкодження з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових - 63354,09 грн. і відповідачем-2 28.11.2019 року нараховано на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 32401,20 грн.. 10.12.2019 року ТОВ «Авто-Плаза» на ім`я позивача видано рахунок на оплату № 3863, за яким вартість робіт з відновлювального ремонту, належного позивачу автомобіля, становить 113462,00 грн.. Згідно наряду-замовлення № АП000000227 від 31.01.2020 року, складеного ТОВ «Авто-Плаза», позивачу надано послуги з технічного обслуговування і ремонту автомобіля в сумі 114486,00 грн., які сплачено позивачем, з якого вбачається, що під час ремонту автомобіля усунуто механічні пошкодження, з використанням відповідних матеріалів, які не мають причинно-наслідкового зв`язку із ДТП, або були наявні до її настання, що вказує на недопустимість такого доказу на підтвердження понесених позивачем матеріальних витрат. Вказує, що викладеними у відзиві відповідача-2 обставинами підтверджується, що відповідач-2 здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача, а ліміт відповідальності є більшим вартості матеріального збитку. Таким чином, вважає, що позивачем не доведено обґрунтованості стягнення з [PERSON] на користь позивача майнової шкоди, завданої їй в результаті ДТП, оскільки покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Вказує, що [PERSON] неодноразово, в тому числі одразу на місці ДТП, пропонувала позивачу 35000,00 грн. в рахунок відшкодування збитків, проте позивач відмовлялася. Щодо стягнення відшкодування моральної шкоди вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я позивача та зірваної подорожі, при цьому розмір моральної шкоди, визначений позивачем не відповідає принципам співмірності та розумності, є необґрунтовано завищеним та не відповідає характеру правопорушення. А тому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в частині її стягнення з [PERSON] .. 04.05.2020 року до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив представника відповідача-1, у відповідності до якої він не погоджується з доводами відзиву, зазначає, що міркування відповідача-1 щодо недопустимості доказів позивача на підтвердження розміру збитків є припущенням, наполягає на позовних вимогах щодо відшкодування реальних збитків, в тому числі відповідачем-1, у розмірі різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди, вказує, що твердження відповідача-1 про намагання сплатити позивачу 35000 грн. після ДТП в якості відшкодування шкоди є голослівними, наполягає на спричиненні позивачу моральної шкоди саме в розмірі 30000 грн., а відтак повністю підтримує позовні вимоги. 05.06.2020 року надійшло заперечення представника відповідача-1 на відповідь на відзив представника позивача, в якому наголошує та тому, що під час ремонту автомобілю усунуто було механічні пошкодження, які не мають причинно-наслідкового зв`язку із ДТП, фактично в наряді замовленні зазначена комерційна, а не оціночна пропозиція щодо вартості проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, а тому наряд замовлення не може бути доказом обґрунтування розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП. Вказує, що викликає сумнів достовірність даних, зазначених у наряді замовленні через наявність суттєвої розбіжності в кількості і вартості запчастин і робіт між встановленими експертним дослідженням та фактично виконаними і сплаченими позивачем. Щодо стягнення відшкодування моральної шкоди акцентує увагу на тому, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я позивача та зірваної подорожі, при цьому розмір моральної шкоди, визначений позивачем не відповідає принципам співмірності та розумності, є необґрунтовано завищеним та не відповідає характеру правопорушення. А твердження того, що транспортний засіб був єдиним цінним майном позивача і наслідки ДТП негативним чином вплинули на душевний стан позивача, не може ставитись в основу доказовості моральної шкоди, оскільки стосується змін у матеріальному стані позивача і не може підтверджувати душевні та психологічні страждання. 17.06.2020 року до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив представника відповідача-2, у відповідності до якої, він не погоджується з доводами відзиву, зазначає, що міркування представника відповідача-2, що розраховуючи суму відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, відповідач-2 не взяв до уваги той факт, що в Україні існує єдиний порядок розрахунку вартості відновлювального ремонту встановлено єдиною Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, докази якого надані позивачем у вигляді звіту експерта № 42 від 12.11.2019 року. Вказує, що між позивачем та страховиком жодних договірних відносин не існує, а тому у відносинах між ними не можуть застосовуватися внутрішні локальні документи страховика. Вказує, що позивачем були вчинені всі необхідні дії, передбачені законодавством, для отримання страхового відшкодування. Представник страховика [PERSON] був присутнім при проведенні судовим експертом 05.11.2019 року огляду пошкоджень транспортного засобу потерпілої з метою встановлення розміру відшкодування у порядку, встановленому Законом, підписав відповідний протокол огляду пошкодженого транспортного засобу без будь-яких зауважень, який підшито до звіту судового експерта № 42. і будь-яких рішень від страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування або про виплату страхового відшкодування потерпіла у ДТП особа не отримувала. А грошові кошти, що надійшли потерпілій особі від страховика 28.11.2019 року та 11.02.2020 року, тобто після проведення експертного дослідження судовим експертом, на її картковий рахунок у сумах 27001,24 грн. та 5400,25 грн., вона вважала, що страхова компанія частинами сплачує страхове відшкодування. Окрім того вказує, що в матеріалах справи є копія заяви [PERSON] до Альфа-Гарант від 14.02.2020 року, згідно якої позивач повідомила відповідача-2 про те, що згідно звіту, судовим експертом розраховано суму витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, у розмірі 63354,09 грн., які підлягають сплаті страховиком, та надіслано відповідний звіт, однак страховик проігнорував вимогу потерпілої виплатити їй 30952,60 грн. з урахування сплаченої суми 32401,49 грн.. Згідно заперечення представника відповідача-2 на відповідь позивача на відзив відповідача-2, що надійшло на адресу суду 01.07.2020 року, представник відповідача-2 посилається на те, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Вказує, що у своїй заяві від 17.10.2019 року позивач, звертаючись до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про здійснення страхового відшкодування, підтвердила свою згоду зі способом та розміром збитку, розрахованого страховиком. В судовому засіданні представник сторін підтримали позиції згідно поданих ними заяв по суті справи. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Так, постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.10.2019 року по справі № 661/4728/19 встановлено, що [PERSON] 02.10.2019 року о 19-30 годині в м. Нова Каховка по вул. Французька, керуючи автомобілем «Volkswagen», д/н [NUMBER] , допустила зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis», д/н [NUMBER] , чим порушила вимоги п.п. 10.1, 2.3 б) ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] позивач є власником транспортного засобу «Toyota Avensis», д/н [NUMBER] , який зазнав механічних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 15.07.2019 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5811463, забезпечений транспортний засіб Volkswagen», реєстраційний № [NUMBER] . Пунктом 4 договору передбачено страхову суму на одного потерпілого за шкоду, зокрема заподіяну майну в розмірі 100000 грн.. При цьому поліс № АО/5811463 в графі «розмір франшизи» містить закреслену суму - 2000 грн. Із залученого представником відповідача 1 до матеріалів справи договору №06-ТR/№ АО/5811463 від 15.04.2019 року слідує, що сторони в п. 8 визначили розмір франшизи - 0, а в п. 10.2 витрати на евакуацію не більше 1000 грн. (а.с. 90, 91). 28.10.2019 року пошкоджений транспортний засіб «Toyota Avensis», д/н [NUMBER] оглянутий аварійним комісаром [PERSON] у присутності власника, 28.10.2019 року аварійним комісаром ФОП [PERSON] складено ремонтну калькуляцію, а 03.11.2019 року аварійний сертифікат № 63-D/60/9, згідно якого загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», реєстраційний № [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає: 32401,49 грн. з ПДВ і 27001,25 грн. без ПДВ. 17.10.2019 року позивач звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про здійснення страхового відшкодування та надала відомості про особисті банківські реквізити одержувача страхового відшкодування. В цій заяві позивач підтвердила свою згоду із способом та розміром збитку, розрахованого страховиком, на чому у судовому засіданні наполягав представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» . 28.11.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» складено акт разом із розрахунком страхового відшкодування до нього і страховик здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 27001,25 грн. без ПДВ на особистий банківський рахунок [PERSON] .. 11.02.2020 року за заявою [PERSON] ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату ПДВ в розмірі 5400,25 грн.. При цьому, згідно наданого позивачем звіту експертного автотоварознавчого дослідження № 42 від 12.11.2019 року з визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, складеного ФЛП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota Avensis», д/н [NUMBER] , станом на 02.10.2019 року, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, становить 63354,09 грн.. Згідно товарного чеку від 12.11.2019 року, наданого позивачем, вартість складання звіту становить 2700 грн.. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-21/3954-АВ від 06.08.2021 року, вартість матеріального збитку (шкоди), завданого (ї) власнику транспортного засобу «Toyota Avensis», д/н [NUMBER] , [PERSON] унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 02.10.2019 року, складає 64567,37 грн. З наряду-замовлення № АП000000227 від 31.01.2020 року на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, виданого ТОВ «Авто-Плаза», вбачається, що останнім проведено ремонтні роботи транспортного засобу «Toyota Avensis», д/н [NUMBER] на загальну суму 114486,00 грн. (з ПДВ). Актом здачі-приймання від 31.01.2020 року виконані роботи на зазначену суму прийняті позивачем. Згідно квитанцій № 417 від 31.01.2020 року, № 398 від 01.02.2020 року та №416 від 03.02.2020 року позивач перерахувала 114486 грн. на рахунок ТОВ «Авто-Плаза». Також позивачем суду надано товарний чек №69 від 08.10.2019 року про сплату ФОП [PERSON] 3000 грн. за евакуацію. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з чч. 1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц судом надано висновки про правильне застосування норм права, зокрема про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з положеннями ст. 34 Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до пункту 36.1 ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial