Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Представник позивача Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги у розмірі 2937,57 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до заяви [PERSON] від 31.03.2015 року та відповідних документів, поданих позивачу, відповідачу була призначена компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги за хворою особою з 05.05.2015 року по 04.06.2021 рік. При прийомі заяви з відповідними документами відповідача особисто було повідомлено під підпис про те, що в разі змін, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, необхідно повідомити департамент. При перевірці справи в квітні 2018 року було з»ясовано, що відповідач вчасно не повідомила департамент про прийом на роботу в ТОВ «IBC Holding». Після працевлаштування заявниця втратила право на відповідну компенсацію. Після з»ясування даних обставин, а саме працевлаштування заявниці переплата державних коштів за період з 02.09.2016 р. по 28.02.2018 р. склала суму в розмірі 2937,57 грн. Кошти, які були надміру отримані відповідачем не повернуті, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить стягнути вказану суму в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.03.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку прощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач з будь-якими клопотаннями, зокрема, про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в порядку спрощеного позовного провадження, однак, із повідомленням викликом сторін, - до суду не зверталась. Відзив на позов та будь-які інші клопотання до суду зі сторони відповідача не надходили, в зв»язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що згідно заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг від 31.03.2015 року, відповідачу була призначена компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги за хворою особою з 05.05.2015 року по 04.06.2021 рік (а.с. 6, 7, 8, 9, 11). Разом із вказаною заявою, відповідачем було подано позивачу довідку Сумського міського центру зайнятості від 05.05.2015 року № 4359, відповідно до якої [PERSON] не зареєстрована як безробітна і не отримує допомогу по безробіттю в Сумському міському центрі зайнятості (а.с.10), а також копію трудової книжки відповідно до якої відповідач 08.08.2014 року була звільнена (а.с.11). 02.04.2018 року відповідач надала позивачу пояснення та копію трудової книжки, відповідно до яких було встановлено, що відповідач із 01.09.2016 р. по 18.05.2017 р. працювала (а.с.17). Згідно із п. 1 «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, яка надають соціальні послуги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558 щомісячна компенсаційна виплата призначається лише непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, яка не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги. Пунктом 15 Порядку передбачено, що фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть виплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. Пунктом 16 Порядку передбачено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, що призначають та виплачують щомісячну компенсацію, здійснюють контроль за діяльністю фізичних осіб, які надають соціальні послуги. Пунктом 15 Порядку передбачено, що якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що призначив компенсацію. При перевірці позивачем було з»ясовано, що відповідач працювала, але вчасно не повідомила управління праці про прийом на роботу, та після працевлаштування заявниця втратила право на відповідну компенсацію. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, переплата відповідачу за період з 02.09.2016 р. по 28.02.2018 р. склала суму в розмірі 2937,57 грн., та доказів на спростування наданого розрахунку, а також погашення коштів в добровільному порядку з боку відповідача, - суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги докази, надані позивачем у справі на підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв»язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved