Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.12.2014 року у розмірі 17662,51 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 22.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі по тексту - позивач, банк) та [PERSON] (далі по тексту - відповідач, клієнт) був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 15251,81 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі по тексту - кредитний договір), що підтверджується підписом у заяві. Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у зв'язку з чим станом на 15.05.2016 року перед банком виникла заборгованість у розмірі 17662,51 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 22.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 15251,81 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 5). Ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 22.12.2014 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Відповідно до п. 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі повертав кредитні кошти та сплачував передбачені зазначеним вище кредитним договором платежі, що призвело до виникнення перед банком заборгованості, розмір якої станом на 15.05.2016 року складає 17662,51 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 11958,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1554,16 грн., заборгованість за пеню та комісією - 2570,10 грн., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1579,30 грн. (а. с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. З урахуванням викладеного суд вважає, оскільки зобов'язання по кредитному договору відповідачем не виконано, то сума заборгованості, що утворилася, підлягає стягненню з нього в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved