Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Представник позивача адвокат Бахмут М.С. звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 33332 від 08.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення грошових коштів з [PERSON] в сумі 23826,06 гривень. Позов обґрунтовує тим, що на адресу підприємства де працює [PERSON] надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 63395337 від 20.11.2020 винесена при примусовому виконанні виконавчого напису № 33332 виданого 08.09.2020 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Аланд» коштів у розмірі 23826,06 гривень. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам чинного законодавства, у нотаріуса на час його вчинення були відсутні документи, які б свідчили про безспірність заборгованості та були відсутні правові підстави для вчинення такої нотаріальної дії. Відповідач ТОВ «ФК «Аланд» відзив на позов не надало. Ухвалою від\~03.02.2021\~відкрите провадження\~у справі. Ухвалою від\~03.02.2021\~за заявою\~представника позивача адвоката Бахмута М.С. позов\~забезпечений шляхом\~зупинення стягнення\~на підставі\~спірного виконавчого\~напису до\~набрання рішенням\~законної сили. Ухвалою суду від 11.03.2021 за заявою\~представника позивача адвоката Бахмута М.С. витребувані у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. документи, на підставі яких 08.09.2020 було вчинено спірний виконавчий напис, а у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. витребувана копія виконавчого провадження № 63395337 про примусове стягнення грошових коштів за спірним виконавчим написом. 29.03.2021 витребувані докази були надані суду приватним виконавцем. Приватний нотаріус витребувані докази не надав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Представник позивача - адвокат Бахмут М.С. у судове засідання не з`явилася. Надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ЦПК України. З заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання представника відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 23 серпня 2013 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» укладений кредитний договір № 004-07590-230813, за умовами якого позивач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму 27200 у валюті гривня, строком на 364 календарних дні, тарифний пакет: Новий Класичний Лояльний. Процентна ставка за користування кредитом та умови погашення кредиту здійснюється відповідно до Пропозиції та Тарифів банку. 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 33332, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» по кредитному договору №004-07590-230813, укладеному 23 серпня 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «дельта банк». 23 березня 2018 року на підставі Договору № 340/К між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №004-07590-230813 від 23.08.2013. Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» по кредитному договору №004-07590-230813 від 23.08.2013 на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 стало ТОВ «ФК «Аланд». Вказані обставини підтверджуються виконавчим написом, копію якого долучено до матеріалів справи. Згідно вказаного виконавчого напису, строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості здійснюється за період з 11.08.2020 по 17.08.2020, сума заборгованості складає 23326,06 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 17868,13 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 57394,83 гривні; прострочена заборгованість за комісією 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5457,93 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 гривень; строкова заборгованість за штрафами та пенями 0,00 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 500 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 23826,06 гривень. Станом на 22.12.2020 щодо [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною в межах виконавчого провадження № 63395337 здійснюється примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. При примусовому виконанні спірного виконавчого напису приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. прийнята постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 23.10.2020, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.11.2020 та 20.11.2020, постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 17.02.2021. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку №296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Суд встановив, що з досліджених доказів неможливо встановити наявність заборгованості відповідача [PERSON] перед первісним кредитором ПАТ «Дельта банк», оскільки будь-які докази, які підтверджують існування такої заборгованості суду не надані. Також, суду не надані докази відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором від первісного кредитора - ПАТ «Дельта банк» новому кредитору - ТОВ «Кредит-Капітал», оскільки відповідний договір суду не наданий. Суд зауважує, що вказаний договір відсутній і серед документів, наданих приватним виконавцем, які у свою чергу надавались для відкриття виконавчого провадження, про що також свідчить і відсутність обов`язкових реквізитів такого договору (№ документа та дата його укладення) у спірному виконавчому написі. Крім цього, суду не надані докази відступлення права вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Кредит-Капітал» ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», по кредитному договору №004-07590-230813 від 23.08.2013. Таким чином суд встановив, що вимоги ТОВ «ФК «Аланд» до [PERSON] , за яким був вчинений спірний виконавчий напис, не були безспірними на момент його вчинення. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акта, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Приписами ч.1 ст.26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно із ст.30 Закону № 5076-VІ, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Як передбачено ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК), та становлять одну із складових судових витрат (ч.1 ст.133 ЦПК). Відповідно до ч.5 ст.135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч.4 ст.137, ч.7 ст.139 та ч.3 ст.141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: (1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; (2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; (3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 гривень, сплачений ним за подання позову, та судовий збір у сумі 454 гривні, сплачений ним за подання заяви про забезпечення позову. Вартість послуг адвоката за надання правничої допомоги у сумі 5000 гривень, заявлена у позовній заяві, стягненню не підлягає, оскільки не надано доказів надання таких послуг та отримання їх позивачем (розрахунок вартості послуг, акт виконаних робіт, документи про сплату [PERSON] вартості отриманих послуг тощо). Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved