Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , 08 листопада 2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на спадкове нерухоме майно: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7548 (кадастровий номер 5924184900:03:003:0111), на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7408 (кадастровий номер 5924184900:03:003:0030), що розташовані на території Дібрівської сільської ради Роменського району Сумської області. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 4,496 га, що розташовані на території Дібрівської сільської ради Роменського району Сумської області. Спадкоємицею на все майно після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] , яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавиці розпорядилася особистими речами померлої, у вересні 1997 року, інших спадкоємців, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних, немає, заповіт від імені [PERSON] виконкомом Дібрівської сільської ради не посвідчувався. Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивачка не може оформити спадкові права на вказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 018267, виданий Дібрівською сільською радою 30.08.2002 - після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача - Дібрівської сільської ради Роменського району Сумської області в судове засідання не з`явився, в поданій заяві до суду вимоги позову визнав і просив справу слухати у відсутності представника. Приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Колісник С.М. в заяві до суду при вирішенні справи поклалась на розсуд суду, просила справу розглянути без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим Роменським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області 01.03.2019 (а.с. 9). Родинні відносини між позивачкою та її матір`ю підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Ведмежівським сіль ЗАГС Талалаївського району Сумської області 01.11.1960, факт зміни дошлюбного прізвища позивачки « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Роменським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області 29.05.1982 (а.с. 10-11). Померпій [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 4,496 га, що розташовані на території Дібрівської сільської ради Роменського району Сумської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 018267, виданого Дібрівською сільською радою 30.08.2002 (а.с. 16). Відповідно до довідки-характеристики Дібрівської сільської ради Роменського району Сумської області № 151 від 12.03.2019, спадкоємицею на все майно після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] . Остання своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавиці розпорядилася особистими речами померлої, у вересні 1997 року, інших спадкоємців в тому числі неповнолітніх та непрацездатних, немає, заповіт від імені [PERSON] виконкомом Дібрівської сільської ради не посвідчувався (а.с. 12). Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивачка не може оформити спадкові права на вказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 018267, виданий Дібрівською сільською радою 30.08.2002 - після смерті [PERSON] , що підтверджується письмовою консультацією щодо оформлення спадщини, наданою приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Колісник С.М. №609/02-17 від 06.09.2019 (а.с. 17). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до відповіді на запит Відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 26.09.2019 вбачається, що згідно з рішенням Дібрівської сільської ради Роменського району Сумської області від 19.01.1996 було передано землі в колективну власність, на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП «Мрія», держаний акт на право колективної власності на землю виданий 24 січня 1996 року, до державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай), [PERSON] занесена до даного списку. Таким чином, вона набула право на земельну частку (пай). Відповідно до рішення Дібрівської сільської ради від 19.12.2001 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Дібрівської сільської ради» передані в приватну власність земельні ділянки [PERSON] загальною площею 4,496 га для ведення товарного сільськогосподарського, про що виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 018267 від 30.08.2002, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 900 від 30.08.2002 (а.с. 13). Згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.10.2019 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 018267 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7548 га (кадастровий номер 5924184900:03:003:0111), та площею 0,7408 га (кадастровий номер 5924184900:03:003:0030), що розташовані на території Дібрівської сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 14-15). Відповідно до витягів з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 29.10.2019 вартість зазначених земельних ділянок становить 104253,28 гри.(а.с. 19-20). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 в п. 23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, відповідач позов визнав, враховуючи положення ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України та враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі положень ст. ст. 392, 1216, 1217, 1220, 1225, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 141, 142, 200, 206, 263-265, 268, 272, 315, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved