Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому з урахуванням змін до позовної заяви просить поновити строк позовної давності, як пропущений із поважної причини, визнати за ним, як особою, що має право на земельну частку (пай), право власності на земельну частку (пай) в пайовому фонді КСП «Прогрес» [ADDRESS] в розмірі 2,5 умовних кадастрових гектара землі вартістю 11949 грн., яка знаходиться в адміністративних межах Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач з 12.08.1980 року по 09.10.1985 року працював комбайнером в колгоспі «Прогрес» с.В.Березянка Таращанського району Київської області і був членом колгоспу. Після звільнення 01.07.1995 року позивач повторно був прийнятий в члени даного колгоспу де і працював до 01.06.1996 року. Дане підтверджується його трудовою книжкою. Згодом колгосп «Прогрес» згідно рішення загальних зборів було реорганізовано у КСП «Прогрес». Пізніше згідно рішення загальних зборів (відповідно до Статуту) КСП «Прогрес» було реорганізовано у ТОВ «Відродження». На підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» в 1996 році в КСП «Прогрес» с.В.Березянка Таращанського району Київської області проведено розпаювання земель. Згідно п.2 згаданого Указу право власності на земельну частку (пай) мають члени КСП, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства. На момент розпаювання земель КСП «Прогрес» [ADDRESS] з членів колгоспу позивач не вибував. Відповідно до ст.ст.5, 6 Земельної кодексу України в редакції 1992 року, п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, які працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Пізніше були проведені збори пайщиків КСП «Прогрес», якими був затверджений список працівників та пенсіонерів по розпаюванню землі. На момент складання цих списків позивач мав право на земельний пай. Розмір земельної частки (пай) по даному господарству складає 2,5 умовних кадастрових гектара вартістю 11949 грн. Після того, як позивачу стало відомо, що його помилково не включили в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), він звертався до підприємства, де йому пообіцяли включити його прізвище до додаткових списків. Проте з невідомих на те йому причин його прізвище так і не було включено до даного додаткового списку. Пізніше в 2005 році позивачу усно представником правонаступника підприємства було повідомлено, що вільних земель резерву по даному населеному пункту не має, і тому виділити йому земельну ділянку не має можливості. Аналогічну відповідь позивач отримав і від Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області. Відповідно до п. 5 Указу Президента України по цьому питанню видача громадянам Сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок», Великоберезянська сільська Таращанського району Київської області є замовником виготовлення технічної документації із землеустрою по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки. Весною 2016 року позивачу стало відомо, що відділом Держгеокадастру у Таращанському районі Київської області було проведено інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області. За результатами даної інвентаризації виявлено 15 земельних ділянок, які відносяться до земель запасу. В зв'язку з цим, в липні 2016 року позивач прийшов на консультацію до адвоката, який йому рекомендував письмово звернутися до Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області з вимогою про направлення запиту до районного відділу Держгеокадастру та отримати офіційну інформацію про наявність земель резерву по даному населеному пункту. 25.07.2016 року через Великоберезянську сільську раду позивач отримав від відділу Держгеокадастру у Таращанському районі Київської області письмову інформацію за № 18-1025-99.7-790/2-16 від 25.07.2016 року, з якої вбачається, що на території Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області рахується 15 земельних ділянок не надані у власність і в користування загальною площею 215,7891 га (з них рілля - 186,7649 га). Пізніше позивач звернувся з заявою про вирішення його питання до Таращанської РДА Київської області. 15.12.2016 року листом Таращанської РДА за № 0610/152 йому було рекомендовано для відновлення свої право на земельну частку (пай) звернутися до суду. Тобто, позивач дізнався про порушення свого права лише після отримання інформації про наявність земель резерву та консультації з адвокатом, яка відбулась в 2016 році. Відповідачі про наявність земель запасу офіційно до 2016 року не повідомляли і тому, позивач вважає причину пропуску ним строку позовної давності поважною. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Земельна частка такій особі має бути надана згідно п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» із земель резервного фонду, створеного місцевою радою під час передачі земель у колективну власність. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належно, проте, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у їх відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача - виконавчого комітету Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у їх відсутність, щодо задоволення даного позову не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Таращанському районі Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, проте надав до суду клопотання в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги залишає на розгляд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 12.08.1980 року по 09.10.1985 року працював комбайнером в колгоспі «Прогрес» с.В.Березянка Таращанського району Київської області і був членом колгоспу. Після звільнення 01.07.1995 року позивач повторно був прийнятий в члени даного колгоспу де і працював до 01.06.1996 року. Дане підтверджується копією трудової книжки позивача, архівним витягом з протоколу засідання правління колгоспу «Прогрес» с. Велика Березянка № 8 від 10 серпня 1995 року та № 6 від 19 червня 1996 року. Згодом колгосп «Прогрес» згідно рішення загальних зборів було реорганізовано у КСП «Прогрес». Пізніше згідно рішення загальних зборів (відповідно до Статуту) КСП «Прогрес» було реорганізовано у ТОВ «Відродження». На підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95 в 1996 році в КСП «Прогрес» с.В.Березянка Таращанського району Київської області проведено розпаювання земель. Згідно п. 2 згаданого Указу право власності на земельну частку (пай) мають члени КСП, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства. На момент розпаювання земель КСП «Прогрес» с.В.Березянка Таращанського району Київської області позивач з членів колгоспу та КСП не вибував. Відповідно до ст.ст. 5, 6 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року, п. 2 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, які працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. В 09.02.1996 були проведені збори уповноважених КСП «Прогрес», якими був затверджений список працівників та пенсіонерів по розпаюванню землі. На момент складання цих списків позивач мав право на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (пай) по даному господарству складає 2,5 в умовних кадастрових гектара вартістю 11949,00 грн. Після того як позивачу стало відомо, що його помилково не включили в списки осіб, які мають право на земельну часку (пай), він звертався до підприємства, де йому пообіцяли включити його прізвище до додаткових списків. Проте з невідомих йому на те причин його прізвище так і не було включене до даного додаткового списку. Пізніше в 2005 році позивачу усно представником правонаступника підприємства КСП «Прогрес» було повідомлено, що вільних земель резерву по даному населеному пункту не має і тому при всьому бажанні йому допомогти виділити земельну частку (пай) не має можливості. Аналогічну відповідь позивач отримав і від Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області. Весною 2016 року позивачу стало відомо, що відділом Держгеокадастру у Таращанському районі Київської області було проведено інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області. За результатами даної інвентаризації виявлено 15 земельних ділянок, які відносяться до земель запасу. В зв'язку з цим, в липні 2016 року позивач прийшов на консультацію до адвоката, який йому рекомендував письмово звернутися до Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області з вимогою про направлення запиту до районного відділу Держгеокадастру та отримати офіційну інформацію про наявність земель резерву по даному населеному пункту. 25.07.2016 року через Великоберезянську сільську раду позивач отримав від відділу Держгеокадастру у Таращанському районі Київської області письмову інформацію за № 18-1025-99.7-790/2-16 від 25.07.2016 року, з якої вбачається, що на території Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області рахується 15 земельних ділянок не надані у власність і в користування загальною площею 215,7891 га (з них рілля - 186,7649 га). Пізніше позивач звернувся з заявою про вирішення його питання до Таращанської РДА Київської області. 15.12.2016 року листом Таращанської РДА за № 0610/152 йому було рекомендовано для відновлення свої право на земельну частку (пай) звернутися до суду. Тобто, позивач дізнався про порушення свого права лише після отримання інформації про наявність земель резерву та консультації з адвокатом, яка відбулась в 2016 році. Відповідачі про наявність земель запасу офіційно до 2016 року не повідомляли. Таким чином, позивач мав право на земельну частку (пай) розміром 2,5 умовних кадастрових гектара вартістю 11949,00 грн. Відповідно до п. 5 Указу Президента України по питанню видачі громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться відповідною районною державною адміністрацією. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе задовольнити даний позов, оскільки як було встановлено в судовому засіданні позивач на момент розпаювання земель колективної власності членів КСП «Прогрес» с.В.Березянка Таращанського району Київської області із членів вказаного підприємства не вибував, а тому відповідно до п. 2 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мав право на земельну частку (пай) розміром 2,5 умовних кадастрових гектара вартістю 11949,00 грн. Судові витрати суд за проханням позивача залишає за ним.

Outcome: approved