Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення позики за розпискою. В обґрунтування позовних вимог посилався на ту обставину, що сторони у 2012 році домовилися про те, що позивач надасть відповідачу позику, яку оформили розписками. Так, позивач надав, а відповідач взяв у борг кошти у розмірі: - 2000,00 Євро, які зобов`язувався повернути до 01.12.2017 року; - 800,00 доларів США, які зобов`язувався повернути до 10.01.2018 року; 34000,00 грн, які зобов`язувався повернути до 01.12.2018 року; 7000,00 грн, які зобов`язувався повернути до 10.10.2018 року. У встановлений строк відповідач кошти не повернув, тому просив стягнути з [PERSON] кошти у розмірі 122\~789,16 грн (сто двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят дев`ять гривень 16 копійок) основної суми боргу за позикою та стягнути з відповідача судові витрати. У судове засіданні представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справу повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки 15.02.2019 року. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що за розпискою від 10.10.2018 року, [PERSON] взяв кошти у сумі сім тисяч гривень у [PERSON] та зобов`язувався повернути до 01.12.2018 року (а.с.6). За розпискою від 10.03.2018 року, [PERSON] взяв кошти у сумі 34\~000,00 гривень у [PERSON] та зобов`язувався повернути до 01.12.2018 року зі сплатою 1% в місяць - 340,00 грн (а.с.7). За розпискою, [PERSON] взяв кошти у сумі 2\~000,00 Євро у [PERSON] та зобов`язувався повернути до 01.12.2017 року зі сплатою 2,5 % в місяць та сплачувати кожного місяця кошти у розмірі 1\~400,00 грн (а.с.8). За розпискою, [PERSON] взяв кошти у сумі 800,00 доларів США у [PERSON] та зобов`язувався повернути до 10.01.2018 року зі сплатою 2,5 % в місяць та сплачувати кожного місяця кошти у розмірі 800,00 грн (а.с.9). З наданої довідки Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 11.04.2019 року вбачається, що офіційний курс НБУ для UAH станом на 11.04.2019 року становить: для USD 26,7652 грн; EUR 30,1885 грн (а.с.13). Отже, між сторона виникли правовідносини на підставі договору позики, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 122789,16 грн (сто двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят дев`ять гривень 16 копійок) підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із квитанції № 0.0.1327807071.1 позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1227,90 грн (одна тисяча двісті двадцять сім гривень 90 копійок). Тому, оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved