Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 16 вересня 2008 року АКБ «Форум», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Банк Форум», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 0371/08/15-N, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 50000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 13,0 % річних. На забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором 16 вересня 2008 року між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки № 0371/08/15-N (П). В порушення умов кредитного договору та норм ЦК України відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання, а саме не здійснює своєчасне погашення кредиту та проценти за користування ним. У звязку з цим станом на 17 лютого 2015 року у відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 43518,52 доларів США, яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 36609,66 доларів США, суми заборгованості за процентами у розмірі 4666,76 доларів США та суми пені (з розрахунку 0,2 % за кожен день, період 1 рік) у розмірі 2242,10 доларів США, а також штрафу за порушення умов п.п. 3.3.7 кредитного договору у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 43518,52 доларів США та штраф у розмірі 5000 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, оскільки позивачем порушено вимоги п.2,3;2.7;7.6;7.8 кредитного договору та не надано йому інформації щодо зміни найменування банку та реквізитів, отже він був позбавлений можливості сплачувати належні за договором платежі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, оскільки вважає, що банком пропущений встановлений законом строк на звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором до неї, як до поручителя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «ПУМБ» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 вересня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Банк Форум», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 0371/08/15-N. Кредитним договором обумовлені взаємні права та обовязки сторін. Розділом І кредитного договору визначено його умови: 1) банк надає позичальнику кредит у розмірі 50000 доларів США на придбання житлового будинку та земельної ділянки, розташованих в м.Маріуполі по вул. Годовікова, буд. 21; 2) кредитні кошти надаються строком до 16 вересня 2028 року; 3) за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 13,0 % річних. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору відповідач здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 209 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок. Проценти за користування кредитними коштами відповідач сплачує самостійно у валюті кредиту на відповідний рахунок щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами відповідно до п. 2.7 кредитного договору. Пунктом 2.6 кредитного договору встановлено, що сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 днів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до п. 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. Відповідно до ч.10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і п.п. 3.2.2 кредитного договору у випадку настання зазначеної вище події Банк набуває право вимагати від відповідачів достроково повернути виданий кредит разом із розрахованими процентами, а відповідачі зобов'язані виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит у повному обсязі разом із процентами за користування кредитом, в строк не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги. 05 серпня 2014 року банк направив відповідачу [PERSON] рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором та повернення в 30-денний строк всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Позивач зауважив, що у разі невиконання цієї вимоги у встановлений строк, буде вимушений звернути стягнення на заставне майно, що виступає забезпеченням виконання зобовязань за кредитним договором. Таким чином, досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів. У звязку із тим, що боржник та поручитель не виконали вимогу банку про дострокове повернення кредиту, банк набув право на дострокове стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 13,0 % річних. Проценти за користування кредитними коштами відповідач сплачує самостійно в валюті кредиту на відповідний рахунок щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами відповідно до п. 2.7 кредитного договору. Пунктом 2.6. кредитного договору встановлено, що сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 днів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 3 частини 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 3.2.5 договору банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов Кредитного договору. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів. Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, що обчислюється зі суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. За кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.3.3 цього договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5000 грн. Таким чином, станом на 17 лютого 2015 року загальний розмір заборгованості перед банком за кредитним договором № 0371/08/15-N від 16 вересня 2008 року становить 43518,52 доларів США, який складається із суми заборгованості за кредитом у розмірі 36609,66 доларів США, суми заборгованості за процентами у розмірі 4666,76 доларів США, суми пені (з розрахунку 0,2 % за кожен день, період 1 рік) у розмірі 2242,10 доларів США, а також штрафу за порушення умов п.п. 3.3.7 кредитного договору у розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦПК України у разі якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Стосовно вимог банку до поручителя суд виходить з наступного. На забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором 16 вересня 2008 року між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки № 0371/08/15-N (П). Згідно з п. 1.1 договору поруки відповідачка [PERSON] поручається перед банком за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] зобовязалась в разі невиконання та/або неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем, погасити заборгованість по кредитному договору, а саме сплатити суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені Кредитним договором (п. 2.1 Договору поруки). Відповідно до п. 2.2 договору поруки відповідачка [PERSON] зобовязалась відповідати перед позивачем своїми грошовими коштами та всім своїм майном, а п. 3.1 договору поруки встановлює, що у випадку невиконання зобовязань за кредитним договором та цьому договору відповідач [PERSON] та відповідачка [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. На адресу поручителя [PERSON] серпня 2014 року також було надіслано вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором з аналогічним змістом. Згідно з положеннями ч.4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором. При вирішенні спору суд враховує, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені 05 серпня 2014 року, кредитор, відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання і зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати. Однак, після зміни строку виконання основного зобов'язання, Банк до суду із позовом звернувся лише у 04 березня 2015 року, тобто зі спливом місячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання. За таких обставин суд, дійшов висновку, що строк виконання основного зобов'язання був змінений та враховуючи, що 05 серпня 2014 року Банк подав до поручителя вимогу про повне дострокове погашення кредиту, процентів за користування кредитними коштами та пені, чим відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання, а звернувшись до суду з відповідним позовом 04 березня 2015 року, пропустив встановлений законом строк на звернення до суду. Аналогічні висновки містяться і в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року в справі №6-125цс/14. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Між тим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Банк Форум» підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Порушення, на думку відповідача, банком вимог п.п.2.3;2.7 та неповідомлення про зміну найменування банку, неповідомлення про платіжні реквізити, не звільняє відповідача від кредитних зобовязань. Що стосується судового збору, то суд виходить з наступного. Вимогами ч. 3 ст. 88 ЦК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно із нормами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату, яка з 1 січня дорівнює 1218 гривень. Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 3654,00 грн. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial