Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» 43\~361,17 грн. страхового відшкодування та 433,62 грн. судових витрат у виді сплаченого судового збору. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 11 березня 2014 року між ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір № 101014701 добровільно страхування «ГРАВЕ КАСКО». Згідно Договору страхування було застраховано майновий інтерес стосовно наземного транспортного засобу автомобіля марки «АУДІ А4», д.н.з. [NUMBER] . 28 серпня 2014 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «DAEWOO», д.н.з. [NUMBER] , порушивши п. 13.1. ПДР України, здійснив зіткнення із застрахованим автомобілем, в результаті чого останньому було завдано механічних пошкоджень, що підтверджується постановою Франківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2019 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача, при експлуатації автомобіля марки «DAEWOO», номерний знак [NUMBER] , як заподіювана шкоди, не була застрахована, у зв`язку з чим особою відповідальною за заподіяні збитки є [PERSON] . 29 серпня 2014 року страхувальник повідомив позивача про страховий випадок, а саме дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 28 серпня 2014 року в м. Львові по вул. Княгині Ольги - Котика. На підставі укладеного Договору страхування та заяви про виплату страхового відшкодування від 15 вересня 2014 року. Позивач виплатив належне страхове відшкодування в загальному розмірі 43 361,17 грн. Ухвалою судді\~08.09.2015 року відкрито\~провадження у\~справі.\~В подальшому, 31.07.2017 року судом постановлялось заочне рішення. Ухвалою суду 08.11.2017 року дане заочне рішення скосовано та призначено розгляд справи по суті. Враховуючи, що позовна заява перебуває в провадження суду з 10.08.2015 року, судом скасовавувалось заочне рішення у справі за заявою відповідача, суд приходить до переконання, що відповідачу було відомо про існування даного позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача та відповідач у судове засідання повторно не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили,\~заяву про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позовну заяву не подавали. За вищенаведених обставин суд вважає можливим завершувати судовий розгляд справи за відсутності відповідача та його представника на підставі наявних у справі даних та доказів. Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено фактичні обставини справи. Відповідно до договору №101014701 від 11 березня 2014 року добровільного страхування «Граве Каско», між ПАТ\~СК\~«Граве Україна» та [PERSON] , застрахований автомобіль марки «АУДІ A4», д.н.з. [NUMBER] /а.с. 33, 49-53/. Постановою Франівського районного суду м. Львова від 24 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. /а.с. 29/ Підставою притягнення до адміністративної відповідальності було те, що [PERSON] 28.08.2014р. о 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем DAEWOO д.н.з. [NUMBER] у м. Львові по вул. Кн. Ольги-Котка не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем АУДІ д.н.з. [NUMBER] завдавши йому технічних пошкоджень, чим порушив 13.1 ПДР України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та ринкової вартості КТЗ № 245 від 08 серпня 2014 року: вартість відновлювального ремонту автомобіля «АУДІ А4» реєстраційний номер [NUMBER] , на момент дослідження становить: 45517,12 грн.; вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «АУДІ А4» реєстраційний номер [NUMBER] , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу , на момент дослідження становить: 45517,12 грн.; Ринкова вартість автомобіля «АУДІ А4» реєстраційний номер [NUMBER] на 28 серпня 2014 року до моменту його пошкодження у ДТП ( без врахування пошкоджень отриманих внаслідок ДТП) становила: 358771,82 грн./а.с. 12-16/ Відповідно до платіжного доручення № 49054 від 17 вересня 2014 року, платіжного доручення №49055 від 17 вересня 2014 року, платіжного доручення №49652 від 20 жовтня 2014 року та платіжного дорученням № 138 від 17 вересня 2014 року, ПАТ\~СК\~«Граве Україна»\~виплатило 43361,17\~грн.\~страхового відшкодування\~ [PERSON] \~у зв`язку із заподіянням шкоди автомобілю марки «АУДІ A4», реєстраційний номер [NUMBER] , автомобілем марки «DAEWOO», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] /а.с.5-6/ Цивільно-правова відповідальність Відповідача, при експлуатації автомобіля марки «DAEWOO», д.н.з. [NUMBER] застрахована не була. Пунктом 8 частини 2\~статті 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України\~передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог\~ст. 1166 ЦК України\~шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди\~\~відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК,\~\~пункт 1 частини другої\~статті\~\~1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до вимог\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.\~Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом\~підвищеної\~небезпеки, відповідає\~за завдану\~шкоду,\~якщо вона не доведе, що\~шкоди було завдано внаслідок\~непереборної сили або умислу\~\~потерпілого.\~Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Вимогами ст. 1188 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 43361,17 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 433,62 грн.

Outcome: approved