Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, які підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON], уточнені позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, проти стягнення заборгованості за кредитним договором не заперечувала, розмір грошових зобовязань не оспорювала та із урахуванням матеріального становища, просила розстрочити виконання рішення суду та розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.09.2016р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 20.06.2018р.; копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позичальника [PERSON]; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; копія кредитного договору (витяг з Умов та правил надання банківських послуг); копія паспорту громадянки України [PERSON]; копія розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.09.2019р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 18.01.2019р.; копія довіреності та інші документи. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 63379 грн. 05 коп., зазначивши, що 19.09.2016р. із відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно із яким [PERSON]. отримала кредит у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Між сторонами кредитного договору було узгоджено графік погашення кредиту. У звязку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) не виконала умови п.п. 2.1.1.5.5 2.1.1.5.7 кредитного Договору, тобто своєчасно не повернула позивачеві (Кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатила відсотки за користування ними, у нього склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями станом на 18.01.2019 р. в розмірі 63 379 грн. 05 коп., яка складається з: тіла кредиту 14\~000 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 4960.86 грн.; заборгованості за пенею 40923 грн. 95 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 2994.24 грн. (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 63379 грн. 05 коп. Сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON]. 19.06.2016 р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (згідно Договору), які позичальник порушила. Як передбачено п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості. Виходячи з цього, у звязку з порушенням відповідачем строків платежів по грошовому зобовязанню було зараховано штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2994 грн. 24 коп. (процентна складова), що складає 5% від суми заборгованості. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 63379 грн. 05 коп., є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. Треба зазначити, що відповідач звернулась до суду із заявою, в якій просить розстрочити виконання рішення суду, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. З цього приводу, суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу у підтвердження скрутного матеріального становища, тому суд відмовляє у задоволенні зазначеної заяви. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved