Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Представник позивача - військової частини [NUMBER] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в користь військової частини безпідставно набуте майно в сумі 1594,75 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 21.05.2014 року [PERSON] зараховано до списку особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду водіяслюсаря взводу регламенту та ремонту ремонтної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини польова пошта В 4680. 04.08.2015 року наказом командира військової частини - польова пошта [NUMBER] призначене службове розслідування, яким встановлено, що [PERSON] 31.07.2015 року самовільно залишив місце проходження служби ( [ADDRESS] ), перебуваючи поза місцем проходження військової служби понад 10 діб. 13.08.2015 року наказом командира військової частини - польова пошта [NUMBER] № 3266 за нез`явлення без поважних причин на військову службу з відпочинку, вчинене в умовах особливого періоду, виплата грошового забезпечення [PERSON] призупинена з 31.07.2015 року. 19.05.2016 року старший солдат [PERSON] прибув до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків. Разом з тим, починаючи з дня самовільного залишення частини і до дня видання наказу про призупинення грошового забезпечення [PERSON] виплачено грошове забезпечення в розмірі 1594,75 грн. Відтак, [PERSON] має заборгованість перед військовою частиною в сумі 1594,75 грн. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини від 14.05.2015 року № 84-РС [PERSON] звільнено з військової служби в запас, наказом від 17.06.2016 року № 141 виключено із списків особливого складу частини. Відшкодувати заподіяну державі шкоду у добровільному порядку [PERSON] відмовився, а відтак просить позов задовольнити. Ухвалою від 16.01.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову заперечує, просить у позові відмовити. Згідно із ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що старшого солдата [PERSON] , призваного Яворівсько-Мостиським ОРВК Львівської області 21.05.2014 року відповідно до наказу командира 2 окремої механізованої бригади ( по стройовій частині) 21.05.2014 року № 113 призначено водієм-слюсарем 2 взводу регламенту та ремонту ремонтної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення бригади. Згідно із рапортом начальника інформаційно-аналітичного відділення командного пункту штабу військової частини польова пошта [NUMBER] майора [PERSON] від 31.07.2015 року старший солдат [PERSON] був відсутній на службі. Згідно із актом службового розслідування за наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] № 3127 від 04.08.2015 року проведено службове розслідування по факту самовільного залишення військової частини 31.07.2015 року військовослужбовцями 1 механізованого батальйону, в тому числі [PERSON] . За грубе порушення військової дисципліни самовільне залишення військової частини, порушення вимог ст. ст. 11, 12, 14, 16 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України та на підставі п. «в» ст. 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на старшого солдата [PERSON] накласти дисциплінарне стягнення «Сурова догана». Відповідно до службової характеристики старший солдат [PERSON] займаній посаді не відповідає. Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 13.08.2015 року № 3266 «Про оголошення особового складу частини безпідставно відсутнім» водія зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї механізованого батальйону [PERSON] вважати таким, що самовільно залишив частину на строк понад 10 діб. Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 31.08.2015 року № 3387 «Про результати проведення службового розслідування по факту відсутності особового складу» на [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана». Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 17.08.2015 року № 191 [PERSON] вважати самовільно залишившими частину та зняти зі всіх видів забезпечення. Згідно із витягом з довідки про дослідження окремих питань програми аудиторського завдання військової частини польова пошта [NUMBER] проведеним контрольним заходом встановлено порушення, що призвели до втрат на загальну суму 394,58 тис. грн, а саме неправомірна виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, які самовільно залишили військову частину та встановлено ризики неправомірної виплати грошового забезпечення військовослужбовцям на загальну суму 474,78 тис грн. Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 17.06.2016 року № 141 старшого солдата [PERSON] вважати таким, що здав справи та посаду і направлено на зарахування на військовий облік до Яворівського РВК Львівської області. З 17.06.2016 року [PERSON] виключено із списку особового складу частини та всіх видів забезпечення. Відповідно до довідки № 4778 від 28.08.2019 року виданої військовою частиною [NUMBER] у відповідності до спільної директиви Міністра оборони України та Начальника Генерального штабу Збройних сил України від 26.04.2017 року д-322/1/15дск та наказу командира військоваої частини-польова пошта [NUMBER] від 29.06.2017 року №2014 дск військова частина польова пошта [NUMBER] перейшла на умовне найменування «військова частина [NUMBER] ». Відповідно до пункту 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Згідно з пункту 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Пунктом першим статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій нанесені збитки (майнова шкода) в результаті порушення її громадянських прав, має право на їх відшкодування. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Зазначене положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином з огляду на зазначене суд дійшов висновку, що самовільне залишення старшим солдатом [PERSON] військової частини-польова пошта [NUMBER] призвело до отримання ним грошового забезпечення за період невиконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду державі. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. За таких обставин суд дійшов переконання, що позовні вимоги військової частини [NUMBER] є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду.

Outcome: approved