Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача 01.06.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що 22.05.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, що відповідає строку дії картки, та відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит. У порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку із чим станом на 30.04.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 12222,13 грн., а саме заборгованість за кредитом в сумі 1393,25 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 9770,68 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 558,20 грн., у зв'язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12041,78 грн. за кредитним договором б/н від 22.05.2012 року, а також судові витрати, сплачені при предявленні позову у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно заяви не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.3, зворотна сторона). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання (29.06.2017 року та 19.07.2017 року) повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.48-49, 52-53). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 22.05.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, що відповідає строку дії картки, та відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором (а.с.6-31). Свої зобов'язання за Кредитним договором [PERSON] виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі доказами. Враховуючи ту обставину, що відповідач порушив умови договору, та вищезазначені вимоги цивільного законодавства, станом на 30.04.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 12222,13 грн., а саме заборгованість за кредитом в сумі 1393,25 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 9770,68 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 558,20 грн., яка підлягає стягненню з відповідача (а.с.4-5). Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених представником позивача підставах. За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 1600,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved