Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Представник Виконкому Конотопської міської ради Костель А.О. просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO] у зв»язку з жорстоким поводженням з дітьми та ухиленням від виконання батьківських обов»язків, відібрати у [PERSON], [INFO] , неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав у зв»язку з тим , що залишення дітей з матір»ю є небезпечним для їх життя, здоров»я і морального виховання та за ухилення від виконання батьківських обов»язків, передати дітей органу опіки та піклування Конотопської міської ради для подальшого влаштування і стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з кожного . Вимоги мотивують тим , що [PERSON] та [PERSON] проживають у цивільному шлюбі і є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 17 січня 2017 року діти перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв»язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов»язків. Відповідно інформації КЗСОР «Конотопська загальноосвітня санаторна школа-інтернат», [PERSON], 2007 року народження, часто має емоційні зриви, наявна неадекватна й неконтрольована поведінка, недостатньо розвинуті навички самообслуговування. Все це є результатом невиконання батьками порад і рекомендації вчителів навчального закладу. [PERSON], 2011 року народження, та [PERSON], 2013 року народження не відвідують жодний навчальний заклад. У дітей спостерігається педагогічна занедбаність: вони не розрізняють кольори, не вміють рахувати, не знають жодної букви. 16.03.2017 року фахівцем міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було здійснено домовленість про влаштування дітей до ДНЗ №6 «Струмочок». Матір було супроводжено до адміністрації дошкільного навчального закладу та їй надано перелік документів для влаштування дітей, проте станом на 11.08.2017 діти до навчального закладу не влаштовані. Відповідно інформації КЗ «Конотопська міська лікарня» батьки незадовільно доглядають за дітьми, діти часто залишаються самі вдома, брудні, часто травмуються. 17 січня 2017 року до служби надійшов лист від КЗСОР «Конотопська загальноосвітня санаторна школа-інтернат» з інформацією про залишення відповідачами дітей без догляду. 13.01.2017 р. [PERSON] близько 20.00 год. знаходився в під'їзді буд.[ADDRESS]. Хлопець був голодний, тремтів від холоду. Небайдужий чоловік забрав [PERSON] до себе на ночівлю, а наступного дня привівши хлопця додому, зустрів батька дитини в нетверезому стані. В будинку було холодно, вдома знаходилось ще троє дітей, які були теж голодними, плакали, продуктів харчування не було. За місцем знаходження дітей та їх батька, який знаходився в стані, схожому на алкогольне сп'яніння, [PERSON], матері дітей, не було, її мобільний телефон був вимкнутий. 20.01.2017 року Конотопським міськрайонним судом [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків відносно чотирьох дітей. 09.02.2017 року працівниками ювенальної превенції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області з [PERSON] була проведена профілактична бесіда щодо недопущення вживання спиртних напоїв, роз'яснені наслідки неналежного виконання батьківських обов'язків. Батьками не створено умов для належного проживання, виховання та розвитку дітей. Під час систематичних контрольних перевірок в будинку завжди було брудно, не прибрано, стійкий неприємний запах дитячої сечі, місця для відпочинку та навчання, проведення дозвілля не обладнані, продукти харчування завжди відсутні. Під час здійснення обстежень відповідач майже завжди перебував в стані алкогольного сп'яніння, проте від запропонованого курсу лікування в наркодиспансері, відвідувань занять Програми соціальної реабілітації «12 кроків до життя» батько відмовлявся. Відповідно довідки Конотопського міськрайцентру зайнятості від 07.08.2017 р. № 4013 відповідач не перебуває на обліку в вищезазначеній установі як безробітний. Від постановки на облік до міськрайонного центру зайнятості він відмовився. Відповідно інформації міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з батьками неодноразово проводилась профілактична робота, спрямована на підвищення педагогічної обізнаності щодо виховання спільних дітей, необхідності дотримання задовільних житлово-побутових умов проживання в будинку, налагодження позитивних взаємовідносин у родині, покращення навичок планування та ведення домашнього господарства, ведення здорового способу життя та неприпустимість використання у вихованні дітей методів фізичного покарання. Родині надавалась гуманітарна допомога у вигляді одягу, солодощів та іграшок для дітей, постільної білизни та ін., проте ситуація в сім'ї на краще не змінюється. Питання неналежного виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов'язків відносно дітей розглядалось на Комісії з питань захисту прав дитини (протокол №5 від 24.03.2017), проте батько не з'явився, а матір було попереджено про наслідки неналежного виконання батьківських обов'язків, проте ситуація не змінилася. Повторно питання неналежного виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов'язків було розглянуто на черговій Комісії з питань захисту прав дитини (протокол №6 від 20.04.2017), де відповідачів було суворо попереджено про наслідки неналежного виконання батьківських обов'язків. 31.07.2017 року до виконавчого комітету Конотопської міської ради звернулась Конотопська місцева прокуратура з листом, в якому повідомлялось, що в січні 2017 року відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за фактом спричинення тілесних ушкоджень малолітньому сину [PERSON], 2013 року народження. В ході досудового розслідування встановлено, що 26.01.2017 р. близько 14.00 год. батько дітей, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння разом зі співмешканкою [PERSON] та спільними чотирма дітьми вчинив сварку, в результаті якої спричинив малолітньому сину [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини правого стегна зі зміщенням, яке по ступеню важкості не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров'я. Під час проведення досудового розслідування слідчим також встановлені факти неналежного виконання батьківських обов'язків з боку матері [PERSON], а саме: несвоєчасне звернення з приводу отримання малолітнім [PERSON] тілесних ушкоджень за медичною допомогою (мати звернулась до лікарів тільки наступного дня, у зв'язку із погіршенням стану дитини); залишення малолітніх дітей за місцем проживання разом з батьком на декілька днів, при цьому свою відсутність за місцем проживання дітей нічим не пояснювала; витрачання коштів, отриманих на утримання дітей не за призначенням. Працівниками служби у справах дітей неодноразово було рекомендовано [PERSON] змінити місце проживання разом з дітьми окремо від цивільного чоловіка, проте взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконала. Інколи вона ночує разом з дітьми у своєї матері в с.Дептівка, інколи, з її слів, у подруг, проте згодом повертається до цивільного чоловіка, наражаючи тим самим своїх дітей на небезпеку. 14.08.2017 року працівниками служби спільно з фахівцями міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді був здійснений виїзд за місцем мешкання батька та встановлено, що відповідач [PERSON] знову перебував в стані алкогольного сп'яніння, а відповідач [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходились разом з ним . В помешканні було брудно, продукти для харчування дітей відсутні. Згідно статті 19 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Проте відповідачі [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками: не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, ними не створено умов для отримання дітьми дошкільної освіти, яка є обов'язковою первинною складовою частиною системи безперервної освіти в Україні. Перебування дітей на вихованні [PERSON] та [PERSON], які протягом останніх років жодним чином не змінюють своє ставлення до дітей і відношення до їх виховання, не забезпечить дотримання зазначеного положення Декларації. Вивчивши ситуацію, орган опіки та піклування Конотопської міської ради (протокол №11 від 11.08.2017 засідання Комісії з питань захисту прав дитини), виходячи з інтересів дітей, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей та відібрати у [PERSON] дітей без позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача Костель А.О. пояснила, що службою у справах дітей було всебічно вивчено життєву ситуацію, в якій опинилася неповнолітні діти. Встановлені обставини належним чином підтверджені і свідчать про ухилення батьків від виховання своїх дітей . Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, вказував , що він намагається заробити кошти на утримання дітей, вони не голодні, отримують лікування, у них є іграшки. Його цивільна дружина [PERSON] влітку проживала у селі у матері , а зараз проживає у нього. Не заперечує проти того, що 8 вересня 2017 року була в нього сварка з дружиною, так як він був у нетверезому стані. Не заперечує і проти того, що взимку зламав дитині ніжку, тому що син не слухав його. В той же час , він не бажає, щоб його позбавили батьківських прав відносно дітей. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує , вказує, що її діти розмовляють, спілкуються з ровесниками , а вона приділяє дітям належну увагу. Їм пропонували допомогти влаштувати молодших дітей до садочка, але вона з дітьми влітку поїхали жити в село до її матері, а на даний час вона погоджується, що дітей необхідно влаштувати в садочок. В центрі зайнятості вона на обліку не перебуває , так як не знала про те, що можливо це здійснити. Старші діти навчаються в спеціалізованій школі, але на вихідні приїздять додому. Для дітей створені умови проживання за місцем проживання її цивільного чоловіка, іншого житла в неї немає. Суд ,вислухавши сторони , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини (ч.3 ст.170 СК України). Відповідно до пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до ст.171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Позиція, що дитина може бути розлучена з матір'ю у виняткових випадках, також викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року №39948/06 у справі «Савіни проти України». Відповідно до ч.ч.1.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з принципом 2 Декларації про права дитини, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи і гідності. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В свідоцтві про народження неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO] батьками записані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.15-16). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та відібрання дітей у [PERSON] , що з 17 січня 2017 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв»язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов»язків. Батьки ведуть аморальний образ життя, ними не створено умов для належного проживання, виховання та розвитку дітей. Під час неодноразових відвідувань родини Пономаренко-Пасько в будинку завжди було брудно, не прибрано, присутній стійкий неприємний запах дитячої сечі, місця для відпочинку та навчання дітей, проведення дозвілля не обладнані, продукти харчування завжди відсутні. Батько дітей майже завжди перебував в стані алкогольного сп'яніння, від запропонованого курсу лікування в наркодиспансері відмовлявся. Батьки незадовільно доглядають за дітьми. Малеча вдома часто травмується. Батьки до медичних закладів з»являються нерегулярно . Крім того, в січні 2017 року відносно [PERSON] відкрите кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за фактом спричинення тілесних ушкоджень малолітньому сину [PERSON], 2013 року народження. В ході досудового розслідування встановлено, що 26.01.2017 р. близько 14.00 год. батько дітей, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння разом зі співмешканкою [PERSON] та спільними чотирма дітьми вчинив сварку, в результаті якої спричинив малолітньому сину [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини правого стегна зі зміщенням, яке по ступеню важкості не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров'я. Матері дітей було запропоновано змінити разом з дітьми місце проживання окремо від батька , проте, вона взяті на себе зобов»язання не виконує, повертається з дітьми до чоловіка , яким наражає своїх дітей на небезпеку. За таких обставин, орган опіки та піклування Конотопської міської ради , виходячи з інтересів дітей, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав та відібрати у [PERSON] дітей, не позбавляючи її батьківських прав , так як це буде відповідати інтересам дітей. ( а.с.7-9) Відповідно педагогічної характеристики , наданої КЗСОР «Конотопська загальноосвітня санаторна школа-інтернат», [PERSON], 2007 року народження, навчається в школі-інтернат з 2013 року , за станом здоров»я в першому класі переважну більшість навчальних днів не відвідував. Виховується в багатодітній родині, батько зловживає спиртними напоями, мати недостатньо цікавиться навчанням і поведінкою дитини , не завжди дослухається порад і рекомендацій вчителів, адміністрації, лікарів і це негативно позначається на поведінці і навчанні дитини ( а.с.17). У зверненні адміністрації КЗСОР «Конотопська загальноосвітня санаторна школа-інтернат» до Служби у справах дітей від 17 січня 2017 року зазначено, що [PERSON] близько 20.00 год. знаходився в під'їзді буд.[ADDRESS]. Хлопець був голодний, тремтів від холоду. Не байдужий чоловік забрав [PERSON] до себе на ночівлю, а наступного дня , коли привів хлопця додому, зустрів батька дитини в нетверезому стані. В будинку було холодно, вдома знаходилось ще троє дітей, які були теж голодними, плакали, продуктів харчування не було. За місцем знаходження дітей та їх батька, який знаходився в стані, схожому на алкогольне сп'яніння, [PERSON] не було, її мобільний телефон був вимкнутий. Просили притягнути матір [PERSON] до адміністративної відповідальності за недобросовісне виконання батьківських обов»язків. ( а.с.18). Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2017 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов»язків . ( а.с.19) Відповідно до повідомлення Конотопського ВП ГУНП в Сумській області від 23 лютого 2017 року , працівниками ювенальної превенції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області з [PERSON] була проведена профілактична бесіда щодо недопущення вживання спиртних напоїв, роз'яснені наслідки неналежного виконання батьківських обов'язків. Крім того, відносно [PERSON] відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст. 122 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень малолітньому сину [PERSON], 2013 року народження. (а.с.20). В повідомленні Конотопського ВП ГУНП в Сумській області від 27 вересня 2017 року вказано, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП ( насильство в сім»ї) і застосовано адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт ( а.с.49) Згідно довідки Конотопського міськрайцентру зайнятості від 07.08.2017 р., [PERSON] на обліку міськрайцентру як безробітний не перебуває.( а.с.21) В довідці виконкому Великосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області зазначено, що [PERSON], 1988 року народження, в с. Великий Самбір Конотопського району Сумської області не зареєстрована і не проживає (а.с.22) . Відповідно інформації міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з батьками неодноразово проводилась профілактична робота, спрямована на підвищення педагогічної обізнаності щодо виховання спільних дітей, необхідності дотримання задовільних житлово-побутових умов проживання в будинку, налагодження позитивних взаємовідносин у родині, покращення навичок планування та ведення домашнього господарства, ведення здорового способу життя та неприпустимість використання у вихованні дітей методів фізичного покарання. Родині надавалась гуманітарна допомога у вигляді одягу, солодощів та іграшок для дітей, постільної білизни та ін., проте ситуація в сім'ї на краще не змінюється.( а.с.26,27,28) Питання неналежного виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов'язків відносно дітей розглядалося Комісією з питань захисту прав дитини (протокол №5 від 24.03.2017), на засідання якої батько не з'явився, а матір було попереджено про наслідки неналежного виконання батьківських обов'язків, проте ситуація не змінилася. Повторно питання неналежного виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов'язків було розглянуто на черговій Комісії з питань захисту прав дитини (протокол №6 від 20.04.2017), де відповідачів було суворо попереджено про наслідки неналежного виконання батьківських обов'язків.( а.с.23-25). Конотопська місцева прокуратура звернулася до виконавчого комітету Конотопської міської ради з листом, в якому повідомлялось, що в січні 2017 року відносно [PERSON] відкрите кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за фактом спричинення тілесних ушкоджень малолітньому сину [PERSON], 2013 року народження. Під час проведення досудового розслідування слідчим також встановлені факти неналежного виконання батьківських обов'язків з боку матері [PERSON], а саме: несвоєчасне звернення з приводу отримання малолітнім [PERSON] тілесних ушкоджень за медичною допомогою (мати звернулась до лікарів тільки наступного дня, у зв'язку із погіршенням стану дитини); залишення малолітніх дітей за місцем проживання разом з батьком на декілька днів, при цьому свою відсутність за місцем проживання дітей нічим не пояснила; витрачання коштів, отриманих на утримання дітей не за призначенням. ( а.с.29), тому, вважали за необхідне вирішити питання про доцільність проживання дітей з батьком і матір»ю . Конотопським міськрайонним судом Сумської області 04 жовтня 2017 року відповідач [PERSON] засуджений за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі . Вирок не набрав чинності, проте з пояснень обвинуваченого- відповідача [PERSON] вбачається, що він вину свою в тому, що спричинив тілесні ушкодження своєму неповнолітньому сину визнав . Згідно актів обстеження умов проживання від 7 лютого 2017 року , 22 травня 2017 року, 3 серпня 2017 року , 14 серпня 2017 року працівниками служби спільно з фахівцями міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді був здійснений виїзд за місцем мешкання [PERSON] за адресою [ADDRESS] та встановлено, що умови проживання незадовільні , в будинку холодно, брудно, не прибрано, в кімнатах відчувається стійкий запах дитячої сечі, постільна та дитяча білизна брудна, продукти харчування відсутні, місця для відпочинку не обладнані . ( а.с.30,31 ,32,33) . Свідок [PERSON] повідомила, що в січні 2017 року її колишній чоловік у під»їзді будинку [ADDRESS] зустрів хлопчика, який сидів на східцях і плакав. Чоловік забрав хлопчика додому, той переночував у них . Вони телефонували матері дитини, однак та не відповідала, а наступного дня вони відвели [PERSON] до нього додому, де побачили, що його батько [PERSON] був п»яний, у будинку було холодно, брудно , інші діти були голодні. Матір дітей вдома була відсутня. Про цей факт вони повідомили Службу у справах дітей. Свідок [PERSON] , голова кварткому, де проживає [PERSON], повідомила, що до неї неодноразово зверталися громадяни з заявами про те, що діти [PERSON] голодні, вдягнуті не по погоді, брудні і що їх батько зловживає алкогольними напоями , вчиняє при дітях сварки з сусідами , виганяє цивільну дружину з їх спільними дітьми з дому. Вона викликала поліцію . Свідок [PERSON] пояснила, що знає родину більше трьох років, вона була класним керівником [PERSON], а зараз класний керівник [PERSON]. Діти навчаються в інтернаті за медичними показниками. Три роки тому житлові умови у дітей вдома були нормальні, батьки починали здійснювати ремонт, шкільне приладдя дітям купували, батько до школи приходив у тверезому стані і цікавився навчанням дітей. Останній раз вона були вдома у дітей в січні 2017 року, при цьому, матері вдома не було, батько перебував у нетверезому стані. Свідок [PERSON], фахівець Центру у справах сім»ї та молоді , пояснила, що неповнолітні діти [PERSON] перебувають під супроводом центру тривалий час, тому вони періодично здійснюють перевірку. В ході таких перевірок встановлено, що житлові умови у дітей жахливі, батько дітей зловживає спиртними напоями і йому неодноразово пропонували пролікуватися, матері рекомендували приділяти увагу дітям, дітям надавали допомогу речами. Батьки не прислухаються до порад Центру. В березні 2017 року домовилися влаштувати менших дітей до дитсадочка і надали направлення, однак, відповідачка за направленням не з»явилася і до садочка дітей не влаштувала. Свідок [PERSON], сусідка [PERSON], пояснила, що знає його з дитинства, в його сім»ї постійно відбуваються сварки на грунті перебування його в стані алкогольного сп»яніння . Діти часто брудні , голодні , роздягнуті. Мати дітей [PERSON] часто залишає домівку і дітей на декілька днів, де буває, вона не знає. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] працює у нього, раз в тиждень випиває. Буває, що діти бігають по вулиці брудні. Місяців зо два-три [PERSON] вдома була відсутня два дні. Діти бігали по вулиці без нагляду і , навіть , сусідка питала в нього, що робити з дітьми? У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Судом, відповідно до вимог передбачених ст.171 СК України, в судовому засіданні було заслухано думку [PERSON] ,2007 року народження, який пояснив, що він та молодший брат [PERSON] навчаються в інтернаті, де вчаться , виконують уроки, а кожної п»ятниці їдуть удвох з братом [PERSON] , якому шість років, додому. В інтернаті йому подобається. Там в нього окреме ліжко , є парта, їх гарно годують. Вдома мають дві кімнати. Сплять він, брати і батько в одній кімнаті, усі на одному дивані, а в іншій кімнаті, на одному ліжку, сплять [PERSON] з мамою. Буває, що батьки дуже сваряться. З мамою він ніде не буває, окрім, як вдома, або їздять до бабусі. Пояснив, що хоче жити і вдома і в інтернаті. Заслухати малолітнього [PERSON] , 2011 року народження , не вдалося за можливе, оскільки хлопчик не бажав спілкуватися . Згідно з приписами пунктів 15, 16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатнього відомостей про те, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей , їх навчання , не створюють умов для їх нормального розвитку і вказані відомості належним чином доведені. Вирішення питання передання дітей органу опіки і піклування, суд розглядає виключно як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинитися, коли це дозволять обставини, при цьому батьки з дітьми не позбавлені можливості підтримувати регулярні контакти між собою. Суд вважає необхідним роз'яснити відповідачам , що відповідно до ч. 3 ст. 170 Сімейного Кодексу України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, суд за їх заявою може постановити рішення про повернення дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу дитині і повинні надавати грошову допомогу в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину на користь органу, установи чи особи, до якої будуть влаштовані діти щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 17 серпня 2017 року. Таким чином, судом здобуто достатньо доказів, які доводять, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей , крім того, [PERSON] спричинив тілесне ушкодження своєму сину, у виді перелому кінцівки, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей , а у [PERSON] доцільно відібрати дітей не позбавляючи її батьківських права , так як це відповідає їх інтересам . Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень , по 320 грн. з кожного.

Outcome: approved