Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/17-40/1093-36, згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30000,00 дол. США строком до 27.06.2026 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі - 12,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 27 червня 2006 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 014/17-40/1093-36, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов Кредитного договору № 014/17-40/1093-36 від 27.06.2006 року в повному обсязі цих зобов`язань. 03 квітня 2009 року між Банком та позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим Графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості Кредиту було викладено у новій редакції в Додатках № 1 та №2. Однак позичальник порушив взяті на себе зобов`язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв`язку з чим станом на 11.06.2018 року заборгованість позичальника перед Банком за Кредитним договором складає: 37200,10 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 972277,29 гривень), яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 24178,13 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 631929,66 гривень), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом: 4876,56 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 127455,80 гривень); заборгованості за відсотками у розмірі - 13021,97 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 340347,63 гривень), в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 12807,35 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 334738,23 гривні). В зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за Кредитним договором № 014/17-40/1093-36 від 27.06.2006 року станом на 11.06.2018 року у розмірі 37200,10 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 972277,29гривень, а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 14584,16 гривень. Справа знаходиться в провадженні суду, після скасування заочного рішення з 21.12.2018 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проведення засідання у режимі відеоконфереції не виявилось можливим. Відповідач [PERSON] у судове засідання жодного разу не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. У заяві про перегляд заочного рішення від 21.12.2018 року, просила суд у задоволенні позову відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, також вважає договір поруки укладений між банком та [PERSON] припиненим. Відповідач [PERSON] у судове засідання жодного разу не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що неявка відповідачів у судові засідання є зловживанням процесуальними правами, оскільки сторонам добре відомо про знаходження справи у провадженні суду, однак вини з 2018 року не виявляють зацікавленості у вирішенні спору, поданні пояснень та доказів. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 525 527 ЦК України передбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст.ст. 615, 625 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із Статуту та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/17-40/1093-36, згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30000,00 дол. США строком до 27.06.2026 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі - 12,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Перед укладенням та підписанням Кредитного договору, позичальник звернулася до Банку із Заявою-анкетою на отримання кредиту, де в графі 1. «Відомості про кредит» власноручно зазначила, що має намір отримати споживчий кредит та обрала валюту - долари США, суму, бажаний строк кредитування та зазначила мету, тобто цільове використання кредиту. Своїм підписом під відповідним документом Позичальник засвідчила, що ознайомлена з діючим законодавством України, що регламентує відношення банку та клієнта. Кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування (п. 3.1. Кредитного договору). Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. Сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по Договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому відсоткова ставка за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно (п. 3.3. Кредитного договору). Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених Кредитним договором: щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. Кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 23.06.2026 року (включно) на рахунок, визначений п. 4.1. Кредитного договору; щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитним договором. Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов Кредитного договору. Відповідно до умов п. 8.1. Кредитного договору, договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені). 03 квітня 2009 року між Банком та позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим Графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості Кредиту було викладено у новій редакції в Додатках № 1 та №2. Відповідно до п. 1.3. Додаткової угоди з 03 квітня 2009 року фактичну заборгованість за сумою Кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. Також, сторони погодили, тимчасово, на період з 03.04.2009 року до 03.04.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором. Крім того, згідно п. 6 цієї Додаткової угоди позичальник підтвердив, що перед укладенням цієї Додатковї угоди він був повідомлений у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовану сукупну вартість кредиту (відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007 р.), що підтверджується підписом позичальника про його ознайомлення з Умовами кредитування, які є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди, та не має зауважень, претензій щодо наявної інформації. Надана позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною, своєчасною. Отже, з укладенням Кредитного договору та Додаткової угоди до нього, у позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 27 червня 2006 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 014/17-40/1093-36, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов Кредитного договору № 014/17-40/1093-36 від 27.06.2006 року в повному обсязі цих зобов`язань. Відповідно до умов п. 2.1. договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основаного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Проте, всупереч вимогам п. 5.1. Кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом у зв`язку із чим станом на 11.06.2018 року заборгованість позичальника перед Банком за Кредитним договором складає: 37200,10 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 972277,29 гривень), яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 24178,13 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 631929,66 гривень), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом: 4876,56 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 127455,80 гривень); заборгованості за відсотками у розмірі - 13021,97 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 340347,63 гривень), в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 12807,35 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 334738,23 гривні). Посилання відвідача на необхідність застосування строку позовної давності не знайшло свого підтвердження матеріалами справи. Судом встановлено, що у жовтні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» вперше звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором № 014/17-40/1093-36. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2014 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2014 року змінено в частині правового обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014р. ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 22.04.2015 року ухвалою апеляційного суду Запорізької області рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2014 року залишено без змін. 13 листопада 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2016 року позовна заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Таким чином, суд приходить до висновку що строк позовної давності не порушено, оскільки він неодноразово переривався на підставі ч. 2 ст. 264 ЦК України. Посилання відповідача [PERSON] у заяві про перегляд заочного рішення, на припинення договору поруки, суд не може прийняти до відому, оскільки договір поруки укладався безпосередньо з [PERSON] , який жодного разу не прибув у судове засідання, своїх пояснень суду не надавав, жодного доручення на представлення його інтересів відповідачем [PERSON] матеріали справи не містять. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом дострокового солідарного стягнення з відповідачів на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за Кредитним договором № 014/17-40/1093-36 від 27.06.2006 року станом на 11.06.2018 року у розмірі 37200,10 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 972277,29 гривень) Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 14584,16 гривень.

Outcome: approved