Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у лютому 2021 року звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву №б/н від 22.05.2008. При підписанні анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшувався. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачці було видано кредитну картку. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах кредитного ліміту. Разом з тим, відповідачка не виконала взяте на себе зобов`язання за договором не надавши кошти для погашення заборгованості розмір якої станом на 04.01.2021 складає 33245,18 грн., яка складається з наступного: 27639,62 грн. - заборгованість за тілом кредита; 5605,56 грн. - заборгованість за відсоткам нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Посилаючись на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому представник позивача просить суд стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.05.2008 у розмірі 27639,62 грн. станом на 04.01.2021 та стягнути судові витрати, понесені при подачі позову у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 22.02.2021 було відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 15.03.2021 відповідачкою був поданий відзив на позов, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», які були долучені позивачем до позовної заяви не містить її підпису. Також відповідачка зазначила, що відповідачем неправильно розраховано суму заборгованості та без її згоди, незаконно збільшено відсоткову ставку. Крім того, на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором відповідачка надала копії квитанцій про перерахування коштів. 16.04.2021 представник позивача подав відповідь на відзив у якому вказав, що у підписаній відповідачкою анкеті-заяві від 22.05.2008 остання висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна», а також погодилась з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також представник позивача вказав, що до матеріалів позовної заяви додано підписану відповідачкою довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду, з якої вбачається, що відповідачці встановлено поточну процентну ставку у розмірі 1,9 % (22,8 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів. Отже при укладенні договору були обумовлені усі істотні умови. Відповідачка підписанням анкети-заяви позивальника приєдналася до умов та правил надання банківських послуг. Заява разом з умовами та тарифами є договором про надання банківських послуг. З виписки наданої банком прослідковується, що відповідачка користувалася коштами, отримувала через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали у касах магазинів. Крім того, представник позивача зазначив, що при укладенні кредитного договору діяла відсоткова ставка у розмірі 1,9 % на місяць (22,8 % на рік), але у подальшому відсоткова ставка була змінена. Підвищення відсоткової ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що не позбавляло відповідачку можливості погасити наявну заборгованість за раніше установленою відсотковою ставкою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.58). Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечила з тих підстав, що кредит брала на суму 5600 та щомісячно здійснювала погашення заборгованості на підтвердження чого надала копії квитанцій. На момент укладення кредитного договору 22.05.2008 розмір відсотків становив 22,8 на рік, але у подальшому відсоткова ставка збільшилася. Зі збільшенням відсоткової ставки вона не погоджується. Представник відповідачки також заперечив проти позову, зокрема не погодився з розміром тіла кредиту, оскільки банк здійснював погашення відсотків за рахунок тіла кредиту свідомо збільшуючи заборгованість для того щоб у подальшому стягнути більше коштів, а також у розмір заборгованості банк включив пеню у розмірі 7220,62 грн. Заслухавши пояснення відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, однак позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 22.05.2008, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При підписанні даної заяви сторони узгодили: базову відсоткову ставку у розмірі 22,8 % з розрахунку 360 днів у році; комісію за обслуговування у розмірі 1% від суми заборгованості; порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами у розмірі 7% від заборгованості. Також сторони погодили, що погашення заборгованості по кредиту може здійснюватися як шляхом внесення коштів на карту відповідачкою так і шляхом списання банком коштів з дебетної карти № [NUMBER] . Для користування коштами відповідачці була видана кредитна картка № [NUMBER] дата відкриття 22.04.2008 (а.с.38). У вказаній Анкеті-Заяві зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, вони складають договір про надання банківських послуг, примірник якого відповідачка отримала для ознайомлення у письмовому вигляді. Розмір кредитного ліміту наданого відповідачці неодноразово змінювався, що вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 36). Для користування кредитними коштами відповідачці було видано кредитні картки: № [NUMBER] дата відкриття 22.04.2008 з терміном дії до 04/12, № [NUMBER] дата відкриття 01.07.2011 з терміном дії до 04/15, № [NUMBER] дата відкриття 26.04.2012 з терміном дії до 12/15, № [NUMBER] дата відкриття 24.12.2015 з терміном дії до 03/18, № [NUMBER] дата відкриття 30.03.2018 з терміном дії до 03/22 (а.с. 37). Крім того, [PERSON] 22.05.2008 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за умовами якої: базова відсоткова ставка на місяць становить 1,9 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; щомісячна комісія за кредитне обслуговування становить 1% на залишок заборгованості, непогашеної на протязі пільгового періоду; розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, що має бути сплачений не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним; за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня у розмірі: пеня 1 (базова відсоткова ставка за договором/30 обчислюється за кожен день прострочення кредиту) + пеня 2 (1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується раз на місяць); за несвоєчасне погашення заборгованості більше, ніж на 120 днів передбачений штраф - 250 грн. + 5% від заборгованості (а.с.39). Своїм підписом відповідачка підтвердила, що отримала та ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданий виходячи із обраних нею умов кредитування. Таким чином, судом установлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується з запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Позивач, обґрунтовуючи позов також посилався на Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи Банку як невід`ємні частини спірного договору. Необхідно зазначити, що Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позову Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилася з ними, підписуючи заяву № б/н від 22.05.2008. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Отже, суд дійшов висновку, що зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені у заяві № б/н від 22.05.2008 та Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», споживчого кредиту, які відповідачка підписала. Згідно розрахунку позивача, розмір заборгованості відповідачки за кредитом станом на 04.01.2021 складає 33245 грн 18 коп. Вказаний розмір заборгованості складається з наступного: 27639 грн 62 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 5605,56 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України (а.с.5-24). Суд не погоджується з вказаним розрахунком оскільки він не відповідає умовам укладеного між позивачем та відповідачкою кредитного договору зважаючи на таке. У підписаній відповідачкою заяві № б/н від 22.05.2008 та Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» сторони узгодили відсоткову ставку у розмірі 1,9% на місяць, що становить 22,8 % на рік, а з наданого банком розрахунку вбачається, що відсотки нараховувалися по підвищений ставці, що не передбачено договором і заборонено законом. Так, відсоткова ставка стосовно використання кредитних коштів змінювалась банком, зокрема, у період: з 01.01.2013 по 31.08.2014 відповідачці нараховувались проценти у розмірі 30% річних (2,5% на місяць); з 01.09.2014 по 31.03.2015 - 34,8% річних (2,9% на місяць); з 01.04.2015 по 31.10.2015 - 43,2% річних (3,6% на місяць); з 01.11.2015 по 25.04.2016 розмір відсотків змінювався щомісячно з 34,8% до 43,2% річних (2,9% до 3,6% на місяць); з 26.04.2016 по 31.07.2020 - 42% річних (3,5% на місяць); з 01.08.2020 по 04.01.2021 - 40,8% річних (3,4% на місяць). Відповідно до положень ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачкою було погоджено підвищення узгодженої раніше процентної ставки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» всупереч положеннями ст. 81 ЦПК України суду не надано. Крім того, суд враховує і те, що позивач у порушення умов договору починаючи з 01.11.2015 неправомірно здійснював погашення відсотків за рахунок тіла кредиту, тим самим збільшуючи тіло кредиту, що не було погоджено сторонами при укладенні договору. Так, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідачки за тілом кредиту станом на 04.01.2021 складає 27639,62 грн, разом з тим з даного розрахунку також вбачається, що починаючи з 01.11.2015 банк погашав відсотки за рахунок тіла кредиту (четверта колонка вказаного розрахунку) (а.с. 12-24). Доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення відсотків позивачем не надано. Такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами. Таким чином, у відповідачки і утворилася неіснуюча заборгованість за тілом кредиту на яку банком також нараховувалася пеня. Усього разом банком починаючи з 01.11.2015 було погашено відсотків за рахунок тіла кредиту на суму 26359,35 грн, а також нараховано пеню у сумі 7220,62 грн. Відповідачка не знаючи постійно сплачувала кошти, які позивач безпідставно направляв на погашення тіла кредиту, яке утворилося як «Відсотки погашені за рахунок кредиту», а також на погашення пені нарахованої на неіснуючу заборгованість за тілом кредиту. Отже, банк безпідставно до тіла кредиту зарахував нараховані відсотки на загальну суму 26359,35 грн, у зв`язку з чим тіло кредиту збільшилося і на це тіло кредиту була нарахована та стягнута з відповідачки пеня у сумі 7220,62 грн. Також суд враховує і те, що розрахунок заборгованості наданий позивачем не узгоджується з випискою по рахунку, оскільки у ньому не враховані платежі внесені відповідачкою на погашення заборгованості, а саме: платіж у розмірі 299 грн від 19.05.2016; платіж у розмірі 300 грн від 21.06.2016; платіж у розмірі 300 грн від 22.07.2016; платіж у розмірі 300 грн від 19.08.2016. Таким чином, суд вважає, що банк не довів наявність у відповідачки заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 27639,62 грн. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 01.09.2016 відповідачка взагалі не мала заборгованості за кредитом. Починаючи з цієї дати до 04.01.2021 відповідачкою було використано 28777,41 грн кредитних коштів, а на погашення заборгованості, за цей же період нею було внесено 33771,04 грн, що також свідчить про не обґрунтованість позовних вимог по стягненню заборгованості за тілом кредиту в сумі 27639,62 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені представником позивача вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредитує безпідставними, тому не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог позивача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України понесені ним судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed