Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2015 є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 51924605 від 22.01.2016 у власності відповідача [PERSON], яка є сестрою, перебуває 1/3 частина вищевказаної квартири. Позивачу стало відомо, що в квартирі, яка перебуває у спільній частковій власності сторін по справі, проживають члени сімї відповідача. При цьому займають всю квартиру, а не її частину, відповідно до часток у праві власності. Позивач має намір проживати в вищевказаній квартирі, оскільки іншого житла не має. Раніше порядок користування між співвласниками не встановлювався. Стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися коли позивач дізнався про нанесення тілесних ушкоджень відповідачкою їхньому батьку. Остаточно відносини між сторонами зіпсувалися 03.11.2015, коли позивач почув через двері, як відповідач погрожувала йому нанесенням тілесних ушкоджень, якщо останній не впустить її до квартири. Позивач двічі звертався до відповідача з письмовими пропозиціями укласти угоду щодо порядку користування квартирою, а саме запропонував встановити наступний порядок користування квартирою, враховуючи частки у праві власності: виділити позивачу [PERSON] частину квартири, що відповідає частці у праві спільної часткової власності, а саме житлову кімнату № 5 (площею 27,7 кв.м); виділити [PERSON] частину квартири, що відповідає частці у праві спільної часткової власності, а саме: житлову кімнату № 6 (площею 11,0 кв.м.); кімнати № 1 коридор (площею 8,9 кв.м.), № 2 вбиральня (площею 1 кв.м.), № 3 ванна кімната (площею 3 кв.м.), № 4 кухня (площею 9,5 кв.м.) залишити у спільному користуванні співвласників квартири. Відповіді від відповідача не надійшло, так як конверти з пропозиціями були повернуті за закінченням терміну зберігання. Позивач [PERSON] не може реалізувати своє майнове право на користування належним йому майном, а тому просить суд встановити порядок користування квартирою відповідно до часток у праві власності. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом, які повернулися до суду не отриманими, що на підставі п. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обєктивного їх дослідження суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2015 є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 51924605 від 22.01.2016 у власності відповідача [PERSON], яка є його сестрою, перебуває 1/3 частина вищевказаної квартири. Позивачу стало відомо, що в квартирі, яка перебуває у спільній частковій власності сторін по справі, проживають члени сімї відповідача. При цьому займають всю квартиру, а не її частину, відповідно до часток у праві власності. Позивач має намір проживати в вищевказаній квартирі, оскільки іншого житла не має. Раніше порядок користування між співвласниками не встановлювався. Стосунки між позивачем та відповідачем остаточно зіпсувалися 03.11.2015, коли позивач почув через двері, як відповідач погрожувала йому нанесенням тілесних ушкоджень, якщо останній не впустить її до квартири. Позивач двічі звертався до відповідача з письмовими пропозиціями укласти угоду щодо порядку користування квартирою, а саме запропонував встановити наступний порядок користування квартирою, враховуючи частки у праві власності: виділити позивачу [PERSON] частину квартири, що відповідає частці у праві спільної часткової власності, а саме житлову кімнату № 5 (площею 27,7 кв.м); виділити [PERSON] частину квартири, що відповідає частці у праві спільної часткової власності, а саме: житлову кімнату № 6 (площею 11,0 кв.м.); кімнати № 1 коридор (площею 8,9 кв.м.), № 2 вбиральня (площею 1 кв.м.), № 3 ванна кімната (площею 3 кв.м.), № 4 кухня (площею 9,5 кв.м.) залишити у спільному користуванні співвласників квартири. Відповіді від відповідача не надійшло, так як конверти з пропозиціями були повернуті за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 1, 3 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно частин 1 та 2 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до п.14 Постанови ПВСУ № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», квартира яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно з розясненнями ВСУ, викладеними в Аналізі деяких питань застосування законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У разі недосягнення згоди між співвласниками у праві спільної часткової власності про порядок володіння і користування спільним майном співвласник має право звернутися до суду з позовом про надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, а якщо це неможливо вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідач фактично відмовилася від пропозиції позивача домовитися про порядок володіння та користування вищевказаною квартирою, що є їхньою спільною частковою власністю, а тому суд вважає за необхідне встановити порядок користування квартирою, визначений в позовній заяві. На підставі викладеного та

Outcome: approved