Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.04.2008 року у розмірі 16 080 грн. 52 коп. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 30.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого остання одержала кредит у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказуючи на те, що відповідачка не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.06.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 16 080 грн. 52 коп., представник позивача звернувся до суду з вимогою про стягнення з неї зазначеної заборгованості по кредитному договору. Представник позивача Рура Н.В. в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, якою позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не направляла, а тому суд, враховуючи заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що 30.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого остання одержала кредит у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.13, 14-19). При цьому відповідачка [PERSON] своїм підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами і правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає договір між сторонами. Ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 3.2 Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і позичальник дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. П. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач зі своєї сторони виконав умови договору, надавши відповідачці кредит у розмірі 13 000 грн. та видавши їй платіжну картку. Але відповідачка не виконує умови договору, гроші та нараховані відсотки не повертає, внаслідок чого станом на 30.06.2014 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 16 080 грн. 52 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 9 970 грн. 52 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 018 грн. 07 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 850 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн., штрафу (процентної складової) - 741 грн. 93 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачкою [PERSON] умов укладеного кредитного договору утворилась заборгованість, яка відповідачкою у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Outcome: approved