Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

представник позивача адвокат Косенко І.А. в інтересах [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позовні вимоги вмотивовані тим, що шлюб між сторонами укладено [INFO], у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Однак, як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, так як більше п`яти останніх років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. З середини 2013 року позивач проживає на території Сполучених Штатах Америки і повертатись в Україну не збирається, а тому вважає, що примирення між ним та відповідачем є неможливим, а збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Просить суд розірвати шлюб, питання щодо зміни прізвищ не ставиться. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні 25.02.2019 задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва якою задоволено подання державного виконавця про оголошення розшуку боржника - [PERSON] 09.04.2019 року відповідачем подано заперечення на позовну заяву в якій вона просить суд залишити позовну заяву без розгляду подану неуповноваженою особою без дотримання норм чинного законодавства. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.07.2019 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про залишення без розгляду позову відмовлено. В судовому засіданні 08.05.2019 задоволено клопотання представника позивача та долучено до матеріалів справи клопотання позивача [PERSON] про те, що вказаний позов з його ініціативи та в його інтересах підготовлено та подано представником - адвокатом Косенком І.А. з яким укладено договір про надання правової допомоги від 21.12.2018 та уповноважено на представництво його інтересів; копію довіреності; копію паспорту громадянина України; копію паспорту для виїзду за кордон. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.07.2019 року закрито підготовче провадження у справі яке призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просив розглядати справу за своєї відсутності (а.с. 50-51). Представник позивача - адвокат Косенко І.А., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснив, що збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача який проживає тривалий час в США, з відповідачем не підтримує жодних відносин і не спілкується, намірів щодо збереження сім`ї не висловлював. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що не бачить з боку позивача підстав для розірвання шлюбу, зауважила, що дійсно в 2013 році вона дізналась, що чоловік виїхав до США, здійснювала спроби спілкування із ним, однак їй це не вдалось оскільки не було відомо місцезнаходження чоловіка. Пояснила, що хоче зберегти сім`ю і не виключає налагодження та відновлення подружніх відносин із позивачем. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Левківський Б.К. в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні позову. Зауважив, що у представника позивача не було об`єктивної можливості посвідчити копію свідоцтва про шлюб сторін, виникає сумнів щодо волевиявлення позивача у розірванні шлюбу, в позовній заяві взагалі відсутні підстави для розірвання шлюбу і відповідач [PERSON] бажає вияснити чому у позивача виникло питання про розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, а також оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем був зареєстрований 14.10.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва про що зроблено актовий запис №1272 (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.2007 року, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя, зокрема, має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до тверджень представника позивача та відповідача [PERSON] встановлено, що з 2013 року [PERSON] та [PERSON] . припинили не тільки проживати однією сім`єю, підтримувати подружні стосунки, вести спільне господарство, а і взагалі будь яке спілкування між собою. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, він за дорученням позивача і від його імені направляє відповідачу певну суму аліментів на утримання дитини сторін. Крім того, в судовому засіданні було повідомлено, що між вказаними сторонами існували судові спори які ініційовані [PERSON] , зокрема, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх спільного сина, житловий спір. Відтак, з матеріалів справи, та з встановлених судом обставин в судовому засіданні, суд не вбачав виявлення бажання у подружжя надання їм строку на примирення, враховуючи і те, що в судовому засіданні не було заявлено відповідних клопотань з цього приводу. Як встановлено судом, подружнє життя між сторонами дійсно не склалося, тривалий час подружжя не проживає разом, фактично між ними припинені і шлюбні стосунки, і ведення спільного господарства і взагалі спілкування. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, фактично поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони дійсного наміру не мають. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених судом обставин, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, небажання сторін вживати заходи щодо примирення, й зокрема, те, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved