Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення боргу за договором кредиту, в якій зазначив, що відповідно до договору кредиту\~ № б/н від 19.08.2013 року відповідачці надано кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду щодо укладання договору шляхом підписання\~ заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» затвердженою наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку».\~\~ Відповідачка порушила умови погашення заборгованості за кредитом, на претензії банку не реагувала і не погасила в добровільному порядку суму боргу. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 23.04.2017 року за відповідачкою рахується заборгованість з врахуванням тіла кредиту, відсотків за кредитом та штрафних санкцій в загальній сумі 11564 гривні 80 копійок з яких: 2624 грн. 86 коп.. - сума заборгованості за кредитом, 3967 грн. 78 коп. - заборгованість по відсоткам, 3945 грн. 26 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина), 526 грн. 90 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача просить суд стягнути з відповідачки суму боргу за договором кредиту в розмірі 11564 грн.\~80 копійок і\~ судові витрати в розмірі 1600 гривень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та додатково суду пояснила, що підтвердження приєднання відповідача до умов отримання кредитного ліміту на платіжну картку є її заява анкета написана власноручно. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав подав до суду письмові заперечення на позов та додатково суду пояснив, що відповідач не отримала кредитну карту, вона отримала від позивача лише картку на отримання заробітної плати. Крім того вважає, що подана заява приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, наданий представником позивача як доказ укладання договору кредиту є неналежним доказом укладання такого договору та отримання грошей зазначених у позові. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонам докази дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до приєднаного до матеріалів справи оригіналу заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, від 19.08.2013 року [PERSON] підтвердила свою згоду на отримання банківських послуг - кредиту на умовах яких надає банк відповідно до Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідно до заяви наданій суду представником позивача від 08.11.2017 року, відповідач отримала 19.08.2017 року кредитну картку та картку для виплат. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19.08.2013 року між позивачем та відповідачем вбачається, що протягом з 09.09.2013 року по 23.04.2017 року по даному договору відповідач через термінал банкомата знімала грошові кошти які використовувала на свій власний розсуд. В звязку з чим станом на 23.04.2017 року по даному договору існує заборгованість в загальній сумі 11564 гривні 80 копійок з яких: 2624 грн. 86 коп.. - сума заборгованості за кредитом, 3967 грн. 78 коп. - заборгованість по відсоткам, 3945 грн. 26 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина), 526 грн. 90 коп. штраф (процентна складова). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України,\~ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії І-МИ №103187 видане 02 грудня 2014 року [PERSON], 02 грудня 2014 року за актовий запис №2089 зареєструвала шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції та змінила своє призвіще після реєстрації шлюбу на [PERSON]. Дана обставина також підтверджується наданим суду паспортом серії КР 147283 виданий 25.03.2015 року Новоселицьким РВВС у Чернівецький області [PERSON]. Отже, суд оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що [PERSON] порушила зобовязання взяті на себе відповідно до умов укладеного кредитного договору і зобовязалася нести відповідальність у разі не повернення суми боргу,\~ а тому суд вважає, що відповідачка зобовязана відшкодувати нанесені збитки банку. Щодо заявлених представником відповідача заперечень на позов частині того що відповідач не отримала кредитну картку, Суд не приймає до уваги та вважає їх такими що надані з метою ухилення від виконання зобовязань за укладеним договором з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України, Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу. Іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Отже, викладені правові норми та вище зазначені докази належність, допустимість, достовірність кожного з них у суду не викликає сумнівів з однозначністю та достовірністю спростовують позицію представника відповідача, крім того представник відповідача не надав суду належні та допустимі докази які би спростували правомірність укладеного договору відповідно до заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, від 19.08.2013 року якою [PERSON] підтвердила свою згоду на отримання банківських послуг - кредиту на умовах яких надає банк відповідно до Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна». Суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача загальна сума за кредитним договором №б/н від 19.08.2013 року в 11564 грн. 81 коп. (одинадцять тисяч пятсот шістдесят чотири грн.. 81 одну коп.).\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Платіжним дорученням №PROMK0B1RBD від 10.06.2017 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. Суд вважає, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн..

Outcome: approved