Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] з померлою [PERSON] в період часу з січня 2017 року по [INFO] [ADDRESS]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 11,4705 га для ведення особистого селянського господарства на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER] право на яку померлої було посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданим Приазовською районною державною адміністрацією 14 квітня 2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № [NUMBER] Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла матір [PERSON] - [PERSON], яка за станом здоров'я з січня 2017 року по [INFO] проживала разом з [PERSON] та перебувала на його утриманні. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 11,4705 гектарів на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області. Оскільки матір позивача померла у лікарні м. Москви, тому [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за місцем смерті матері. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися про що подали відповідні заяви нотаріусу. Таким чином, [PERSON]. фактично прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Крім того, оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку у позивача відсутній, бо був втрачений за життя померлою. За таких обставин просить задовольнити заявлені вимоги. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило, відповідачем відзиву на позовну заяву не було надано. Ухвалою суду від 06 березня 2019 року судом було витребувано з Приазовської районної державної нотаріальної контори (смт. Приазовське, вул.. Пушкіна, 5) інформаційну довідку із Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м. Москва Росія. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області у судове засідання не з?явився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 16/. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] - позивача по справі /а.с. 13/ матір'ю зазначена [PERSON]. Звісним спадкоємцем після смерті [PERSON] є син [PERSON] - позивач по справі, з яким проживала померла в період часу з січня 2017 року по [INFO] [ADDRESS]. Відповідно до довідки нотаріуса Шатурського нотаріального округу Московської області Плешкової С.В. /а.с. 17/ [PERSON] 03 липня 2018 року звернувся до нотаріальної контори за місцем смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. 03 липня 2018 року заведена спадкова справа № 47/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, слід визнати той факт, що [PERSON] постійно проживав спільно зі спадкодавцем померлою [PERSON] в період часу з січня 2017 року по [INFO] [ADDRESS]. Вирішуючи питання про визнання права власності на спадкове майно, суд виходить з наступного. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на належне їй майно, що складається, у тому числі, з земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 11,4705 га, розташованої на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, про що свідчить копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] /а.с. 20/ та копія витягу з Державного земельного кадастру /а.с. 21-27/. Згідно довідки нотаріуса Шатурського нотаріального округу Московської області Плешкової С.В. /а.с. 17/ [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та станом на 26 вересня 2018 року є єдиним спадкоємцем, звернувшимся до нотаріуса, який прийняв спадщину. Інші звісні спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про відмову від спадщини, що підтверджується заявами /а.с. 18, 19/. Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 27.03.2019 року, наданої з Приазовської державної нотаріальної контори /а.с. 35/, за параметром запиту: [PERSON], дата смерті [INFO], - у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 1273, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи). Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, з урахування того, що [PERSON] мешкав разом зі спадкодавцем [PERSON] і протягом строку для прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що слід визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 11,4705 гектарів на території Надеждинської сільської ради, право на яку померлої [PERSON] посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданим Приазовською районною державною адміністрацією 14 квітня 2004 року.

Outcome: approved