Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Залозна Д.П. звернулась до Дніпровського районного судум. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] : аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини всіх доходів відповідача щомісяця з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання [PERSON] , з якою проживає дитина з інвалідністю в розмірі 1/5 частини всіх доходів відповідача з дня подачі позовної заяви на протязі всього часу проживання дитини разом з позивачем та додаткові витрати понесені позивачем на дитину в розмірі 14 958,50 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 10 вересня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 09 червня 2020 року було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом всього часу окремого проживання сторін, позивач самостійно утримує дитину, загальна сума допомоги, яка була надана дитині складає 6 989,55 грн, відповідач нехтує своїм обов`язком щодо утримання дитини, незважаючи на те, що син потребує постійного лікування. В зв`язку з ненаданням відповідачем коштів на утримання дитини в добровільному порядку, позивач змушена звернутися до суду. Дитина з народження має тяжке захворювання, потребує постійного нагляду, лікування та реабілітації, у зв`язку з чим, позивач не може влаштуватися на роботу. Позивач отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю, проте цих коштів не вистачає на лікування, медичну реабілітацію, психологічну, педагогічну корекцію та інші заходи програми реабілітації, які призначені дитині КНП ЦПМС №4 Дарницького району. Посилаючись на те, що відповідач не має на утримані інших дітей, непрацездатних батьків, дружини, проблеми щодо стану здоров`я відсутні, має на праві власності автомобіль, до 21 лютого 2020 року займався підприємницькою діяльністю, матеріальне становище відповідача дозволяє в повній марі забезпечувати сина, позивач вважає, що достатнім розміром аліментів на дитину з інвалідністю є Ѕ частина всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та достатньою сумою аліментів для утримання позивача є 1/5 частина всіх доходів відповідача. Дитина сторін потребує постійної реабілітації, яка повинна здійснюватися в медичних та оздоровчих закладах. Загальна сума витрат на проходження курсу реабілітації сплачена позивачем у розмірі 29 917,00 грн. Посилаючись на положення ст. 185 СК України, позивачем заявлено вимогу до відповідача про стягнення 14 958,50 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін (а.с. 53-55). Копію вищевказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими документами відповідачем отримано 10 листопада 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 70). 22 листопада 2020 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву (а.с. 69). Відзив мотивовано тим, що передбачений ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є безумовним і відповідач жодним чином не відмовляється його виконувати. Проте вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі Ѕ частини доходу відповідача належним чином не обґрунтовані, на їх підтвердження не надано будь-яких розрахунків, квитанцій або інших документів, що підтверджують розмір витрат на дитину. Також позивачем не надано жодних обґрунтувань витрат чи документального підтвердження того, що отримуваних від управління соцзахисту додаткових коштів на утримання дитини не вистачає. Крім того, відповідач на даний час навчається (здійснює перекваліфікацію у зв`язку із втратою роботи) і є студентом, його доходом є стипендія, а тому вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки всіх своїх доходів. Щодо аліментів на утримання позивача, представник відповідача також зазначає про необґрунтованість таких вимог та відсутність у відповідача змоги надавати таку допомогу матері дитини через матеріальний стан, а в силу вимог ч. 1 ст. 88 СК України право на утримання виникає тільки за умови, що другий з подружжя може надавати таку матеріальну допомогу. Крім іншого, відповідач заперечує проти задоволення вимог про стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини, на підтвердження яких стороною позивача надано рахунок від 08 липня 2020 року № 57, рахунок від 30 червня 2020 року № МР000001994 та лист від 15 липня 2020 року, які відповідно до вимог ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не є підтвердженням фактично понесених витрат, а носять лише інформаційний характер. Більше того, за інформацію відповідача, витрати на реабілітацію дитини оплачувалися за рахунок благодійного фонду, отже позивач не несла додаткових матеріальних витрат. Заперечуючи проти відшкодування витрат на професійну правову допомогу, стороною відповідача зазначено про те, що у наданих позивачем до суду документах відсутній передбачений ч. 3 ст. 137 ЦПК України детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також відсутній й відомості про час, витрачений адвокатом. Позивач лише констатує витрачання 3 500,00 грн на правову допомогу, проте дана сума жодним чином не деталізована, як того вимагає ст. 137 ЦПК України. Відсутність детального опису робіт та інших передбачених ст. 137 ЦПК України відомостей, унеможливлює встановлення обсягу робіт та наданих послуг, а відтак позбавляє позивача права на відшкодування судових витрат. (а.с.60-62) 18 грудня 2020 року до суду від представника [PERSON] - адвоката Залозної Д.П. надійшла відповідь на відзив, у якій сторона позивача не погодилась з позицією відповідача та зазначено, що відповідач не розуміє принцип та суть стягнення аліментів, вважає, що позивач повинна подати квитанції за витрати, які буде нести в майбутньому на дитину. Натомість позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі Ѕ частки від доходу відповідача,

Outcome: partial