Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Представник відповідача Нагірненської сільської ради, позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву. Позивач, її представник на задоволенні позову наполягали, просили про розгляд справи без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на житловий будинок № 23 по вул. Набережна в с. Нагірне Ренійського району; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 370600 від 20.11.2009 р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 127912 від 30.12.2010 р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 019630 від 24.12.2004 р.; копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.11.2012 р.; копія довідки АТ «Ощадбанк» від 12.10.2012 р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 850241 від 30.12.2010 р.; копія рахунку-вкладу № 915510129; копія паспорту гр. [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON], померлої 12.06.2011 р.; копія довідки Нагірненської сільської ради від 10.10.2012 р.; копія нотаріально посвідченого свідоцтва про смерть [PERSON], померлого 04.03.2015 р. в м. Кагул Р. [PERSON]; копія свідоцтва про одруження; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 019629 від 24.12.2004 р. ; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 836849 від 21.02.2007 р.; копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі; копія довідки Нагірненської сільради від 24.12.2013 р.; копія свідоцтва № 025648 про придбання інвестиційних сертифікатів акціонерного товариства закритого типу «Чорноморський регіональний інвестиційний фонд»; копії договорів оренди майна №№ 44, 45; копія витягу з Домової книги про реєстрацію місця проживання; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.05.2016 року. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є сином нині померлого [PERSON] За життя [PERSON] належало: -земельна ділянка площею 0, 0266 га. (із кадастровим номером 5124182400:02:001:0140) розташована на території Нагірненської сільської ради, виділена для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 370600 від 20.11.2009 року. -земельна ділянка площею 0, 18 га. (із кадастровим номером 5124182400:01:005:0321) розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділена для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 127912 від 30.12.2010 року. -земельна ділянка площею 0, 2500 га. (із кадастровим номером 5124182400:02:001:0202) розташована за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Нагірне, вул. Набережна, 23, виділена для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 850241 від 30.12.2010 року. -земельна ділянка площею 1, 99 га. (із кадастровим номером 5124182400:01:006:0112) розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, мас. № 10, діл. № 32, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 019629 від 24.12.2004 року. -земельна ділянка площею 2, 06 га. (із кадастровим номером 5124182400:01:006:0113) розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, мас. № 10, діл. № 33 виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2012 р., реєстр № 3178. -житловий будинок із надвірними спорудами, розташований в с. Нагірне Ренійського району Одеської області по вул. Набережна № 23, загальною площею 79,20 кв. м., житловою площею 60,30 кв. м., підсобною площею 18,90 кв. м., на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 836849 від 21.02.2007 року. -інвестиційний сертифікат в Акціонерному товаристві закритого типу «Чорноморський регіональний інвестиційний фонд» на підставі свідоцтва № 025648. -грошові внески та суми компенсаційних виплат в сумі 7919 грн. 39 коп., що зберігаються у ТВБВ №№ 1015/0371 філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунках №№ 1016, 1228 і на компенсаційному рахунку № 915510129 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2012 р., реєстр № 3181. -майновий пай на підставі свідоцтва про право на майновий пай серії ОД-ХХ № 01565 від 08.08.2003 року. -майновий пай на підставі свідоцтва про право на майновий пай серії ОД-ХХ № 01566 від 08.08.2003 року (успадкованого після смерті дружини [PERSON]К, померлої 12.06.2011 р., на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України). На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишила, 04.03.2015р. - помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, позивач у справі, (як спадкоємець першої черги за законом) звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів (правовстановлюючий документ, реєстрацію якого було проведено в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, на житловий будинок, оригінали державних актів на право приватної власності на вищевказані земельні ділянки, оригінали свідоцтв про право власності на майнові паї, оригінал свідоцтва придбання інвестиційних сертифікатів) на вищевказані житловий будинок, земельні ділянки, майнові паї та ін. обєкти, про що 26.05.2016р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON], [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на вищевказане усе нерухоме майно, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, що залишилася після померлих [PERSON], [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців судом не встановлено. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою, що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя [PERSON], [PERSON] не була проведена державна реєстрація житлового будинку в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, та загублено оригінали державних актів на право приватної власності на вищевказані земельні ділянки, так саме щодо іншого спадкового майна, а зареєструвати право власності після смерті спадкодавців є неможливим, у звязку із тим, що закон повязує набуття права власності на нерухоме майно із відповідною державною реєстрацією цього права, а згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність, тобто здатність мати цивільні права та обовязки фізичної особи припиняється у момент її смерті, також чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту також не можливо оформити спадщину (згідно п. 5.1 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю…видається відповідний дублікат», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року, при втраті (псуванні) державного акта на землю, власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат, так як набуте за спадкуванням право власності позивача не було оформлено, позивач не в змозі отримати дублікати державних актів на землю, свідоцтв про право на майнові паї, у звязку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із позовом. Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно». Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України, одним із шляхів захисту прав громадян на землю є визнання прав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на земельні ділянки, майнові паї, житловий будинок, інвестиційні сертифікати, грошові внески та сум компенсаційних витрат, з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved