Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у червні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 03.12.2003 року в с.Печини Тростянецького району Сумської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на грошові вклади та на земельну частку (пай) яке належало померлій на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай). За життя [PERSON] належне їй мано заповідала позивачу. Позивач після смерті [PERSON] спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади з нарахованими процентами та компенсацією. Постановою державної нотаріальної контори від 02.03.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку сертифікату про право на земельну частку (пай), яке на даний час втрачене, і відповідне оголошення про визнання його недійсним надруковане в газеті. За життя померла [PERSON] державного акту взамін сертифікату про право на земельну частку (пай) не отримувала. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом,право на земельну частку (пай) розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах відповідно сертифікату СМ № 002481 зареєстрованого за № 109 від 03.04.1996 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON], яка померла 03.12.2003, по САПТЗТ «Зоря» на землях Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області, виданого на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації № 168 від 22.03.1996. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.с.5). Представник Печинської сільської ради у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечує (а.с.27). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] померла 03.12.2003 року, що є часом відкриття спадщини (а.с. 10). Відповідно до довідки, наданої виконавчим комітетом Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області померла 03.12.2003 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала по вул. Центральна (Червоноарміська), 43, в с. Печини, Тростянецького району Сумської області, і на момент смерті з останньою була зареєстрована [PERSON]. Від імені померлої виконкомом Печинської сільської ради було зареєстровано заповіт [PERSON], спадкоємцями після смерті останньої є [PERSON] (а.с. 12, а.с. 15 зворотній бік). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 48853048 від 22.08.2017 року після смерті [PERSON], яка померла 03.12.2003 року була заведена спадкова справа № 356/2007 та 13.09.2007 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на грошові вклади, що також підтверджується поданою до Тростянецької районної нотаріальної контори заявою а також копією виданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 14,15,37,38). Згідно з довідкою відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області від 22.02.2017 року на імя «Давидова Віра Іванівна» видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №002481 по САПТЗТ «Зоря», на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області № 168 від 22.03.1996 року. Сертифікат зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 109 від 03.04.1996 року, та видано (а.с.13). Судом установлено, що постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори, що виконує в порядку заміщення обовязки державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори від 02.03.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), що знаходиться по САПТЗТ «Зоря», оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.11). У газеті було розміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №002481 зареєстрований за № 109 від 03.04.1996 року на імя [PERSON] по САПТЗТ «Зоря», виданий на підставі розпорядження Тростянецької РДА № 168 від 22.03.1996 року вважати недійсним (а.с. 16). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 12.03.2003 року. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON], спірні правовідносини у цій справі регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON], яка є спадкоємцем за заповітом і силу статей 548, 549 ЦК УРСР набула право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 03 грудня 2003 року, оскільки у встановлений законом строк подала до державної нотаріальної контори відповідну заяву та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади, а тому набула право на земельну частку (пай) площею 4,16 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в межах землекористування САПТЗТ «Зоря», який належав останній на підставі сертифікату виданого на підставі розпорядження Тростянецької РДА № 168 від 22.03.1996 року, зареєстрований 03.04.1996 року за № 109. За відсутності у позивача правовстановлюючого документу на ім'я померлої [PERSON] - сертифікату серії СМ № 002481 на право на земельну частку (пай) позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право слід визнати за нею рішенням суду. За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved