Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, просить суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], яка померла 25.05.2014 року, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями загальною площею 90.1 кв.м. 1964 року побудови, що розташований за адресою: вул. Надрічна, 49, в с. Северинівка Таращанського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.05.2014 року померла мати позивача [PERSON], яка проживала до дня смерті по вул. Надрічна, 49, в с. Северинівка Таращанського району Київської області. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0.3139 га., земельної ділянки площею 0.0459 га., земельної ділянки площею 2.7397 га. та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Надрічна, 49, в с. Северинівка Таращанського району Київської області. Єдиним спадкоємцем як за законом так і за заповітом на спадкове майно, що залишилось на день її смерті є син [PERSON], оскільки дочка - [PERSON] відмовилася від отримання спадщини за заповітом на користь позивача. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини прийняв спадщину на майно спадкодавця, а саме подав до державного нотаріуса Таращанської державної нотаріальної контори [PERSON] заяву про прийняття спадщини. 19.02.2015 державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачеві були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали померлій [PERSON] У видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок нотаріус відмовила у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в прохальній частині позовної заяви представник позивача просив розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 30/2015 до майна померлої 25.05.2014 року [PERSON], [INFO], суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25.05.2014 року померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть серія І-ОК № 305039, видане 27.05.2014 року Виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, запис за № 8), яка до дня смерті проживала [INFO]. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0.3139 га., земельної ділянки площею 0.0459 га., земельної ділянки площею 2.7397 га. та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Надрічна, 49, в с. Северинівка Таращанського району Київської області, що належало їй на праві власності. З заповіту, складеного секретарем виконавчого комітету Северинівської сільської ради 21.06.2006, зареєстрованого в реєстрі за № 56, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Надрічна, 49, в с. Северинівка Таращанського району Київської області, [PERSON] заповідає [PERSON], а належне їй право на земельну частку (пай) у рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] відмовилася від вищевказаного майна, що підтверджується її заявою від 19.02.2015 до Таращанської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованої в реєстрі за № 181 державним нотаріусом [PERSON] 19.02.2015 державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачеві були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали померлій [PERSON] 23.01.2019 в.о.державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою вул..Надрічна, 49, с. Северинівка Таращанського району Київської області, в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Надрічна, 49, в с. Северинівка Таращанського району Київської області. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст..1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ч. 1\~ ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.\~\~\~\~\~ Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.\~\~ Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Факт належності [PERSON], яка померла 25.05.2014 року, житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: вул. Надрічна, 49, с. Северинівка Таращанського району Київської області, підтверджується наступними доказами: виписками з погосподарських книг за 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015 рр., виданими виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, згідно яких померла була головою двору, була зареєстрована та проживала у вище зазначеному будинку. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.\~ Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування, чи з інших підстав, претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Судові витрати суд залишає за позивачем. За таких обставин,

Outcome: approved