Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ККП «Маріупольтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), опалювальна площа складає 51,8 кв.м. В результаті того, що оплата за користування послугами по теплопостачанню відповідачем вносилась не в повному обсязі, за період з 01.10.2014 року по 01.05.2020 року утворилася заборгованість в сумі 47869,64 грн. Просять стягнути з відповідача зазначену суму боргу, а також 3 % річних в сумі 3486,49 грн., інфляційні витрати в сумі 9911,18 грн., а також судовий збір в сумі 2102 грн. Від представника позивача мається заява про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами позивача не згодна, просила відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 червня 2020 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши письмові докази, вважає встановленими такі обставини. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Тому споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Як встановлено судом, місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації, наданої Комунальним комерційним підприємством «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість», власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , якому належить Ѕ частина, та [PERSON] , якому належить Ѕ частина. Відповідач [PERSON] частки у власності квартири не має. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії для потреби опалення виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2014 року по 01.05.2020 року. Однак, враховуючи те, що відповідно до відомостей, наданих Комунальним комерційним підприємством «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість», відповідачу [PERSON] належить тільки Ѕ частка квартири за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] частки у власності квартири не має, суд не має передбачених законом підстав для стягнення з останніх всієї суми заборгованості у солідарному порядку, яка утворилася за вказаною адресою, як і не має підстав для задоволення позовних вимог частково, оскільки вимог до інших співвласників квартири позивачем не пред`явлено, в зв`язку з чим розподіл в солідарному порядку суми боргу є неможливим. Беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову не знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Виходячи з того, що суд відмовляє в задоволенні позову, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, що був сплачений при зверненні до суду слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed