Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Савіхіна А.М. звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 28.01.2011 року у розмірі 16 781, 72 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.01.2011 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 8200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 23.10.2018 року має заборгованість в розмірі 16781,72 грн., яка складається з наступного: 10393,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5112,88 грн. - пеня; , а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 775,32 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати у розмірі - 1762,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки не повідомлено, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1\~ст. 278 ЦПК України\~відповідач не подав, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд доходить наступних висновків. Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № б/н від 28.01.2011 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 8 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Із положень ст. 1055 ЦК України слідує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2011 року відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із анкетою - заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. 28.01.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 8 200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір шляхом приєднання останнього до запропонованих позивачем Умов і Правил надання банківських послуг (далі - Умови і Правила), які разом із заявою від 24 грудня 2013 року, Пам`яткою клієнта і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Подавши ПАТ КБ «ПриватБанк» заяву, [PERSON] приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формах Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Відповідач зобов`язувався повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок у банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. Банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі. Сторони домовилися, що за невчасне погашення кредиту та/або процентів [PERSON] повинна була сплатити банку пеню. У випадку порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, позичальник зобов`язався сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених процентів. З виписки по картковому рахунку вбачається, що у період з 19.04.2013 року по 23.10.2018 року відповідачу відкрито рахунок, на який встановлено кредитний ліміт, та відповідач користувався кредитними коштами: знімав готівку та здійснював погашення кредиту. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість [PERSON] станом на 23.10.2018 року становить 16 781 грн. 72 коп., з них: 10 393 грн. 52 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5 112 грн. 88 коп. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 775 грн. 32 коп. штраф (відсоткова складова). Тобто, із зазначеного вище розрахунку заборгованості, вбачається, що у [PERSON] відсутня заборгованість по тілу кредиту, а є лише заборгованість по сплаті відсотків, пені та штрафу. У відповідності до статті 536 ЦК України, проценти є платою за користування чужими коштами. Згідно до Умов та правил надання банківських послуг, проценти нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом, однак, з матеріалів справи вбачається, що у відповідача залишку заборгованості за кредитом немає. Крім того, у відповідності до статті 549 ЦК України, штраф - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Як зазначено в Тарифах з обслуговування кредитних карт «Універсальна», процентна складова штрафу за вказаним кредитним договором складає 5% від суми заборгованості за кредитним договором, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Як вбачається з розрахунків, наданих позивачем, штраф у розмірі 775 грн. 32 коп. вирахувано як 5% від суми 15 505 грн. 88 коп. (відсотки за користування кредитом в сумі 10 393 грн. 52 коп. + пеня в сумі 5112 грн. 88 коп.), тобто проведено нарахування штрафу у відсотках від суми іншого виду неустойки (згідно до ч. 3 статті 549 ЦК України) - пені. За таких обставин суд не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий банком, оскільки даний розрахунок не відповідає умовам чинного законодавства та умовам кредитного договору, іншого розрахунку, незважаючи на обов`язок самостійно доводити перед судом обставини у справі та незважаючи на вимогу суду в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, представник банку не надав.Таким чином, хоча і кредитор має право вимагати погашення лише частини боргу із загальної заборгованості, все одно це не звільняє позивача від обов`язку довести, що існує така заборгованість, лише у випадку доведення існування заборгованості за залишком кредитних коштів, може бути доведено існування і інших складових заборгованості, як от відсотків за кредитом, штрафів та пені. Лише у випадку доведення існування заборгованості за залишком кредиту позивач має право вимагати повернення лише частини з наявної заборгованості. У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Позивач не довів наявності у [PERSON] заборгованості в розмірі 16 781 грн. 72 коп. Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд доходить висновку, що в задоволенні позову АТ «ПриватБанк» слід відмовити. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed