Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 261753,89 грн. та судові витрати по справі у розмірі 3926,31 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 05.09.2006 року між акціонерний комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 050116/595, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8205,0 доларів США. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги. На забезпечення умов виконання кредитного договору №050116/595 з відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №05-02-13 від 06.04.2011 року. Відповідно до умов якого [PERSON] поручається за виконання боржником умов кредитного договору. Однак, у порушення зазначених умов договору відповідачі своїх зобовязань за кредитним договором не виконали, у звязку із чим утворилась заборгованість у розмірі: 104338,04 грн. - за кредитом; 157415,85 грн. - по відсотках, через що позивач змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.52). У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про причини не явки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. Відповідачка [PERSON] та її представник до судового засідання не зявився, про причини не явки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в матеріалах справи міститься заперечення відповідачки [PERSON], в якому вона просить у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості в частині предявлених вимог до неї , відмовити повністю (а.с.88-90). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 05.09.2006 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 05-01-16/595, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8205,0 доларів США (а.с.6-8). Крім того, 03.08.2007 р, 27.04.2008 р., 10.08.2007 р., 15.10.2007 р., 06.10.2008 року були внесенні зміни до кредитного договору № 05-01-16/595 від 05.09.2006 року, та були встановлені графіки погашення кредиту (а.с.13-24). В якості виконання кредитних зобовязань між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 05-02-13, за умовами якого відповідачка на добровільних засадах бере на себе зобовязання відповідати по зобовязаннях відповідача [PERSON] (а.с.25). Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідачі не виконали умов договору, у звязку із чим виникла заборгованість, яка станом на 01.08.2017 року складає 261753,89 грн., з них: - 104338,04 грн. заборгованість за кредитом; - 157415,85 грн. заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 050116/595 від 05.09.2006 року (а.с.29). 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобовязалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №050116/595 від 05.09.2006 року (а.с.30-40). Як вбачається з позовної заяви, позивач у своєму позові просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 050116/595 від 05.09.2006 р. в розмірі 261 753,89 грн. Вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 050116/595 від 05.09.2006 р. не підлягають задоволенню. Оскільки, як вбачається з матерів справи, вимоги заявлені позивачем до [PERSON] згідно договору поруки № 05-0213 від 06.04.2011 р., відповідно до якого [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] своїх обовязків за вищезазначеним кредитним договором. В той же час, частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Верховним Судом України неодноразово, зокрема, у постанові від 17 вересня 2014 року при розгляді справи № 6- 53цс14 було констатовано: умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те. що ним договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання СТРОКУ виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Отже, із урахуванням того, що кінцевий термін погашення кредиту для відповідача [PERSON], згідно п.2.3 кредитного договору №05-01-16/595, був встановлений до 04 вересня 2012 року, то позивач мав право заявити до [PERSON] як поручителя вимоги на підставі укладеного нею із позивачем договором поруки протягом шести місяців з цієї дати, а саме до 04.03.2013 р., після цієї дати порука за договором поруки №05-0213 від 06.04.2011 р. на підставі ч.4 ст.559 ЦК України є припиненою. Позивач звернувся в суд із позовом у вересні 2017 року, предявивши до [PERSON] вимоги через 4 роки, тобто після припинення поруки за укладеним договором. У звязку з чим, позовні вимоги предявленні до [PERSON], як до поручителя не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання та підлягають судовому захисту.

Outcome: partial