Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Запоріжгаз збут» з 01 липня 2015 року є постачальником природного газу із спеціальними обов`язками постачання на території Запорізької області. Відповідно до умов договору підприємство у період з 01 лютого 2018 року по 25 квітня 2018 року надало, а боржник належним чином прийняв послуги з газопостачання. Проте, боржник вартість отриманих послуг сплачував не в повному обсязі та станом на 31 жовтня 2020 року з урахуванням поточних оплат має борг перед позивачем у сумі 17762,71 грн. Розрахунок обсягу наданих боржнику послуг з газопостачання проводився підприємством за фактично спожитий природний газ за показниками лічильника газу та цінами на газ природний, відповідно до постанови НКРЕКП «Про роздрібні ціни на газ природний, що використовується для потреб населення» від 03.03.2015 №583 та постанови КМУ від 01.10.2015 №758 (зі змінами), постанови КМУ від 22.03.2017 №187 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу». З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за надані послуги з газопостачання у сумі 17762,71 грн. та судовий збір. 23 лютого 2021 року представник третьої особи надав письмові пояснення, в яких зокрема зазначив, що АТ «Запоріжгаз» підтримує позов ТОВ «Запоріжгаз Збут» та вважає за можливе задовольнити у зв`язку з наступним. Так, з 22 травня 2019 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню га газифікації «Запоріжгаз» змінило назву на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз». На виконання вимог ст.16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» №2467 від 08.07.2010 (який був чинний до 01.10.2015) з 01 липня 2015 року відбулося законодавче відокремлення функцій транспортування, розподілу природного газу та постачання природного газу. В контексті вказаних приписів законодавства з 01 липня 2015 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на ринку природного газу як суб`єкт цього ринку виконує лише функції з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу відповідно до Ліцензії серія АЕ №642479 та потім постанови НКРЕКП від 19.06.2017 №890, та відповідно кваліфікується серед суб`єктів ринку природного газу як оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ). Згідно правових приписів пункту десятого глави другої розділу X Кодексу ГРМ, установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Підпунктом а пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України «Про комерційний облік природного газу» №3533 від 16.06.2011 передбачено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках. Крім того, в частині першій статті 5 Закону № 3533 визначено, що у разі відмови населення від встановлення суб`єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках. Так, 26 грудня 2017 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» на виконання вимог Закону №3533 були здійснені заходи щодо встановлення лічильника газу за адресою: [ADDRESS] , за результатами чого відповідачем по справі було відмовлено представникам ПАТ «Запоріжгаз» у встановленні лічильника газу в помешканні відповідача, що є порушенням Кодексу газорозподільних систем, а саме: підпункту 5 пункту 2 глави 2 розділу XI, тобто, до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить відмова в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу. За результатами вказаних заходів працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було складено акт про порушення №б/н від 26.12.2017. Акт у порядку, визначеному Кодексом ГРМ, підписано працівниками ПАТ «Запоріжгаз» та представником органу місцевого самоврядування у відповідності до абз.3 п.4 гл.5 розділу XI Кодексу ГРМ у зв`язку з відмовою споживача (відповідача) від його підпису. 15 січня 2018 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» повторно на виконання вимог Закону №3533 були здійснені заходи щодо встановлення лічильника газу за адресою: [ADDRESS] , за результатами чого відповідачем по справі знову було відмовлено представниками ПАТ «Запоріжгаз» у встановленні лічильника газу в помешканні відповідача. За результатами вказаних заходів працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було складено акт про порушення б/н від 15.01.2018 року. Акт у порядку, визначеному Кодексом ГРМ, підписано працівниками ПАТ «Запоріжгаз» та представником органу місцевого самоврядування у відповідності до абз.3 п.4 гл.5 розділу XI Кодексу ГРМ у зв`язку з відмовою споживача (відповідача) від його підпису. 19.01.2018 в Товаристві було здійснено розгляд Акту про порушення №б/н від 26.12.2017 та Акту про порушення б/н від 15.01.2018 комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, затвердженою наказом Товариства №913-1016 від 24.10.2016 зі змінами згідно наказу Товариства №01На-37-0317 від 09.03.2017. За наслідками розгляду акту про порушення було прийнято рішення про його задоволення повністю. Таким чином, дії третьої особи за вказаних обставин цілковито ґрунтуються та відповідають приписам законодавства. У дане судове засідання від представника позивача адвоката Мульченка О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що ТОВ «Запоріжгаз Збут» підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] також у дане судове засідання не з`явився, за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві та підтвердженою відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, викликався неодноразово в судові засідання судовими повістками, але рекомендовані поштові відправлення повернулись на адресу суду з позначкою листоноші «Адресат відсутній». Окрім того, суд відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України здійснював виклики відповідача у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач [PERSON] після оприлюднення оголошень про його виклики у судові засідання до суду жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, відзив на позов не подав. Від представника третьої особи адвоката Швайковського А.А. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він також зазначає, що позов підлягає задоволенню з підстав, викладених у поясненнях третьої особи. Тому суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, відсутність заперечень проти задоволення позову з боку відповідача, враховуючи думку третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що ТОВ «Запоріжгаз Збут» є постачальником природного газу із спеціальними обов`язками постачання на території Запорізької області. На виконання положень Закону України «Про ринок природного газу» №329-VІІІ від 09.04.2015 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), Постановою від 30.09.2015 №2496 затвердила «Правила постачання природного газу» (далі за текстом Правила), що регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Згідно розділу 3 вищезазначених Правил, однією з підстав постачання природного газу побутовому споживачу є наявність укладеного з постачальником Договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) та дотримання його умов. Пунктом 2 розділу 3 Правил передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п.1.2 Типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1386/27831, умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п.1.3 Типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам, договір є договором приєднання, на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього Договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом з відповіді, наданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області про реєстрацію місця проживання, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії довідки щодо стану заборгованості, виданої старшим менеджером із збуту Токмацького ВП ТОВ «Запоріжгаз Збут» [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , абонентом [PERSON] здійснювалась частково за рахунок субсидії оплата за спожитий природний газ з квітня 2017 року по квітень 2018 року та фактично до 25 квітня 2018 року (дата припинення постачання газу) здійснювалось споживання природного газу, а відтак договір між позивачем та відповідачем вважається укладеним. Судом встановлено, що 26 грудня 2017 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» складено Акт про порушення №б/н, відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] , встановлено порушення: відмова в доступі до об`єкта побутового споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив монтаж лічильника газу після проведення періодичної повірки, споживач був попереджений листом від 18.12.2017. Акт про порушення підписано працівниками ПАТ «Запоріжгаз» та представником органу місцевого самоврядування у зв`язку з відмовою споживача (відповідача) від його підпису. 15 січня 2018 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» повторно було складено Акт про порушення №б/н, відповідно до якого у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , встановлено порушення: відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив монтаж лічильника газу після проведення періодичної повірки, споживач був попереджений листом. Акт про порушення підписано працівниками ПАТ «Запоріжгаз» та представником органу місцевого самоврядування у зв`язку з відмовою споживача (відповідача) від його підпису. 19 січня 2018 року комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було здійснено розгляд Акту про порушення №б/н від 26 грудня 2017 року, до якого долучено Акт про порушення б/н від 15 січня 2018 року, попередження від 18.12.2017, супровідний лист від 04.01.2018 та чеки. За наслідками розгляду акту про порушення №б/н від 26 грудня 2017 року було прийнято рішення про його задоволення. Згідно з п. 2.1. договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Відповідно до п.п. 4.3, 4.5, 4.6 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. Спосіб оплати має бути визначений споживачем в заяві-приєднанні. При цьому споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, шляхом он-лайн переказу, поштового переказу, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунка. Так, відповідно до умов договору позивач у період з 01 лютого 2018 року по 25 квітня 2018 року надав, а відповідач прийняв послуги з газопостачання. Відповідно до п.5.2. договору споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору. У порушення зазначених умов договору відповідач вартість отриманих послуг сплачував не в повному обсязі, погашення боргу відбувалось лише за рахунок субсидії, у зв`язку з чим [PERSON] станом на 31 жовтня 2020 року має борг за поставлений природний газ перед позивачем у сумі 17762,71 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки відповідач нараховану йому суму заборгованості не сплатив у визначений строк, то суд вбачає підстави для задоволення позову. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved