Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у лютому 2014 року звернувся до суду із позовом до Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із домоволодіння по [ADDRESS] на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, проте виявилося, що за життя [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ на житловий будинок та не зареєструвала право власності на нього. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, остання не має змоги документально оформити своє право на спадкове майно та відповідно розпоряджатися ним. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Просить визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування на житловий будинок «А-1» загальною площею 59,7 кв. м., житловою площею 24,9 кв. м., та господарські будівлі: сарай «Б», саж «В», погреб «Г», сінник «Д», вбиральню «Е», які розташовані в [ADDRESS]. Представник відповідача Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, направив до суду лист, у якому позовні вимоги [PERSON] визнав, просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Суд уважає, що справа може бути розглянута у його відсутність, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обов'язкові. Судом встановлено: Згідно з довідкою виконкому Великокручанської сільської ради Пирятинського району № 986 від 18.02.2013 житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] за життя належав [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, виданого 09.05.2005 року Великокручанською сільською радою Пирятинського району (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказане домоволодіння, в тому числі: житловий будинок «А-1» загальною площею 59,7 кв. м., житловою площею 24,9 кв. м., та господарські будівлі: сарай «Б», саж «В», погреб «Г», сінник «Д», вбиральня «Е», які розташовані в [ADDRESS] та вартість яких складає 65 616 грн (а.с.10-13,17). Все своє майно заповітом від 13 січня 1989 року, посвідченого секретарем Великокручанської сільської ради Пирятинського району, [PERSON] заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.43,44). У встановлений законом строк [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті матері не подала та 20.02.2013 подала до нотаріальної контори заяву, якою повідомила, що строк для прийняття спадщини вона пропустила свідомо, на спадщину за законом та заповітом після смерті матері не претендує, до суду за продовженням строку для прийняття спадщини звертатися не буде (а.с. 42). Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Дочка спадкодавця [PERSON] за правилами ст. 1261 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом першої черги (а.с.5, 6). Інших спадкоємців за законом та заповітом та спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті матері шляхом спільного проживання з нею на час відкриття спадщини (а.с.8) та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна у вигляді земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] (а.с. 14,75). У видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння за вказаною адресою нотаріусом відмовлено, оскільки спадкоємиця не надала оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно (а.с.16). Відсутність даних документів перешкоджає позивачу у нотаріальному оформленні права на спадкове майно та розпорядженні ним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки позивач єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], проте остання за життя не оформила та не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно, а інакше як у судовому порядку визнати право власності [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по [ADDRESS], неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved