Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Представник за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.10.2013 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку зі зміною матеріального стану відповідача, його працевлаштування, отримання регулярних доходів, просила змінити розмір аліментів, стягувати на утримання сина аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що він немає можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Просив врахувати те, що він хворіє та потребує лікування, матеріально допомагає своїм батькам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2011 р., від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.10.2013 р. шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.07.2013 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У подальшому матеріальний стан відповідача змінився. З травня 2015 року позивач служить за контрактом у військовій частині [NUMBER] , на даний час несе службу у в/ч пп [NUMBER] , має регулярний, стабільний дохід, близько 7000 грн. щомісячно. Хворів, перебував на стаціонарному лікуванні в ВМКЦ ЗР з 13.04.2016р. по 20.04.2016р. Інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні він не має. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, яка працює у фізичної особи-підприємця, отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів немає. Вказані обставини встановлені рішеннями Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.07.2013 р., 23.10.2013р., підтверджуються іншими матеріалами справи та не оспорюються сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При цьому, для збільшення чи зменшення розміру аліментів достатньо хоча б однієї із вказаних обставин. Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснює, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в частці від доходів (що фактично є зміною розміру) ст. 183 СК України відносить: регулярний, стабільний дохід платника аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові №6-143цс13, яка є обов`язковою для судів України. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням наведених обставин, зміни матеріального стану платника аліментів [PERSON] , який працевлаштований та отримує щомісячний дохід, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі на розмір аліментів, визначений у частці від заробітку (доходу) батька, а саме ?. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу утримувати свою неповнолітню дитину та найбільш повно відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини. Доказів того, що [PERSON] утримує своїх батьків відповідач суду не надав, а також не надав доказів про вартість свого лікування, а відтак у справі не встановлено наявність об`єктивних обставин, які б перешкоджали належному виконанню батьківських обов`язків по утриманню дитини. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved