Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 01 лютого 2012 року та 14 червня 2013 року його довіритель [PERSON] уклав договори позики з відповідачем [PERSON] Відповідно до яких [PERSON] передав в позику [PERSON] 230 000 доларів США, що в еквіваленті на день пред'явлення позову становить 1838390 грн. та 200000 грн., зі сплатою відсотків за користування позикою, про що останній власноручно написав розписки та вказав термін повернення. Однак в установлений договорами строк відповідач борг не повернув. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 2 980817 грн. 20 коп. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в тому ж обсязі і з тих же підстав і зокрема зазначив, що 1 лютого 2012 року та 14 червня 2013 року [PERSON] уклав договори позики з відповідачем. Відповідно до договорів передав відповідачеві грошові кошти в іноземній валюті - 230 000 доларів США та 200 000 грн. котрі останній повинен був повернути відповідно до 31.12. 2012 року та до 01.08.2013 року. [PERSON] належним чином виконав договірні зобов'язання, однак відповідач в порушення умов договорів отримані кошти в встановлені строки не повернув. Просить стягнути з відповідача суму боргу в сумі 2980817 грн. 20 коп, проценти за користування позикою в розмірі 942427 грн. 20 коп. та судовий збір. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, хоча про час, дату та місце розгляду цивільної справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 2012 року [PERSON] передав грошові кошти [PERSON] - 230 000 доларів США, зі сплатою 24% на рік за користування позикою, які останній зобов'язався повернути до 31.12. 2012 року, а також 14.06.2013 року передав в національній валюті - 200 000 грн. зі сплатою 4% на місяць за користування позикою, які відповідач зобов'язався повернути до 01.08.2013 року. Факт отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів підтверджується розписками від 01 лютого 2012 року та 14 червня 2013 року /а.с. 11-12/. Відповідно до ч.2 ст.1046, ч. 2 ст. 1047 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей, та на підтвердження укладення договору позики і його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій сумі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановленому договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість за договором позики, виходячи з принципу диспозитивності, зважаючи, що позовні вимоги [PERSON] підтверджені належними доказами, а відповідачем не надано будь-яких заперечень проти заявлених позовних вимог, суд прийшов до переконання, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 2 980817 грн. 20 коп. ( 230 000 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 30.01.2014 року: 100 дол. США = 799,30 грн., що відповідає 1838390 грн. + 200 000 грн. = 2038390 грн. /сума неповернутої позики/, а також відсотки за користування позикою з 01.02.2012 року по 30.01.2014 року - 882427 грн. 20 коп. (230 000*24%*2 = 110400 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ = 882427,20 грн.) + відсотки за користування позикою з 14.06.2013 року по 30.01.2014 року - 60 000 грн. = (200 000 грн.*4%*7,5). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з вказаною нормою закону з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3654 грн. судового збору. На підставі викладено,

Outcome: approved