Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Представник позивача 27.03.2020 звернулася до суду з указаним позовом та уточнивши 10.08.2020 позовні вимоги, просила суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий природний газ, у розмірі 5806,22 грн, інфляційні втрати - 188,97 грн та 3 % річних - 152,23 грн, а також, у рівних частинах судові витрати, у сумі 2102,00 грн, тобто, по 1051,00 грн з кожного. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що відповідачі є споживачами природного газу за адресою: [ADDRESS] . За період часу з 01.11.2018 по 09.01.2020, у відповідачів виникла заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 8816,13 грн. При цьому, за вказаний період відповідачами здійснювалась часткова оплата вартості природного газу на суму 1490,00 грн, у результаті чого, враховуючи переплату в розмірі 1519,92 грн, яка існувала станом на 01.11.2018, утворилась заборгованість у розмірі 5806,22 грн. Окрім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, а саме, станом на 31.01.2020 інфляційні витрати склали 188,97 грн, та 3% річних, - 152,23 грн. Загальна сума заборгованості станом на 31.01.2020 становить 6147,42 грн. За адресою проживання відповідачам 30.06.2019 направлялися письмові повідомлення про існування боргу, про те, на теперішній час борг не сплачено. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що від дійсно є власником житлового будинку [ADDRESS] , однак в даному будинку він не проживає з березня 2009 року, а разом зі своєю родиною, які також зареєстровані у вказаному будинку, проживають за адресою [ADDRESS] , про що надав відповідні акти. У домоволодінні [ADDRESS] з березня 2016 року проживає його батько [PERSON] , який одноосібно споживає природний газ, тому і має за нього сплачувати, у зв`язку з чим у задоволені позовних вимог про стягнення з нього заборгованості просив відмовити, про що також зазначив у відзиві на позовну заяву (а.с.58-59). Відповідач [PERSON] правом на участь у судовому розгляді не скористався, до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.63), про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву до суду не подано. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON] , вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою KM України від 30.09.2015 № 2496, TOB «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про постачання природного газу побутовим споживачем постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Як встановлено, відповідач [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований, а відповідач [PERSON] також зареєстрований та проживає за вказаною адресою, що підтверджується інформацією про зареєстрованих осіб (а.с. 4,60) та актом від 25.06.2020 складеним комісією у складі депутата Новопіьської сільської ради Чеботарь В.І. та мешканців [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] зареєстрований та проживає за вищевказаною адресою один з березня 2016 року, інші зареєстровані особи, у тому числі і відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживають (а.с.62). Отже, відповідачі є споживачами послуг природного газу, який постачає ТОВ «Дніпропетровськаз збут» за адресою: [ADDRESS] . Відповідачам у період з 01.11.2018 по 09.01.2020 за вищевказаною адресою поставлено природного газу на загальну суму 8816,13 грн, при цьому, за вказаний період відповідачі здійснили часткову оплату вартості поставленого природного газу на суму 1490,00 грн, у результаті чого, враховуючи переплату в розмірі 1519,92 грн, яка існувала станом на 01.11.2018, утворилася заборгованість у розмірі 5806,22 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.24) та інформацією про оплату за період з 01.12.2018 по 27.02.2020 (а.с.7). Проте, до теперішнього часу заборгованість не погашена. 06.11.2015, набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору (а.с10-14). Згідно з п. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.24) за спожитий природний газ, відповідачі, сплачуючи рахунок позивача за поставлений природний газ, відкрито споживали природний газ до січня 2020 року. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості з індексом інфляції та 3% річних (а.с. 25) заборгованість за спожитий природний газ, з урахування частково сплаченої відповідачами суми заборгованості в розмірі 1490,00 грн,, з урахування переплати станом на 01.11.2018 року у розмірі 1519,92 грн., станом на 31.01.2020, склала 5806,22 грн, інфляційні витрати склали 188,97 грн, 3% річних, - 152,23 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог не надав. У судовому засіданні відповідач [PERSON] посилався на те, що він є власником домоволодіння до якого відповідачем постачається природний газ, але у вказаному домоволодінні не проживає з 2009 року. Його батько, [PERSON] , проживає у вказаному будинку та, відповідно, є споживачем природного газу, тому саме він має сплачувати заборгованість. Відповідно до п. 13 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) побутовий споживач зобов`язаний повідомити про це діючого постачальника не пізніше ніж за двадцять один день до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за договором на постачання природного газу до вказаного споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем діючого постачальника про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату за договором на постачання природного газу, виходячи з умов договору. При цьому договір постачання природного газу з новим споживачем укладається після розірвання договору на постачання із споживачем, який звільняє приміщення. Разом з тим, у судовому засіданні відповідачем [PERSON] не надано доказів про повідомлення діючого постачальника про звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування природним газом за адресою: [ADDRESS] , відтак, [PERSON] , не звільняється від обов`язку здійснити оплату за договором на постачання природного газу, виходячи з умов договору, зокрема, і нараховану заборгованість за спожитий природний газ. Отже, беручи до уваги, що відповідачами порушено умови типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.11.2018 по 31.01.2020 в розмірі 5806,22 грн, інфляційні втрати в розмірі 188,97 грн та 3% річних у розмірі 152,23 грн. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн (а.с.3), тобто по 1051,00 грн з кожного.

Outcome: approved