Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з житлового будинку та надвірних споруд, що розташований по [ADDRESS], який належить на праві власності відповідачці по справі - [PERSON] та перебуває у іпотечній заставі ПАТ КБ «ПриватБанк» від 26.03.2008 року, накладений 10.08.2011 року постановою №26624276 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області Біжановою С.М., запис в Єдиному реєстрі заборон відчудження об'єктів нерухомого майна №1148775, та стягнути судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №ODВ0GА00000005 від 26.03.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 112575 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.03.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] того ж дня було укладено договір іпотеки, відповідно до якого остання надала в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок, який розташований по [ADDRESS]. Відповідно запису у Єдиному реєстрі заборон відчудження об'єктів нерухомого майна №11487754, державним виконавцем ВДВС Біляївського РУЮ Біжановою С.М. було накладено арешт на зазначений будинок. Вважає, що вищевказане нерухоме майно підлягає звільненню з-під арешту оскільки, по-перше, договір іпотеки було укладено раніше, ніж накладено арешт, і, по-друге, арешт унеможливлює виконати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06.11.2012 року, яким звернуто стягнення на вищевказаний будинок, який належить на праві власності [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність представника «Приватбанку», позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення «Укрпошти». Представник відділу ДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про що в матеріалах справи є розписка. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ODВ0GА00000005 від 26.03.2008 року, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 112575 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.03.2018 року. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (а.с.7-9). В забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого остання надала в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Даний будинок належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області 22.02.2008 року за реєстром №1-1041, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» міста Біляївка 26.02.2008 року, реєстраційний №22118830, номер запису: 85, в книзі: 84-ж-36 (а.с.10-14). Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06.11.2012 року, яке набрало чинності (а.с.18-19), звернуто стягнення на будинок, загальною площею 44,40 кв.м з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено в разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду з заявою про звільнення заставленого майна з-під арешту. Як роз'яснено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.76 р. №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. В судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції постановою від 10.08.2011 року накладено арешт на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності. Однак арешт на вказаний будинок унеможливлює виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06.11.20102 року про звернення стягнення. При цьому, договір іпотеки зареєстровано в реєстрі за №85 26.03.2008 року, а постанова про накладення арешту була винесена в 2011 році, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. За таких обставин вважає суд, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту з зазначеного нерухомого майна мають бути задоволені в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved