Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Представник позивача 25.06.2018 року звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № РLXRRX12890148, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 980 грн. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те. що він попередньо був ознайомлений та погодився з «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам», які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам», т тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір. Отже, при укладанні договору сторони керувались положенням ч.1 ст.634 ЦК України, який визначає, що договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 627, 638 ЦК України, сторони с вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Так, умовами договору № РLXRRX12890148 визначено, що банк надає клієнту строковий кредит у сумі 10 980 гри., на строк з 28.09.2007 по 28.09.2009 р. включно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві та «Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам» строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати ( з 20 по 25 число кожного місяця ), позичальник повинен надавати банку ( щомісячний платіж ) у сумі 781,24 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно «Умов…». Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до заяви та «Умов…». При порушенні позичальником зобов'язань по погашению кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 11,83 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору як: за кредитним договором банк або інша кредитна організація ( кредитор ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Виходячи з даної норми закону - кредитний договір с двостороннім та оплатним, де оплатою за користування кредиту є сплата відсотків. Отже, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова с істотним фактором при наданні кредитних коштів, враховуючи що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів. Відповідно до ст. 629, 525, 612 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він. не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак позичальник в порушення вимог ст.ст. 525, 530, 629, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином до сьогодні не виконав, у зв'язку з чим, розмір простроченої заборгованості [PERSON] по кредиту перед ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до детального розрахунку станом на 01.06.2018 р. складає 4 635,56 грн. Згідно з ч. 1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення стоку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору і як вбачається з розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони [PERSON], мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В п. 3.2.2, 3.2.3., 3.2.9. «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам», до яких приєднався відповідач підписуючи договір ( заяву ) № РLXRRX12890148, визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідного заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4,1., 4.2. даних «Умов…» та тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашеній кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2. «Умов…» з дати виникнення простроченої заборгованості. Отже, датою 28.09.2009 р. в договорі ( заяві ) № РLXRRX12890148 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень но сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Відповідно до п. 4.1., 4.7. «Умов…», за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у заяві. При непогашеній кредиту в строки, установлені у заяві й п. 3.2.2. «Умов…», заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2. «Умов…» з дати виникнення простроченої заборгованості. Отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що договір ( заява ) № РLXRRX12890148 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Ст. 256 ЦК України дає визначення позовної давності як - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права або інтересу. Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за договором № РLXRRX12890148 позичальником повинна здійснюватися щомісячно то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам ( відсотків за користування кредитом ), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. За правилами ч.1 ст.259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність. Згідно з п. 5.5. «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Виходячи з вищенаведеяого, ПАТ КБ «Приватбанк» вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та стягнути з боржника на користь банку суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний збільшеному терміну позовної давності встановленого п. 5.5. «Умов…», з 01.06.2013р. по 01.06.2018р. за наступним розрахунком: сума простроченої заборгованості по кредиту * розмір% ставки в день * кількість днів прострочення/100. Так, строк прострочення за тілом кредиту за період 01.06.2013р. по 01.06.2018р. становить 1 825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 4 635,56 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,39 %, а отже, сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає: 4 635,56 гри.*0,39%* 1.825 днів прострочення/100= 32 993,60 грн. Відповідно до ч.2 ст.11, ч.1 ст.15, ст. 16 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Прохав стягнути з [PERSON] ( ІНН [NUMBER], адреса 38715, [ADDRESS] ) на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по відсотках за договором № РLXRRX12890148 від 28.09.2007 р. нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 01.06.2013 р. по 01.06.2018 р. у розмірі 32 993,60 грн. та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 760 грн. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Представники позивача - Савіхіна А.М. ( а. с. 15 ) та Тютюнник О.Г. ( а. с. 42 ), надавши суду клопотання про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала та не заперечувала щодо винесення заочного рішення ( а. с. 4 на звороті, 43 ). Відповідач не з»явився в судове засідання та не надав відзив на позов з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за зареєстрованим останнім відомим місцем проживання ( а. с. 25 ), про що маються докази у справі у вигляді повернутого на адресу суду повідомлення з відміткою пошти «адресат не проживає» ( а. с. 30-31 ) та повідомлення з відміткою про отримання судової повістки ( а.с. 36, 41 ). Також, було дано оголошення на веб-сайті суду, що є належним його повідомленням ( а. с. 35,39 ). Від відповідача не надійшло будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 223, 274-279, 280-284 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 5 - 18. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню із підстав вказаних у позові відповідно до ст. 526, 527, 1050, 1054 ЦК України, оскільки зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Даний договір є чинним, оскільки жодна із сторін не розірвала його згідно умов договору та не оскаржувала у встановленому законом порядку, тому він обов»язковий сторонами до виконання. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню в повному обсязі із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved