Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 390,03 гривень та пеню у розмірі 130,52 гривень, а також суму судового збору у розмірі 243,60 гривень. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідачам по справі у рівних частках на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Вказана квартира розташована у багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS] та знаходиться на балансі Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району, яке здійснює утримання та експлуатацію вказаного будинку. Представник позивача зазначає, що [PERSON] та його неповнолітня донька проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] змінила місце реєстрації та проживання, з 18.03.2014 року вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Проте, [PERSON] має пільги по сплаті комунальних послуг, так як він є інвалідом війни другої групи. У зв'язку з тим, що сплату за [PERSON] та неповнолітню доньку, за користування комунальними послугами та за користування житлом погашає держава, частка квартири, яка належить [PERSON], повинна сплачувати сама [PERSON] Відповідно до нарахування комунальних послуг, за адресою [ADDRESS] за період з 01.10.2011 р. по 31.07.2014 р. з урахуванням пільг заборгованість становить 4 390,03. У зв'язку з тим, що збитки добровільно не відшкодовано, позивач звернувся до суду з цим позовом. Представник позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у їхню відсутність або про відкладення судового засідання не подавали. Заперечень на позов не надходило. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Надав письмові заперечення по суті заявлених вимог. Просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив наступне. 19.03.2014 року [PERSON] була знята з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та нею було погашена заборгованість за квітень-вересень 2014 р. у сумі 384,5 грн., проте перерахунок заборгованості не було проведено. Окрім того, уповноважений представник в своїх запереченнях посилається на ту обставину, що договір про надання населенню послуг з водо-, теплопостачання, водовідводу та електроенергії від 01.06.2007 року не підписувався, та й не могли бути підписані так як екземпляри вищезазначених договорів [PERSON] не надавалися та не направлялися для підписання. Тобто, будь-які посилання позивача на порушення зобов'язання є хибними та недоведеними, так як жодних зобов'язань між ними не встановлено. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. Будинкоуправління№2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району є балансоутримувачем вказаного будинку, а також надає його мешканцям житлово-комунальні послуги з водопостачання та утримання будинку, споруд і прибудинкової території. Так згідно п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного фонду» та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належить і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до положень ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до вимог ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. П.1 ч.1 ст.20 Закон України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством України та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ч.3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Ст.67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги), береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і зазначених вище норм Житлового кодексу України власник квартир та повнолітні особи, які проживають в ній, зобов'язані своєчасно сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги вноситься щомісячно. Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків», затверджених постановою Кабінетом Міністрів України №572 від 08.10.1992року, встановлено, що власник квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку по договору. Якщо договір не був укладений, власник повинен сплачувати спожиті комунальні послуги, згідно чинного законодавства. Ці платежі вносяться щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором чи законом не встановлено інші строки. Оскільки позивачем надавалися послуги відповідачам, пов'язані з утриманням будинку та прибудинкової території, тому є усі підстави для стягнення з них заборгованості за фактично надані позивачем та отримані відповідачами послуги. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та його неповнолітня донька проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] змінила місце реєстрації та проживання, з 18.03.2014 року вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Проте, [PERSON] має пільги по сплаті комунальних послуг, так як він є інвалідом війни другої групи. У зв'язку з тим, що сплату за [PERSON] та неповнолітню доньку, за користування комунальними послугами та за користування житлом погашає держава, частка квартири, яка належить [PERSON], повинна сплачувати сама [PERSON] Відповідно до нарахування комунальних послуг, за адресою [ADDRESS] за період з 01.10.2011 р. по 31.07.2014 р. з урахуванням пільг заборгованість становить 4 390,03 грн. Приймаючи до уваги даний розрахунок, судом також враховується, що стороною відповідачів не заперечувалося надання послуг в загалі, не пред'являлися претензії щодо якості надання цих послуг. Відповідно до вимог ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 гривень що підтверджується платіжним дорученням № 1863 від 07.08.2014 року, наявним в матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд погоджується із обґрунтованістю відповідних вимог позивача та приходить до висновку, щодо задоволення позову.

Outcome: approved