Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

\~\~Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 53383 грн.\~03 коп. за кредитним договором б/н від 31.08.2010 року та судові витрати у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 31.08.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28.11.2018 року має заборгованість - 53383,03 грн., з яких: 9098,53 грн. - тіло кредиту, 26043,61 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 15222,65 грн. - нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 2518,24 грн. - штраф (процентна складова). Ухвалою суду від 24.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 38-39). Представник позивача у судове засідання не з?явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 8). Відповідач у судове засідання не з?явився, надав до суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову з закриттям провадження по справі. У відзиві вказав, що дійсно згідно поданої заяви б/н від 31.08.2010 року отримав кредит в розмірі 16000 грн., однак, не погоджується з заборгованістю. Згідно наданих суду розрахунків за договором б/н від 31.08.2010 року, укладеного між ним та позивачем, обчислення сплати ним платежів на рахунок Приватбанку, не відомо з яких підстав відсутні платежі по сплаті коштів за користування кредитом з 25.09.2013 року до серпня 2013 року, з врахуванням того, що після укладення договору він погашав суми кредиту крупними платежами не менше 1000 грн. і навіть по декілька платежів на місяць. Не погоджується з нарахованою заборгованістю з тих підстав, що взятий ним в банку кредит в розмірі 16000 гривень був ним погашений повністю з усіма процентами, після погашення якого він перестав до банку вносити платежі. За період з 25.09.2013 року до 26.03.2018 року ним на рахунок банку внесено 46256 грн. За період з вересня 2010 року по 25 серпня 2013 року відсутні взагалі показники по сплаті коштів до банку, які ним сплачувалися, що вказує на відсутність документації по сплаті ним кредиту на протязі 3-х років. На підтвердження того, що у вказаний період ним також вносились кошти на рахунок банку для погашення кредиту, надав квитанції по сплаті коштів від 12.03.2013 року та 20.03.2013 року по 1000 грн. кожна (а.с. 44-47). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 31.08.2010 року, [PERSON] звернувся до банку щодо отримання кредитної картки. Відповідач був ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді; своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування, а також погодився, що його заява разом з памяткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають договір про надання банківських послуг (а.с. 15). Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг: п. 1.1.7.11 - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін; п. 2.1.1.5.5 - позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевищенні платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених даним Договором; п. 2.1.1.5.6. -\~ у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку; п. 2.1.1.7.6. - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору; п. 2.1.1.12.10 банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором (а.с. 21-34). З розрахунків заборгованості за вищевказаним договором встановлено, що\~заборгованість клієнта банку [PERSON] станом на 28.11.2018 року становить 53383 грн. 03 коп., яка складається з: тіла кредиту - 9098 грн. 53 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 26043 грн. 61 коп., заборгованості за пенею 15222 грн. 65 коп., штрафи - 3018 грн. 24 коп. (а.с. 19-20).\~\~ Згідно довідок з ЄДРПОУ, банківської ліцензії та Статуту, АТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, має право на здійснення банківських операцій (а.с. 10-14). Відносини, що склалися між сторонами відносяться\~до правовідносин щодо укладання правочинів\~- договорів, зокрема\~кредитного\~договору, а тому, в даному випадку,\~необхідно керуватися главами 48, 49, 71\~Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Згідно ст. 526 ЦК України,\~зобовязання має виконуватися\~ належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530\~ЦК України передбачено, що\~якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник\~ повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Із змісту ст. 1054 ЦК України встановлено, що\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином встановлено, що на підставі договору\~про надання банківських послуг від\~31.08.2010 року\~відповідач отримав кредит у розмірі 16000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач\~ кредитні кошти отримував за допомогою кредитної картки, а вчасно грошові зобовязання\~за договором не виконував,\~тому утворилася заборгованість, а отже, позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення пені та штрафів, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов?язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов?язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у цивільній справі № 344/3834/16-ц від 28.11.2018 року. Оскільки, пеня і штраф нараховані за одне і теж зобов?язання порушення строків погашення кредиту, тому стягненню з відповідача підлягає лише штраф, а тому позов необхідно задовольнити частково. Суд не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, про те, що він погасив кредит повністю разом з усіма процентами, після чого перестав до банку вносити платежі, з наступних підстав. З розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач в період з 25.09.2013 року по 26.03.2018 року вносив кошти на погашення заборгованості за наданим кредитом (а.с. 17-20). Внесення коштів на погашення заборгованості підтверджує факт її наявності та визнання відповідачем. Однак, погашення кредиту відбувалося різними сумами, які в повній мірі не покривали витрати за кредитом. Належних доказів повного погашення кредитних зобов?язань відповідачем до суду не надано. Зобов?язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Судом встановлено, що відповідач порушив зобов?язання щодо сплати заборгованості, а тому вона підлягає стягненню, крім пені. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial