Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № HMTWGА0000000039 від 31.03.2008 р. в сумі 61582,29 доларів США (за курсом НБУ від 17.06.2015 р. становить 1363432,00 грн.). Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобовязань, внаслідок чого станом 17 червня 2015 року виникла вищезазначена заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 14307,47 доларів США, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 13997,04 доларів США, заборгованості по комісії в сумі 443,33 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 29911,21 доларів США, а також штрафи в сумі 11,29 доларів США (фіксована частина) та 2931,95 доларів США (процентна складова). Представник позивача [PERSON] направив суду заяву підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач в ході судового розгляду пояснила, що укладала даний кредитний договір для того, щоб кошти отримав брат, який на той час не мав можливості отримання кредиту, він і повертав кредитні кошти, але у звязку з зростанням курсу долара до гривні можливості сплачувати щомісячні платежу у нього уже не було. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. 31 березня 2008 року між кредитодавцем Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк), та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № HMTWGА0000000039 (далі Кредитний договір), відповідно до якого Банком було надано кредит в сумі 17226,20 доларів США, з яких 13860,00 доларів США на споживчі цілі, 3366,20 доларів США на сплату страхових платежів за договором страхування заставного майна. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яка на підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюється на правовідносини щодо кредиту, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. [PERSON], відповідно до пункту 8.1 Кредитного договору та Графіку погашення кредиту, який є додатком № 1 до Кредитного договору, зобовязана була до 31 березня 2028 року щомісячно, з 01 по 06 число кожного місяця, сплачувати ануїтетні платежі в розмірі 158,97 доларів США, які складалися з частини повернення кредиту, процентів за користування ним в розмірі 1 % на місяць (12 % річних) та винагороди за резервування ресурсів в розмірі 0,48 % річних від суми резервованих ресурсів (залишку кредиту) із зазначенням конкретних сум по кожному платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором, наданим позивачем, позичальник виконувала умови договору по поверненню кредиту лише до 05 серпня 2008 року, коли був здійснений останній платіж, про що свідчить зменшення сальдо поточної заборгованості за кредитом (Графа 3 «Сальдо поточне»), наявність показників в графах 10 «Погаш.%» та 16 «Комісія отримана», тому з врахуванням внесених платежів станом на день звернення до суду утворилася прострочена заборгованість по кредиту в сумі 1729,57 доларів США, яка підлягає стягненню в повному обсязі. Стягненню також підлягає заборгованість по кредиту в сумі 12577,90 доларів США, строк сплати якої не наступив, у звязку з порушенням позичальником умов договору щодо повернення кредиту. Проценти за користування кредитними коштами в сумі 13977,04 доларів США та винагорода за резервування ресурсів в сумі 443,33 долари США нараховані відповідно до умов договору, у звязку з чим підлягають стягненню. Пунктом 5.1 Кредитного договору сторони передбачили, що, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі, який зазначений у п. 8.4 договору, а саме 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення, але не менше 1 гривні, тому позовна вимога стягнення пені за період несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту в сумі 29911,21 доларів США також підлягає задоволенню. Пеня, відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, підлягає сплаті не у валюті, а у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати, тобто в сумі 505123,81 грн., виходячи з курсу гривні до долара США у 2513,3711 гривень за 100 доларів США станом на 25 травня 2015 р. У пункті 5.3 кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, то позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 250 грн. та 5 % від суми позову, тому стягненню підлягає фіксована сума штрафу в гривнях та 2931,95 доларів США процентної складової штрафу від сум заборгованості по кредиту, відсотках та винагороди за резервування ресурсів. Виходячи з положень ст.ст. 524, 549 ЦК України, розділу 5 кредитного договору, суд дійшов переконання, що процентна складова штрафу підлягає стягненню у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на день ухвалення рішення, а не у валюті, як заявлено у позові. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial