overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Шунько Г.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у зазначеній справі про відшкодування витрат за проведення експертизи. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] до ТОВ «АФ Семериньки», третя особа: фермерське господарство «Інтерагро» про визнання додаткового договору неукладеним, скасування державної реєстрації. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 20 липня 2021 року позовну заяву [PERSON] було задоволено та визнано додатковий договір від 20 грудня 2008 року до Договору оренди землі за № 040761303137 між [PERSON] і ТОВ Агрофірма «Рост», правонаступником якого є ТОВ Агрофірма «Семереньки» неукладеним та скасувати його державну реєстрацію 21 серпня 2007 року за № 041061302027 у Сумському районному відділі Державного реєстру земель та Договір оренди земельної ділянки від 25 червня 2007 року, укладений між [PERSON] і ТОВ агрофірма «Рост», правонаступником якого є ТОВ агрофірма «Семереньки», що зареєстрований 21серпня 2007 року з № 040761303137 у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» у відношенні земельної ділянки, площею 4,572 га вважати припиненим. В зазначено рішенні було вирішено питання щодо розподілу судових витрат частково, а саме вирішено стягнути з ТОВ «АФ Семериньки», на користь [PERSON] - 840 гривень 80 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору, однак не вирішено питання стосовно понесених позивачем витрат за проведенян експертизи. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, перевіривши матеріали справи вважає за доцільне винести додаткове рішення. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адкат [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] Тернопільської області, оскільки не проживає у вказаному житловому будинку близько трьох років. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді та не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно реєстраційного посвідчення від 28 березня 1992 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов заявника [PERSON], за адресою [ADDRESS], від 09 серпня 2018 року, 03 вересня 2018 року [PERSON], [INFO], в [ADDRESS], зареєстрований, але не проживає протягом тривалого часу. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити, визнавши [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.07.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній 17.07.2012 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом) розмірі 30.00 % на рік па суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Натомість, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526. 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість - 3375,55 грн., яка складається з наступного: 294,90 грн. - заборгованість за кредитом; 873,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1570,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.і. 1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 136,93 грн. - штраф (процентна складова). На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Враховуючи вищенаведене представник позивача просить стягнути з Відповідача - [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 3375,55 грн. за кредитним договором № б/н від 17.07.2012 року, яка складається з наступного: 294,90 грн. - заборгованість за кредитом; 873,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1570,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 500,00 грн. - (фіксована частина); 136,93 грн. - (процентна складова); Судові витрати у розмірі 243.60 грн. судовий збір. В судове засідання представник\~\~позивача [PERSON] акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» не з'явився, натомість згідно заяви, що надійшла на адресу суду представник позивача просить розглянути позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі відповідно до викладених у позовній заяві підстав, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся\~належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № 11336823000 від 22 квітня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційний інноваційний банком «УкрСиббанк» (в подальшому перейменовано на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON], останній отримав кредит в іноземній валюті в сумі 49000 доларів США 00 центів та зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 23.04.2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних. 22 квітня 2008 р. між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №4, відповідно до умов якої сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору зазначений при його укладенні, а саме №11336823000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку Банку, а саме, №11336823003. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача 1 - [PERSON] за кредитним договором, між Позичальником та [PERSON] (надалі за текстом - Поручитель) було укладено договір поруки № 199163 від 22 квітня 2008 року, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання Позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність Позичальника та Поручителя є солідарною. Свої зобов'язання відповідач [PERSON] належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 15.04.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 48636,78 доларів США та пеня з несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками в сумі 32944,08 гривень. В зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Також, представник позивача просить стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в наданій суду заяві просив справу розглядати за відсутності представника позивача, зазначив, що позовні вимоги, викладені в заяві про збільшення позовних вимог вих. №30-5/497 від 16.04.2015р. підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судові засідання не з'являлись двічі, а саме: 17.04.2015 року та 12.05.2015 року про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] 20.05.2019 року заявив позов, за яким просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та 2500 гривень на утримання жінки з якою проживає дитина, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 24.05.2019 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від відповідача 10.06.2019 року надійшов відзив на позов. Судом встановлено таке. Згідно зі свідоцтвом про народження, [PERSON] народилася [INFO] . Батьками дитини в свідоцтві зазначені сторони у справі. Відповідачем не заперечується, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з матірю і перебуває на її повному утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 ч. 1 СК України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). Статтею 84 СК України, разом з іншим, встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання дружини не залежить від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач в заяві зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини. За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати від відповідача аліменти як на утримання дитини, так і на своє утримання. При цьому, аліменти на дитину можуть бути присудженні до стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а аліменти на дружину - з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. З огляду на дані про сторони та про їх дитину, як вони викладені в заяві, суд визначає аліменти на дитину 2000 грн. і на мати дитини в розмірі 1000 грн.. Отже, позов підлягає задоволенню частково, відповідно до висновків суду, що наведені вище. Судові витрати у справі, що складаються із судового збору в сумі 768,40 грн. суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] валерійовича звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 серпня 1998 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис №326. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: малолітню доньку - [PERSON] [INFO], неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Подружні стосунки між сторонами були припинені з серпня 2014 року через відсутність взаєморозуміння. Спору щодо проживання дітей та про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав Відповідач [PERSON] у судове засідання, не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 08 серпня 1998 року між сторонами було укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис № 595 (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: малолітню доньку - [PERSON] [INFO], неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с.9,10). Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Спору про поділ майна не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтовує їх доводами викладеними у позовній заяві та просить задовольнити. [PERSON] того, додала, що у неї з відповідачем та його матірю постійно виникали сварки, непорозуміння та конфліктні ситуації. На даний час вони з вересня 2017 року спільно не проживають і вона категорично не бажає миритись із відповідачем. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і вважає, що якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу, то шлюб слід розірвати, не надаючи їм строку для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] (дошлюбне прізвище Катерняк) [PERSON] та [PERSON], 01 серпня 2000 року у Староміській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області, було укладено шлюб, актовий запис №5, що вбачається із свідоцтва про одруження серії І-ИД №044254 від 01 серпня 2000 року. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, а саме: - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №077140 від 25 квітня 2001 року, виданим Староміською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області; - дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №125134 від 03 квітня 2003 року, виданим Староміською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. За час спільного проживання, подружнє життя між позивачкою та відповідачем не склалось, їх шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними припинено, вони спільно не проживають з вересня 2017 року, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а тому сторони просять розірвати шлюб між ними. За наведених вище обставин, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, прийшов до переконання, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду до відповідача про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], що належить померлому [INFO] позивача [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач, як син померлого батька [PERSON] за законом має право спадкувати майно останнього як єдиний спадкоємець. Однак нотаріальною конторою йому було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлого батька у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду про визнання за ним право власності на спадкове майно після померлого [INFO] батька [PERSON] Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, але суду було надане клопотання з проханням розглянути справу у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, вважає позов підлягаючим задоволенню. Суд встановив, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Новорайською сільською радою [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9), який згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.1976 року (а.с. 8) є батьком позивача [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок з прилеглими до нього спорудами від 09.02.1991 року, будинок , що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11) належить [PERSON]. Відповідно до листа нотаріальної контори від 22.11.2013 року, спадкоємцем ,який прийняв спадщину щодо майна померлого [PERSON] є син [PERSON], [INFO]. Інших заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не надходило (а.с. 15). Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати її. В судовому засіданні було доведено, що позивач прийняв спадщину, але не мав можливості оформити її в нотаріальній конторі, а тому, суд вважає, що існує достатньо підстав для визнання за позивачем [PERSON]., як сином померлого [INFO] батька [PERSON] право власності на спадкове майно за законом на житловий будинок житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будовами і спорудами, належний померлому [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON], в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всього заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви та до досягнення ними повноліття. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.04.2015 року було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому звертається до суду з даним позовом. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлено належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання [PERSON] про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлено у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України. Беручи до уваги те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд

Outcome: approved