Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Представник позивача, доповнивши свої позовні вимоги, у підсумку наполягав на стягненні з відповідачки заборгованість по оплаті за мешкання в період з 01 липня 2012 року по 23 січня 2014 року в сумі 24069 грн. 10 коп., пеню згідно умов договору найму у сумі 2329 грн. 85 коп., 3% річних у сумі 94 грн. 17 коп. за прострочення грошового виконання та подвійну ставку НБУ у сумі 469 грн. 75 коп., а всього 26962 грн. 87 коп. та судові витрати. В частині вимоги розірвання договору найму житлового приміщення просив позов залишити без розгляду, оскільки термін дії договору вже вичерпаний. Відповідачка позов у його останньому вигляді визнала частково, а саме: визнаючи свою обов'язковість сплачувати за мешкання, не погоджувалася з розміром сплати за це у сумі 1600 грн. Стверджувала, що у 2006 році вона прийшла на роботу до позивача по запрошенню колишнього директора закладу [PERSON], який і надав її сім'ї (вона, чоловік та її неповнолітня донька) кімнату у гуртожитку з оплатою по 200 грн. щомісяця за мешкання. Потім оплата за це зросла до 300 грн. на місяць. Визнавала, що підписувала договір найму житлового приміщення від 01 липня 2012 року змушено, через можливість втрати роботи, враховуючи поганий стан здоров'я свого чоловіка, під тиском нового керівника установи позивача. При цьому, незважаючи на її вимоги, і до цього часу адміністрація позивача не надала їй відомостей з чого складається сума у розмірі 1600 грн. за мешкання у гуртожитку. При цьому стверджувала, що сама приймала міри до того, щоб привести житло у належний стан: встановила ванну, двері, тощо. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд дійшов до наступного. 01 липня 2012 року між сторонами по справі був укладений договір найму житлового приміщення у гуртожитку позивача з оплатою 1600 грн. щомісяця за мешкання терміном на 1 рік (п.п. 1.6, 4.1 договору). Згідно цього відповідачка отримала право разом з сім'єю мешкати у зазначеному житлі на умовах сплати визначених коштів у встановлений термін. При цьому згідно власних пояснень у судовому засіданні відповідачка і зараз згодна сплачувати за мешкання 300 грн. щомісяця, але і ці кошти вона не сплачує, вимагаючи відомостей про обґрунтованість суми сплати у 1600 грн. Між тим, згідно ст. 66,67 ЖК України вона зобов'язана вносити плату за мешкання у встановлений термін та тарифами (у розглянутому випадку за умовами укладеного договору №2 від 01 липня 2012 року), оскільки з умовами зазначеного договору найму відповідачка погодилася. Будь-яких об'єктивних даних про те, що вона змушена була укласти договір найму житла суду не надано (ст. 60 ЖК України). За таких обставин суд дійшов до висновку, що відповідачка повинна виконати свої зобов'язання згідно договору найму і сплатити за мешкання у гуртожитку за період з 01 липня 2012 року по 23 січня 2014 року у розмірі 24069 грн.10 коп. Крім того, згідно положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено законом та договором. Згідно представленого розрахунку сума штрафних санкцій згідно ст. 625 УК України за зазначений період становить 94 грн. 17 коп. Нарешті, виходячи з п. 4.3 умов договору - при несвоєчасній оплаті за мешкання у житлі з відповідачки за зазначений період повинна бути стягнута пеня у подвійному розмірі ставки НБУ (15%), яка згідно встановленого у зазначений період становить 469 грн. 75 коп. Крім того, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України відповідачка повинна відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 344 грн. 10 коп. В частині позовних вимог про розірвання договору найму житлового приміщення (враховуючи заяву про це представника позивача) суд вважає можливим (ст. 207 п.1 п.п 5 ЦПК України) залишити без розгляду. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved