Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Солонець Т.М. в якому просить поновити строк позовної давності, прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по справі у порядку спрощеного провадження. Визнати недійсною довіреність, видану [PERSON] на [PERSON] , посвідченої 28.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. на бланку серії НАК № 973782. Визнати недійсним правочин щодо реалізації автомобіля марки Nissan Almera, 2007 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова « [NUMBER] », здійсненого 11 червня 2015 року між [PERSON] від імені [PERSON] з [PERSON] шляхом оформлення довідки рахунку серії ААЕ № 219015 від 11 червня 2015 року. Витребувати у [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] ) транспортний засіб Nissan Almera, 2007 року випуску, зеленого кольору, номер кузова « [NUMBER] » та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є власником транспортного засобу Nissan Almera, 2007 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова « [NUMBER] ». Вказаний транспортний засіб позивач придбав в 2007 році. В кінці 2014 року до позивача звернувся його давній знайомий [PERSON] та взяв у останнього транспортний засіб у користування на один день. Через деякий час [PERSON] знову звернувся до позивача та запропонував йому взяти у нього транспортний засіб на довготривалий строк на що позивач погодився. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою повернути транспортний засіб, але останній його не віддавав та близько середини 2015 року перестав виходити на зв`язок. За заявою позивача 17.03.2017 року, Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 356 КК України. В ході якого було з`ясовано, що автомобіль марки Nissan Almera, 2007 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова « [NUMBER] »?було знято з обліку для реалізації на підставі довіреності серії НАК № 973789 від 29.05.2015 року, виданої нотаріусом Солонець Т.М., довірена особа [PERSON] . 16.06.2015 року даний автомобіль в ТСЦ № 8050 м. Києва зареєстрований на ім`я [PERSON] . Позивач під час надання зазначеної довіреності присутній не був, жодній особі повноважень щодо продажу автомобіля не надавав, йому не відомо про нотаріуса, який її видав, а також з [PERSON] він незнайомий. В подальшому, позивачем було подано до Великомихайлівського районного суду Одеської області цивільний позов про визнання недійсним купівлі-продажу автомобіля та витребування у [PERSON] даного транспортного засобу. У ході розгляду цивільної справи, було з`ясовано про існування та реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, довіреності, виданої [PERSON] на [PERSON] , посвідченої 28.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. на бланку серії НАК № 973782 та довіреності, виданої [PERSON] від імені [PERSON] , посвідченої 29.05.2015 року нотаріусом [PERSON] Т.М. Позивач не мав жодного відношення щодо видання вищевказаних довіреностей, дані нотаріальні дії були проведені без його відома та суперечать його внутрішній волі, а також здійснені проти його інтересів, тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання довіреності та договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив, в якому вказав, що автомобіль марки Nissan Almera, 2007 року випуску, державний реєстраційний знак [NUMBER] він придбав 11.06.2015 року на підставі довідки-рахунку № [NUMBER] від 11.06.2015 року. Даний транспортний засіб продав йому [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від [PERSON] , посвідченої 29 травня 2015 року приватним нотаріусом Солонець Т.М., при цьому довіреність мала відомості про передоручення на експлуатацію і розпорядження вищевказаним транспортним засобом. Під час видачі [PERSON] вищевказаної довіреності [PERSON] діяв на підставі довіреності від [PERSON] , посвідченої 28 травня 2015 року приватним нотаріусом Солонець Т.М. [PERSON] О [PERSON] . вказує, що є добросовісним набувачем майна, а позивач безпідставно вимагає майно у відповідача, також стверджує, що він не є учасником правовідносин щодо видання [PERSON] довіреності [PERSON] , а тому не може бути відповідачем у справі щодо визнання недійсної такої довіреності, а лише є учасником договору купівлі-продажу транспортного засобу і може бути відповідачем лише щодо позовних вимог визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу і його витребування у нього. Також зазначив, що 16 серпня 2018 року набрало законної сили рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.07.2018 року у справі № 498/82/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа нотаріус Солонець Т.М. про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Ніссан, моделі Алмера, 2007 року випуску, державний реєстраційний знак [NUMBER] недійсним та витребування даного автомобіля із його володіння. Судом було повністю відмовлено у задоволені позову, і позивач це рішення не оскаржив, тобто погодився з встановленими у ньому фактами. За вище перерахованих обставин, [PERSON] просить закрити провадження у справі № 498/585/18 в частині позовних вимог [PERSON] до нього про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Ніссан, моделі Алмера, 2007 року випуску, номер кузова « [NUMBER] », державний реєстраційний знак [NUMBER] та про витребування у [PERSON] вказаного транспортного засобу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду телефонограму, в якій вказав, що вимоги позовної заяви підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, в позові просить відмовити та розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являвся. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи. Третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Солонець Т.М. у судові засідання не з`являлася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі зі слідуючих підстав. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до\~ст. 81 КПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є колишнім власником транспортного засобу Nissan Almera, 2007 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова « [NUMBER] » (а.с. 8, т.1). Вказаний транспортний засіб позивач придбав в 2007 році, заключивши кредитний договір № CL-013/289/2007 від 12 листопада 2007 року з «ОТП Банк», про купівлю у власність автомобіля Nissan Almera. В 2014 році боргові обов`язки по вищевказаному кредитному договору були повністю погашені, що підтверджується листом АТ «ОТП Банк» вих. № 008-01-3/1424 від 23 грудня 2014 року (а.с. 9, т.1). В позові зазначає, що в кінці 2014 року до позивача звернувся його давній знайомий [PERSON] та взяв у останнього транспортний засіб у користування на один день. Через деякий час [PERSON] знову звернувся до позивача та запропонував йому взяти у нього транспортний засіб на довготривалий строк на що позивач погодився. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою повернути транспортний засіб, але останній його не віддавав та близько середини 2015 року перестав виходити на зв`язок. За заявою позивача 17.03.2017 року, Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 356 КК України (а.с. 11, т.1). В матеріалах справи наявна копія довіреності серії НАК №973789 від 29.05.2015 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Солонець Т.М., номер у реєстрі нотаріальних дій № 605, відповідно до якої [PERSON] , діючий від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої [PERSON] Т [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28 травня 2015 року за реєстровим №590, в порядку передоручення уповноважує [PERSON] представляти інтереси [PERSON] в усіх державних та недержавних організаціях, установах та підприємствах в тому числі в органах ДАІ з усіх питань, що стосуються експлуатації, розпорядження автомобілем належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 09.11.2007 року, автомобіля марки NISSAN модель ALMERA, випуску 2007 року номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ СЄДАН, зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в місті Києві 09 листопада 2007 року. Дана довіреність зареєстрована в Єдиному реєсті довіреностей під реєстраційним номером 42432798, що підтверджується повними витягами з Єдиного реєстру довіреностей (а.с. 6, т.1). Згідно листа Територіального сервісного центру № 5141 Регіонального сервісного центру в Одеській області від 25.03.2017 року № 31/15/5141-1030, автомобіль марки Nissan Almera, н/з [NUMBER] , 2007 року випуску, зеленого кольору, номер кузова « [NUMBER] », двигун № [NUMBER] , який 09.11.2007 року було зареєстровано на ім`я [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] 11.06.2015 року в ТЦС № 8007 м. Києва ?було знято з обліку для реалізації на підставі довіреності серії НАК № 973789 від 29.05.2015 року, виданої нотаріусом Солонець Т.М., довірена особа [PERSON] . 16.06.2015 року даний автомобіль в ТСЦ № 8050 м. Києва зареєстрований на ім`я [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , на підставі довідки-рахунок ААЕ [NUMBER] від 11.06.2015, виданої ТОВ «Глобал Авто». На автомобіль видані н/з [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . На даний час автомобіль значиться на обліку (а.с. 15, т.1). З інформації в Єдиному реєстрі довіреностей вбачається, що наявна довіреність, яка видана [PERSON] на [PERSON] , посвідченої 28.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. на бланку серії НАК № 973782 та довіреність, видана в порядку передоручення, [PERSON] від імені [PERSON] на [PERSON] , посвідченої 29.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. на бланку серії НАК № 973789 (а.с. 12-14, т.1). Згідно довідки-рахунок ААЕ [NUMBER] від 11.06.2015, виданої ТОВ «Глобал Авто», [PERSON] придбав транспортний засіб марки Nissan Almera, номер кузова « [NUMBER] » вартістю вісімдесят тисяч гривень (а.с. 10, т.1). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу Nissan Almera, 2007 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 16.06.2015, номер кузова « [NUMBER] » (а.с. 16-17, т.1). Листом Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 27.06.2018 року № П1-К-9-13/153 встановлено, що 17 червня 1996 року Міністерством юстиції України видане свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю [PERSON] за № 7322. 17 жовтня 2001 року Головним управлінням юстиції в місті Києві приватна нотаріальна діяльність [PERSON] зареєстрована по Київському міському нотаріальному округу та видано реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 301 від 17.10.2001 року. Нотаріальна діяльність [PERSON] по Київському міському нотаріальному округу припинена з 29.12.2017 на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 26 грудня 2017 року № 900/6, у зв`язку з письмовою заявою про припинення нотаріальної діяльності. Вищезазначеним наказом [PERSON] зобов`язано передати документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Солонець Т.М. до Київського державного нотаріального архіву в місячний термін. Наказом Головного територіального управління юстиції в місті Києві від 26 січня 2018 року № 34/6 строк передачі документів нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Солонець Т.М. продовжено на один місяць. Станом на 27.06.2018 року архів та документи нотаріального діловодства Солонець Т.М. до Київського державного нотаріального архіву не передані. Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві направлений лист [PERSON] щодо неухильного дотримання норм чинного законодавства та передачі документів нотаріального діловодства та архіву Київського державного нотаріального архіву (а.с. 19, т.1). Відповідач [PERSON] надав до суду відзив, в якому вказав, що автомобіль марки Nissan Almera, 2007 року випуску, державний реєстраційний знак [NUMBER] він придбав 11.06.2015 року на підставі довідки-рахунку № [NUMBER] від 11.06.2015 року. Даний транспортний засіб продав йому [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від [PERSON] , посвідченої 29 травня 2015 року приватним нотаріусом Солонець Т.М., при цьому довіреність мала відомості про передоручення на експлуатацію і розпорядження вищевказаним транспортним засобом. Під час видачі [PERSON] вищевказаної довіреності [PERSON] діяв на підставі довіреності від [PERSON] , посвідченої 28 травня 2015 року приватним нотаріусом Солонець Т.М. [PERSON] О [PERSON] . вказує, що є добросовісним набувачем майна, а позивач безпідставно вимагає майно у відповідача, також стверджує, що він не є учасником правовідносин щодо видання [PERSON] довіреності [PERSON] , а тому не може бути відповідачем у справі щодо визнання недійсної такої довіреності, а лише є учасником договору купівлі-продажу транспортного засобу і може бути відповідачем лише щодо позовних вимог визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу і його витребування у нього. Також зазначив, що 16 серпня 2018 року набрало законної сили рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.07.2018 року у справі № 498/82/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа нотаріус Солонець Т.М. про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Ніссан, моделі Алмера, 2007 року випуску, державний реєстраційний знак [NUMBER] недійсним та витребування даного автомобіля із його володіння. Судом було повністю відмовлено у задоволені позову, і позивач це рішення не оскаржив, тобто погодився з встановленими у ньому фактами. За вище перерахованих обставин, [PERSON] просить закрити провадження у справі № 498/585/18 в частині позовних вимог [PERSON] до нього про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Ніссан, моделі Алмера, 2007 року випуску, номер кузова « [NUMBER] », державний реєстраційний знак [NUMBER] та про витребування у [PERSON] вказаного транспортного засобу (а.с. 69-79, т.1). Розглядаючи позовну\~вимогу про\~визнання недійсноюдовіреність, видану [PERSON] на [PERSON] , посвідченої 28.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. на бланку серії НАК № 973782, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 203 ЦК Українизміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із ч. 2\~ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1\~ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно із ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» суд встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає вимогам закону, але підтверджено, що одна зі сторін його не підписувала визнає цей договір недійсним за нормами ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України\~(підписання договору особою, яка не має на це повноваження та відсутність волевиявлення). Згідно із ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.ч. 1,3\~ст. 237 ЦК України,\~представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно\~ст. 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись на підставі довіреності. Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем) безпосередньо третій особі. Відповідно до п.п.1.1,1.2,2.1 Глави 4, Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений\~Наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 № 296/5, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Нотаріуси посвідчують довіреності, складені від імені однієї або кількох осіб, на ім`я однієї особи або кількох осіб за усним зверненням довірителя. У довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику. Згідно п.6 Глави 4, Розділу ІІ вказаного Порядку особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної, може у будь-який час скасувати довіреність або довіреність, видану в порядку передоручення. Нотаріус, завідувач державного нотаріального архіву при одержанні заяви про скасування довіреності або передоручення робить про це відмітку на примірнику довіреності, що зберігається у справах нотаріуса, у державному нотаріальному архіві, і відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Відповідно до п.7 Глави 4, Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 № 296/5 посвідчені нотаріусами довіреності, а також передоручення за ними, припинення їх дії підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей у порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр довіреностей, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 28.12.2006 №111/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.12.2006 за№ 1378/13252. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею - продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року №1200\~та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Відчуження транспортних засобів здійснюється лише у письмовій формі та з відповідним оформленням договору купівлі-продажу і після зняття їх з реєстраційного обліку, а також отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), що передбачено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних для них транспортних засобів та мопедів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388\~(зі змінами). Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Згідно п.8 Порядку державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою КМУ від 07 вересня 1998 року №1388\~в редакції від 17.01.2014 року (чинних на час реєстрації спірного автомобіля) документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. На виконання ухвали Фрунзівського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2018 року до суду надійшли від Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження № 12017160500001440 від 17.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, з яких вбачається, що дійсно було відкрито кримінальне провадження за заявою [PERSON] щодо незаконного заволодіння невстановленою особою його автомобілем, але будь-якого кінцевого процесуального рішення по вказаному кримінальному провадженню, слідчим не прийнято (а.с. 218-247, т.1). Листом Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 26.02.2019 року № 2871/4-19 встановлено, що приватна нотаріальна діяльність нотаріуса Солонець Тамари Миколаївни припинена по Київському міському нотаріальному округу з 29 грудня 2017 року на підставі наказу Головного Територіального управління юстиції у місті Києві від 26 грудня 2017 року № 900/6. Остання адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни: [ADDRESS] . (а.с. 13-14, т. 2). За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 13.03.2019 року доручено державним виконавцям Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві тимчасово вилучити\~у Солонець [PERSON] (остання адреса розташування робочого місця: [ADDRESS] ) оригінали наступних документів: оригінал довіреності виданої [PERSON] на [PERSON] , посвідченої 28 травня 2015 року Солонець [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на бланку серії НАК № 973782, що мала відомості про доручення на експлуатацію і розпорядження транспортним засобом марки Ніссан, моделі Алмера, 2007 року випуску, державний реєстраційний знак [NUMBER] ; оригінал реєстру для реєстрації нотаріальних дій, в якому [PERSON] поставив власний підпис та документи, які стали підставою для видачі довіреності виданої [PERSON] на [PERSON] , посвідченої 28 травня 2015 року Солонець [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на бланку серії НАК № 973782. (а.с. 35-37 т.2) 02 квітня 2019 року від головного державного виконавця УДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян Олени Грайрівни надійшло повідомлення № 58731574/7 від 27 березня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання (а.с. 52 т.2). Своє рішення виконавець [PERSON] обґрунтувала тим, що ухвала від 13 березня 2019 року не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з тим, що ухвала від 13 березня 2019 року не була виконана, представник позивача звернувся до Фрунзівського районного суду Одеської області з клопотанням про повторне проведення вилучення вищевказаних документів у [PERSON] 24 квітня 2019 року Фрунзівським районним судом Одеської області у даній справі ухвалено виправити помилку, допущену в ухвалі від 13 березня 2019 року та повторно доручити державним виконавцям УДВС ГТУЮ у м. Києві провести тимчасове вилучення документів у [PERSON] (а.с. 78-81 т.2) 14 травня 2019 року від головного державного виконавця УДВС ГТУЮ у м. Києві Махової Діани Анатоліївни надійшло повідомлення № 59050868/4 від 10 травня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання (а.с. 85 т.2). Своє рішення виконавець [PERSON] обґрунтувала тим, що ухвала від 24 квітня 2019 року не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не містить даних про боржника, а саме - відсутній ідентифікаційний код. Оскільки ухвали від 13 березня 2019 року та 24 квітня 2019 року не були виконані, представник позивача втретє звернувся до Фрунзівського районного суду Одеської області з клопотанням про проведення вилучення документів у [PERSON] (а.с.100-101 т.2). Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 05 липня 2019 року втретє доручено державним виконавцям УДВС ГТУЮ у м. Києві провести тимчасове вилучення документів у [PERSON] (а.с.149-151 т.2) 23 липня 2019 року від державного виконавця УДВС ГТУЮ у м. Києві, [PERSON] на адресу Фрунзівського районного суду Одеської області надійшло повідомлення № 59564508-14 від 17 липня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (а.с. 158 т.2). Своє рішення державний виконавець Бялий М.Г. обґрунтував тим, що ухвала від 05 липня 2019 року не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки - не містить дані про стягувача, повну інформацію про боржника, а також дату набрання Ухвалою законної сили. Як встановлено судом в ухвалі Фрунзівського районного суду Одеської області від 05 липня 2019 року чітко вказані всі необхідні ідентифікаційні дані стягувана та боржника, а також зазначено: «Ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню». Державний виконавець УДВС ГТУЮ у м. Києві Бялий М.Г. всупереч законодавству України незаконно обґрунтував у повідомленні свою відмову щодо відкриття виконавчого провадження відсутністю дати набрання хвалою суду від 05 липня 2019 року законної сили, оскільки п. 6 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що зазначати таку дату не потрібно для рішень, що підлягають негайному виконанню. Слід також враховувати, що відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмовими, речовими і електронними доказами,\~висновками експертів, показаннями свідків. Статтями\~77,\~78,\~79,\~80 ЦПК України\~передбачено, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем в ході судового розгляду належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не доведено факту, що він не підписував довіреність видану [PERSON] на [PERSON] , посвідченої 28.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. на бланку серії НАК № 973782, оскільки оригінал даної довіреності не вдалось витребувати та провести судово-почеркознавчу експертизу, тому підстав для визнання її недійсною немає. Інші передбачені цивільним законодавством підстави недійсності правочину в ході судового розгляду позивачем та його представником\~не доведені та в судовому засіданні не встановлені. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання зазначеної довіреності недійсною, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсним правочину щодо\~реалізації автомобіля\~марки Nissan\~Almera,\~2007\~року випуску,\~зеленого кольору,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~номер кузова\~« [NUMBER] »,\~здійсненого 11\~червня 2015\~року між\~ [PERSON] від\~імені [PERSON] \~з [PERSON] \~шляхом оформлення\~довідки \~рахунку серії\~ААЕ №\~219015\~від 11\~червня 2015\~року та витребування у [PERSON] на користь [PERSON] транспортний засіб Nissan Almera, 2007 року випуску, зеленого кольору, номер кузова « [NUMBER] », оскільки дані вимоги є похідними від позовної вимоги про визнання недійсною довіреність. Зазначені правочини та документи видані на підставі дійсної довіреності і причини та підстави\~визнавати їх недійсними у суду відсутні. Таким чином, суд вважає, що підстав, для задоволення позовних вимог позивача немає.

Outcome: dismissed