Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 20 030,86 (двадцять тисяч тридцять) доларів США 86 центів, що еквівалентно 181 032,90 (сто вісімдесят одна тисяча тридцять дві) грн. 90 коп., а також стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 1 810,32 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що 23 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11158647000, у відповідності з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 39 900,00 доларів США, терміном користування по 23.05.2014 року зі сплатою 12,5% річних. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору, [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки. До цього часу відповідач зобов'язання не виконав, кредит не погасив. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач, сповіщений належним чином, у судове засідання не з'явився, будь-яких доказів, підтверджуючих поважність причин неявки, суду не надав, заперечень стосовно предмету позову, або заяви про розгляд справи за його відсутності не представив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки всіх відповідачів, які належним чином були повідомлені про день, годину та місце слухання справи та про причину неявки суду не повідомили, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-У1 від 17.09.2008 року було внесено зміни до Статуту та рішенням загальних зборів від 27.10.2009 року змінено найменування банку на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк»), згідно із Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, Серії А01 № 423320. В судовому засіданні встановлено, що 23 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 11158647000, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 39 900,00 доларів США, терміном користування по 23.05.2014 року зі сплатою 12,5% річних. Згідно з пунктом 1.2.2 Кредитного договору, [PERSON] зобов'язався забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни. Однак, відповідач встановлені Договором терміни повернення наданого йому кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит не дотримується. Відповідно до ст. 1054 Цивільного Кодексу України банк чи інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Принцип повернення, строковості та оплатності означає, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір про надання споживчого кредиту оформлений згідно вимог цивільного законодавства, скріплений підписами працівника Банку та печатками з однієї сторони і підписом відповідача з іншої, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його укладення. Ч. 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у забов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Через невиконання відповідачем своїх забов'язань, станом на 25.02.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 20 030,86 (двадцять тисяч тридцять) доларів США 86 центів, що еквівалентно 181 032,90 (сто вісімдесят одна тисяча тридцять дві) грн. 90 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 12 707,97 дол. США, що еквівалентно 114 850,82 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5 756,81 дол. США, що еквівалентно 52 028,32 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 1 082,31 дол. США, що еквівалентно 9 781,60 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 483,77 дол. США, що еквівалентно 4 372,06 грн.. Розрахунок проведено згідно курсу НБУ станом на 25.02.2014 року (9,037700000 грн. за 1 дол. США.) Відповідно до положення статті 1050 ЦК, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. На адресу відповідача ПАТ «УкрСиббанк» було надіслано вимогу про повернення заборгованості за кредитом, але вказана вимога відповідачем була проігнорована, заборгованість згідно Договору не погашена. У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України договори є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачем. У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 810,32 (одна тисяча вісімсот десять) грн. 32 коп. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, акції якої повністю належать державі, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливість кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб.

Outcome: approved