Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою 14.08.2017 року, в якій просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]; стягувати із [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь державного закладу, в якому перебуватиме дитина, або опікуна; у відповідності до ст.3 Конвенції «Про захист прав дитини» зобов'язати Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради зареєструвати малолітнього [PERSON] за адресою проживання матері [PERSON]: [ADDRESS] Дніпропетровська область; накласти заборону на відчуження майна у вигляді житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровська область - до досягнення [PERSON] повноліття. Пред'явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] року [PERSON] в приміщенні КЗ «Криворізький міський клінічний пологовий будинок №1» ДОР вона народила хлопчика та відмовилась забрати дитину із закладу охорони здоров'я, про що 06.01.2017 року було складено відповідний акт. 11.01.2017 року [PERSON] на ім'я начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради подала заяву, зобов'язавшись в термін з 05.03.2017 року по 13.03.2017 року звернутися до нотаріуса для надання письмової згоди на вільне усиновлення новонародженого сина. У випадку, якщо вона не надасть такої заяви, остання не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав в судовому порядку. [PERSON] є матір'ю-одиначкою, відомості про батька відсутні, у зв'язку з чим під час реєстрації народження дитини відомості про батьків зазначено згідно з ч.2 ст.135 СК України. Оскільки до теперішнього часу [PERSON] не надано згоди на вільне усиновлення малолітнього [PERSON], що є свідчення ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування батьківськими правами, тому позивач, діючи в інтересах та на захист малолітньої дитини, вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, пред'явлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, в контексті ст.ст.74, 76 ЦПК України вважається повідомленою належним чином. Представник третьої особи КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР Кондрат О.С. в судове засідання не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути за його відсутності, покладаючись на розсуд суду при вирішенні справи. Представник третьої особи Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Згідно наявного в матеріалах справи інформаційного листа від 12.05.2017 року, третя особа не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.6). Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту інтересів малолітньої дитини, з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності відповідача в заочному порядку згідно ст.224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в КЗ «Криворізький міський клінічний пологовий будинок №1» ДОР [PERSON] народила хлопчика, забирати якого з пологового будинку відмовилась 06.01.2017 року. Причиною відмови від дитини стали посилання матері на її скрутне матеріальне становище. За даним фактом складено акт від 06.01.2017 року (а.с.12). На підставі рішення виконавчого комітету Центрально-міської районної у м. Кривому Розі ради від 18.01.2017 року (а.с.7-зворот), Центрально-Міським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області проведено реєстрацію народження хлопчика, народженого [PERSON] із складенням актового запису №57 від 24.01.2017 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.01.2017 року (а.с.14-зворот), дитину зареєстровано як [PERSON], [INFO], що народився в м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область; мати - [PERSON], батько - [PERSON]; відомості про батьків зазначені згідно з ч.2 ст.135 СК України на підставі даних, зазначених органом опіки та піклування в рішенні від 18.01.2017 року (а.с.7). З 18.02.2017 року та по теперішній час малолітній [PERSON], маючи статус дитини, позбавленої батьківського піклування, знаходиться в КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР на повному державному забезпеченні, влаштований на підставі рішення Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №68 від 15.02.2017 року (а.с.6-зворот, 8, 14). За весь час перебування дитини в комунальному закладі, ніхто долею та станом здоров'я дитини не цікавився, участь у вихованні та утриманні не приймав, матеріальної допомоги не надавав, наміру забрати дитину в сім'ю не проявляв. Як вбачається із вказаного рішення №32 від 07.02.2017 року та інформації Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №288/52 від 12.05.2017 року (а.с.6), [PERSON] є одинокою матір'ю, має рідних сестру та матір, які відмовились влаштувати малолітнього [PERSON] до своєї родини. Як пояснила [PERSON], вона дійсно відмовляється від новонародженого сина, не збирається займатись його вихованням та розвитком. Судовим розглядом також встановлено, що 11.01.2017 року до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради [PERSON] подала заяву про те, що в термін з 05.03.2017 року до 13.03.2017 року зобов'язується звернутись до нотаріуса для надання письмової згоди на усиновлення сина, в інакшому випадку не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав в судовому порядку (а.с.10-зворот). Станом на момент розгляду справи згоди на усиновлення дитини відповідач не надала, інтересу до сина не проявляє, участі у вихованні та матеріальному утриманні не приймає. У відповідності до ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п.1 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Так, обов'язок батьків забрати дитину з пологового будинку є необхідною передумовою для здійснення ними всіх інших особистих немайнових прав щодо дитини. Вказаному обов'язку батьків кореспондує право дитини на сім'ю, визначене ч.3 ст.4 СК України, яке, в даному випадку, полягає у її праві на проживання в сім'ї. Положеннями діючого СК України не передбачено поняття «відмова від дитини», хоча з аналізу ч.3 ст.143 СК України слідує, що фактично батьки можуть залишити дитину у пологовому будинку в разі наявності у дитини істотних вад фізичного та (або) психічного розвитку, або інших обставин, які мають істотне значення. Тоді дитина береться під опіку держави. Однак, відмова від прав на дитину не означає звільнення від обов'язку брати участь у його виховному процесі та надавати матеріальну підтримку. Поняття «інші обставини», які слугували підставою для того, що батьки не забрали дитину з пологового будинку і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, мають суб'єктивний характер і залежать від кожної конкретної ситуації, зокрема, такі як: тривале відрядження, хвороба батьків, навчання, відбування покарання, тяжкі матеріально-побутові умови (п.п.3.1 п.3 Наказу МОЗ України №123 від 18.05.1998 року). При добровільній відмові від дитини матір не позбавляють батьківських прав протягом шести місяців - за законом їй дається час подумати і, можливо, змінити своє рішення. Після закінчення цього терміну дитині може бути призначений опікун, але за умови позбавлення батьківських прав її батьків, що провадиться через шість місяців. Протягом цього терміну дитина перебуває в державній установі (п.1 ч.1 ст.164 СК України). Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] 06.01.2017 року, знаходячись в пологову будинку, подала заяву про відмову від новонародженого нею хлопчика - [PERSON] та протягом 6 місяців після його народження не проявляла до нього батьківського піклування, не надавала матеріальної допомоги, вчиняючи дії, які свідчать про явну відсутність у неї бажання бути матір'ю для дитини. Нотаріально посвідченої згоди на його усиновлення у визначений нею ж строк вона не надала, що унеможливлює призначення дитині опікуна. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ №866 від 24.09.2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок. Згідно з висновком виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №10/36-3405 від 28.08.2017 року (а.с.27-28) вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В контексті приписів ч.6 ст.19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов'язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Разом з тим, суд погоджується із зазначеним висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт умисного, винного та свідомого ухилення нею від виконання батьківських обов'язків, відсутність прояву інтересу до здоров'я, виховання малолітнього сина [PERSON] Подання відповідачем заяви про відмову від дитини одразу після пологів, надання згоди на позбавлення батьківських прав є безпосередніми свідченнями самоусунення від виконання батьківських обов'язків та відсутності інтересу до майбутнього дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial