Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в інтересах[PERSON] до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, в якій просить стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 25000 грн. та в рахунок повернення сплачених сум за надання правової допомоги в адміністративній справі 10000 грн.. Судові витрати просить розподілити в порядку визначеному ЦПК України. Відповідачем Державною казначейською службою України відзив на позовну заяву не подано. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області - Гайдашук В.В. 05.05.2018 року надіслав до суду відзив на позовну заяву від 02.05.2018 року в якому вказав, що до позивача не було застосовано адміністративний арешт чи виправні роботи, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. Матеріали справи не містять протоколу про адміністративне затримання позивача. Тобто, підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди відсутні. Дії працівників поліції в даному випадку незаконними чи неправомірними у встановленому законом порядку не визнано. Також, сам факт закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, не є безумовною підставою для відшкодування моральної та матеріальної шкоди та не вказує жодним чином на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади. Тобто, відсутні належні докази, які б вказували на те, в чому ж полягає спричинена моральна шкода, а також наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її заподіянні. Вважає, що витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн. документально не підтверджені та не доведені. Документи надані представником на підтвердження сплати гонорару, вважає неналежними. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. До початку судового засідання представник позивача надіслав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд засідання 21.05.2018 року проводити без участі представника позивача. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не викликались, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.08.2017 року,якою [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік. Згідно постанови Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.11.2017 року, апеляційну скаргу захисника [PERSON] в інтересах [PERSON], задоволено. Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.08.2017 року, якою [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасовано, а провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрито, за відсутності в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Постанова набрала законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає (а.с.11-17). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. У відповідності до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові зокрема внаслідок: незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. Згідно п. 4 ст. 2 ЗаконуУкраїни «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення. Статтею 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» визначено, що у випадках вказаних в ст. 1 Закону громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи досудового слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. На підставі п.5 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу як адміністративного стягнення. За ч.5 та ч.6 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. За правилами ч. 3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до постанови Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.11.2017 року, апеляційну скаргу захисника [PERSON] в інтересах [PERSON], задоволено. Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.08.2017 року, якою [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік - скасовано, а провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрито, за відсутності в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Постанова набрала законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає, а тому вищевказане є підставою для відшкодування завданої позивачу, у зв'язку з цим, моральної шкоди. Дійсно позивач переніс моральні страждання, оскільки він був вимушений звертатися до суду, щоб довести неправомірність дій працівників поліції і тим самим відстояти свою честь та гідність. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством з урахуванням глибини страждань позивача, з урахуванням того наскільки були порушені його нормальні життєві зв'язки, які зусилля ним були застосовані для відновлення цих зв'язків та для організації свого життя. Однак, суд вважає, що позивачем не надано доказів та не обґрунтовано розмір моральної шкоди в сумі 25000 грн. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а саме враховуючи те, що позивач, дійсно був вимушений відстоювати свої права в судовому порядку, оскільки був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди необхідно зменшити до 2000 грн.. Згідно із ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до п.4 ст.3 Закону громадянинові підлягають також поверненню суми, сплачені ним у зв'язку з наданням юридичної допомоги. До цих сум відносяться суми, сплачені ним адвокатському об'єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним в рахунок оплати витрат адвоката у зв'язку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції. Відповідно до пунктів 4, 6, 11 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року № 6/5/3/41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 березня 1996 року (далі - Положення), завдана громадянинові шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Громадянинові, відповідний орган, зазначений у п.11 цього Положення, одночасно з повідомленням про закриття справи в стадії дізнання і попереднього слідства або з копією виправдувального вироку, що набрав законної сили, або постановою (ухвалою) суду (судді) направляє повідомлення, в якому роз'яснює, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав. Для визначення розміру шкоди, переліченої в пунктах 1, 3, 4 ст.3 Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися: при скасуванні постанови районного (міського) суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт і закритті справи - в районний (міський) суд (до судді), який розглядав справу про адміністративне правопорушення. Відповідно до постанови Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.11.2017року, апеляційну скаргу захисника [PERSON] в інтересах [PERSON], задоволено. Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.08.2017 року, якою [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПта накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік - скасовано, а провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрито, за відсутності в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Постанова набрала законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає, а тому вищевказане є підставою для відшкодування позивачусплачених сум за надання правової допомоги в розмірі 10000 грн.. Дана позовна заява надійшла до суду 03.04.2018 року. 24.05.2017 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON],повноваження якого підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 394, виданим на підставі рішення Кіровоградської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 16.05.2011 року № 8/11 та ордером серія КР №54094, укладено договір про надання правової допомоги та 07.08.2017 року укладено додаткову угоду про визначення суми гонорару адвоката до договору про надання правової допомоги, згідно якої гонорар адвоката становить 10000 грн. (а.с. 9-10, 21-22) . У відповідності до розрахунку витрат по наданню правничої допомоги всього до сплати 10000 грн. (а.с. 18), на підтвердження якого складено акт прийому-передачі виконаних робіт по наданню правової допомоги від 06.11.2017 року (а.с. 19). Відповідно до розрахункової квитанції ААКР №692434 від 06.11.2017 року, [PERSON] сплатив за правничу допомогу адвокату [PERSON] 10000 грн. (а.с. 20). Таким чином позовна вимога позивача про стягнення в рахунок повернення сплачених сум за надання правової допомоги в розмірі 10000 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», судові витрати у вигляді сплати судового збору за даною категорією справи, суд вважає необхідним віднести за рахунок держави. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити частково, із вищевказаних підстав.

Outcome: partial