Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON], 22 квітня 2016 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері позивача - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві представник позивача [PERSON] (на підставі довіреності) - [PERSON] посилається на те, що [INFO] після смерті матері позивача - [PERSON], відкрилась спадщина - земельна частка (пай) розміром 2,1 в умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,45 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Сербівської сільської ради. Мати позивача померла від отруєння чадним газом, а будинок, в якому та мешкала згорів. Згоріли також і всі документи. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за законом був позивач. Звернувшись до нотаріуса з приводу оформлення спадщини - отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). З приводу втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], позивач публікував оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Результату це не дало. Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі теж відмовив позивачеві у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище зазначене і змусило позивача звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 2,1 в умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,45 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Сербівської сільської ради на ім»я [PERSON], померлої [INFO], який був утрачений. В судове засідання представник позивача не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Сербівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником земельної частки (паю) розміром 2,1 в умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,45 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Сербівської сільської ради (Інформація відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №Б-118/0-137/0/6-16 від 06 квітня 2016 року). [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане [INFO] Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області. Причина смерті - гостре отруєння чадним газом). Позивач є спадкоємцем за законом як син [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 25 травня 1962 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області, згідно якого, матір»ю народженого [INFO] [PERSON] є [PERSON]). Інші спадкоємці за законом і за заповітом - відсутні. Чоловік спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 19 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №42). Частиною першою статті 1261 ЦК України, передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористався, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №62/02-14 від 11 лютого 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№16 від 16 квітня 2016 року). Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. З огляду на викладене, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. Таким чином, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну частку (пай) розміром 2,1 в умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,45 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Сербівської сільської ради на ім»я [PERSON], померлої [INFO], який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1261 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved