Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування майнової шкоди в розмірі 57 600 грн. та виплати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн., які було сплачено позивачем. Свої вимоги мотивує тим, що 15.11.2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю незастрахованого транспортного засобу марки «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] , який отримав шкоду здоров`ю, що супроводжувалось стійкою втратою працездатності. ДТП сталось внаслідок порушення ПДР України [PERSON] , що підтверджується вироком Малиновського районного суду м. Одеса від 04.09.2018 року по справі № 521/5008/18. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілого 57600,00 грн. страхового відшкодування. Чине законодавство передбачає, що особа яка здійснила відшкодування за шкоду, завдану іншою особою, має право на зворотну вимогу (регресу). На вимогу позивача про здійснення відшкодування виплаченої суми, [PERSON] не відреагував, тому представник позивача звертається з відповідним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа була розподілена на суддю Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., ухвалою суду від 02.07.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 24, 27). Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача та задовольнити позов в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 30-32). Відповідач у судове засідання не з`явився, та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 34). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.2018 року до МТСБУ звернувся [PERSON] із повідомленням про ДТП за його (пішохода) участі, яке відбулось 15.11.2017 року на а/д М-05-01 «Об`їзд м. Одеса» у Малиновському районі м. Одеса та заявою про відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю у результаті ДТП (а.с. 6,9). ДТП сталось внаслідок порушення ПДР України [PERSON] , який керував т/з марки «Мерседес Бенз 100» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується вироком Малиновського районного суду м. Одеса від 04.09.2018 року по справі № 521/5008/18. Потерпілим в ДТП є [PERSON] , який стояв біля машини та згідно висновку судово-медичної експертизи № 241 від 22.02.2018 року отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с. 7-8). Щодо перебування потерпілого на лікуванні також підтверджено довідкою лікарні про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у ДТП (а.с. 14). Згідно розрахунку розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності, складеною та підписаною головним експертом відділу регламентних виплат та начальником відділу регламентних виплат, сума матеріального збитку склала 57\~600,00 грн. (а.с. 15). На підставі довідки № 1 від 16.11.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потеплілих за наказом № 10781 від 26.11.2018 на користь [PERSON] було вирішено відшкодувати суму шкоди у розмірі 57\~600,00 грн., яку було перераховано на картковий рахунок отримувача відшкодування (а.с. 16-18). Представник МТСБУ надіслав на адресу [PERSON] вимогу про відшкодування завданої шкоди та запропонував здійснити перерахунок суми відшкодування, яка склала 57\~600,00 грн. на рахунок МТСБУ, докази надіслання вимоги додано до позову (а.с. 20-21). Оскільки відповідач в добровільному порядку не здійснив повернення коштів на рахунок позивача, представник МТСБУ звернувся до суду з відповідним позовом до суду (а.с. 1-23). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту марки «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] не була застрахована (а.с. 13). На підставі п. «а» 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» далі Закону (чинного на момент ДТП), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному особі. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п п. 38.2., 38.2.1 ст. 38 Закону (чинного на момент ДТП), МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. В позиції викладеної в Постанові № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в п. 11 якої зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом ст. 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, до позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) перейшло право вимоги до [PERSON] у деліктному зобов`язанні, яке засноване на регресі, щодо сплаченого потерпілому страхового відшкодування у сумі 57\~600,00 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, а саме стягненню підлягає сплачений судовий збір у розмірі 2102, 00 грн. відповідно до платіжного доручення № 9796064 від 21.02.2020 (а.с. 4). Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, обставини вказані в позові підтверджуються наданими доказами, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.\~\~993,\~1166,\~1187,\~1188,\~1191,\~1192, ЦК України,

Outcome: approved