Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Представник Концерну «МТМ» звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. За період з 01.11.2016 р. по 31.07.2021 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 39 860,09 грн. Божники не належним чином виконували свої зобов`язання по оплаті наданих послуг, в зв`язку з чим Концерн «МТМ» звернувся до суду. Ухвалою суду від 13.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. 08.06.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому зазначає, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за межами трирічного строку позовної давності, тому за період з 01.11.2016 р. по 22.03.2018 р. вони не можуть бути задоволені. За заявлений позивачем період за оплати послуг опалення за спірною адресою проживав тільки відповідач [PERSON] , відповідно така заборгованість повинна бути стягнута виключно з нього. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. За період з 01.02.2019 р. по 28.02.2021 р. за постачання гарячої води плата повинна була становити 9018,29 грн. При цьому, з урахуванням того, що з 2019 року по 28.02.2021 р. у даному приміщенні зареєстрований лише відповідач [PERSON] , така плата повинна бути стягнула виключного з нього в повному обсязі. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд застосувати строк позовної давності та в задоволенні позовних вимог відносно [PERSON] відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому просила при винесенні рішення врахувати строки позовної давності та відмовити у стягненні з [PERSON] платежів за постачання гарячої води. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. За змістом ч. 3 ст.24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за постачання теплової енергії, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, що постачається Концерном «Міські теплові мережі» за вищевказаною адресою. Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 250019699 від 26.03.2021 р. [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Дата державної реєстрації - 10.07.2012 року. Таким чином, між відповідачами [PERSON] , [PERSON] та позивачем виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Згідно з розрахунком суми заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № [NUMBER] , заведеного на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2016 року по 31.07.2021 року, нарахована плата за спожиті послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води на суму 39 860,09 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. При цьому суд виходить з того, що квартира за адресою: [ADDRESS] була підключена до мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, ці послуги у зазначений період надавалися і споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі [PERSON] , [PERSON] до позивача не зверталися, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак оплату за спожиту теплову енергію здійснювали лише частково. Водночас, суд враховує заяву відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач звернувся до суду з позовом 07.04.2021 року, шляхом направлення його засобами поштового зв`язку, тому з урахуванням трирічного строку позовної давності підлягає стягненню борг за надані послуги згідно розрахунків позивача за період з квітня 2018 року по липень 2021 року в розмірі 31 060,47 грн. За таких обставин, суд не вбачає законних підстав для стягнення заборгованості за послуги, надані за період часу з 01.11.2016 року по 31.03.2018 року. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі як споживачі житлово-комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, з урахуванням застосованого строку позовної давності, за період з квітня 2018 року по липень 2021 року, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] судовому порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн. На підставі ст.141, 142 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог, а саме з [PERSON] в сумі 884,43 грн., [PERSON] в сумі 884,43 грн.

Outcome: partial