Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Представник заявника звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя із вказаною заявою, посилаючись на те, що у Маріупольській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради на повному державному забезпеченні перебувають [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, та були влаштовані до державного дитячого закладу за рішеннями Єнакіївської міської ради № 739, 740 від 20 жовтня 2011 р. При цьому мати дітей, [PERSON] , [INFO] , рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 5 червня 2011 р. була позбавлена батьківських прав відносно обох дітей. Натомість, батько дітей, [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Єнакієве, був засуджений Єнакіївським міським судом вироком від 22 червня 2011 р. до 13 років позбавлення волі, а за постановою Донецького апеляційного суду від 30 вересня 2011 р. йому було зменшено покарання до 11 років позбавлення волі. Згідно із довідкою № 53 за 2012 р. Кіровської ВК Управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області № 33 початок строку покарання [PERSON] є 5 серпня 2010 p., а кінець строку - 5 серпня 2021 р. При цьому [PERSON] спочатку утримувався в Артемівському слідчому ізоляторі Донецької області до 10 листопада 2011 p., після чого відбував покарання в Кіровській виправній колонії № 33, куди прибув 16 листопада 2011 р. До червня 2014 р. [PERSON] зрідка писав листи на адресу школи-інтернату та з нього стягувались аліменти на користь дітей. Однак, з червня 2014 р. будь-який зв`язок з [PERSON] перервався та на даний час адміністрація школи-інтернату не має відомостей щодо його місцезнаходження. Після свого звільнення до школи-інтернату він не приїздив, жодної інформації про себе не надавав, долею своїх рідних синів [PERSON] та [PERSON] не цікавився. Зараз жодних заяв щодо долі [PERSON] та [PERSON] адміністрація школи-інтернату від відповідача не отримувала. У зв`язку з тим, що територія м. Єнакієве та м. Кіровська відноситься до непідконтрольної Україні території, в адміністрації школи-інтернату немає можливості розшукати відповідача, батька дітей, [PERSON] та [PERSON] . Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідне для захисту прав та інтересів вихованців школи-інтернату, [PERSON] та [PERSON] для забезпечення їх повного державного утримання та надання передбачених законодавством пільг. На підставі переліченого просив визнати безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Єнакієве Донецької області. Представник заявника, [PERSON] , у судовому засіданні, підтримуючи заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві до суду, яку просила суд задовольнити з метою захисту інтересів дітей, вихованців школи-інтернату, [PERSON] та [PERSON] . Представник зацікавленої особи, [PERSON] , у судовому засіданні, погоджувалась із доводами заяви про визнання безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , що потрібне для підтвердження статусу дітей позбавлених батьківського піклування, які є вихованцями школи-інтернату. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву Маріупольської загальноосвітньої\~школи-інтернату\~І-ІІ\~ступенів №\~2\~Донецької обласної\~ради обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 464 від 7 серпня 2006 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] . На підставі свідоцтва про народження, виданого виконкомом Ольховатської селищної ради м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 26 від 13 жовтня 2008 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно із рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 5 серпня 2011 року, яке набуло чинності 16 серпня 2011 року, [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вироку Єнакіївського міського суду Донецької області від 22 червня 2011 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 вересня 2011 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Єнакієве, був засуджений за ст. 152 ч. 4, 153 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 11 (одинадцяти) років позбавлення волі, строк відбування якого обраховувався з 5 серпня 2010 року. За довідкою від 15 листопада 2011 року Артемівського слідчого ізолятора Донецької області № 1053 [PERSON] утримувався під вартою з 9 серпня 2010 року по 10 листопада 2011 року, після чого вибув для відбування покарання до Кіровської ВК № 33. На підставі довідки № 53 за 2012 р. Кіровської ВК № 33 Управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області закінчення строку відбування покарання [PERSON] було заплановано на 5 серпня 2021 р. Відповідно до рішень виконкому Єнакіївської міської ради № 660, 662 від 21 вересня 2011 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. За рішеннями виконкому Єнакіївської міської ради № 739, 740 від 20 жовтня 2011 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були влаштовані до державного закладу на повне державне забезпечення. Згідно із інформацією Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради від 30 серпня 2013 року вбачається, що з 30 серпня 2013 року до такого закладу на підставі наказу № 136 було зараховано [PERSON] , який до теперішнього часу перебуває в школі-інтернаті. На підставі наказу № 151 від 31 серпня 2016 року Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради вбачається, що з 31 серпня 2016 року до такого закладу також було зараховано [PERSON] , який до теперішнього часу перебуває в школі-інтернаті. Отримання листа від 10 червня 2014 року від засудженого [PERSON] , адресованого сину, [PERSON] , представниками заявника підтверджується копією такого листа з конвертом із Кіровської ВК № 33. Допитані у якості свідків вихованців школи-інтернату, [PERSON] та [PERSON] , вказували, що [PERSON] , [INFO] , вони не знають, бо ніколи не бачили, як не знають жодних своїх рідних, оскільки ніхто із них з ними не виходив на зв`язок за час їх перебування у м. Маріуполі в школі-інтернаті. Отже, від будь-яких рідних вони не мають звісток до теперішнього часу, тому не знають де може знаходитись їх батько, оскільки він із ними ніколи не виходив на зв`язок. Відповідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. На підставі наведених норм та встановлених обставин справи вбачається, що починаючи з червня 2014 року від [PERSON] немає жодних відомостей про місце його перебування, тобто з часу коли від нього надійшов лист до школи-інтернату, адресований сину, [PERSON] , більше семи років потому з місця відбування покарання, після чого про його долю не було жодної звістки. Враховуючи, що зареєстроване та фактичне місце проживання, а так само й місце відбування покарання [PERSON] знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території, то встановити, де він може наразі перебувати та про його долю, не вбачається можливим. Таким чином для забезпечення інтересів дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради про визнання безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що остання інформація від [PERSON] надійшла з Кіровської ВК № 33 в червні 2014 року, то суд вважає, що [PERSON] безвісно відсутній фактично з липня 2014 року.

Outcome: approved