Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Представник позивача 11.12.2020 звернувся до суду з вищеназваним позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача нараховану. але невиплачену заробітну плату у сумі 264\~311,30 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 64\~471,30 грн., всього у сумі 312\~011,97 грн. 22.12.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, розгляд справи починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі - 22.01.2021; відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 05.01.2021, 24.02.2021 представник позивача надав уточнену позовну заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в якій зменшив розмір позовних вимог та остаточно просив стягнути з Державного підприємства «Первомайськвугілля» на користь позивача, [PERSON] , середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 98476 грн. 00 коп. та сплачений ним судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 28 лютого 2020 року позивач, згідно наказу №16-к/к Міністерства енергетики України був призначений виконуючим обов`язки генерального директора Державного підприємства «Первомайськвугілля». За час його роботи на цьому підприємстві, у зв`язку з тим, що заробітна плата виплачувалася несвоєчасно у підприємства перед ним створилася заборгованість по заробітної платі. Згідно наказу Міністерства енергетики України № 103-к/к від 21.09.2020 року його повноваження були припинені з 21.09.2020 року і він був звільнений з роботи відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, у зв`язку з припиненням повноважень. Відповідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установі, організації проводиться в день звільнення. Але такий розрахунок з позивачем проведений не був посилаючись на відсутність грошових коштів. Заборгованість відповідача переді позивачем по заробітній платні, на час його звільнення складала 264311 грн.30 коп. Так як відповідач тривалий час не здійснював з позивачем повного розрахунку, у зв`язку з його звільненням, він на початку грудня 2020 року був змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення невиплаченої йому заробітної плати, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку. 21 грудня 2020 року відповідач здійснив з позивачем розрахунок та виплатив йому заборгованість у сумі 264311 грн.30 коп. 18 січня 2021 року відповідач виплатив компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за серпень та вересень 2020 року, яку також мав виплатити при звільненні, внаслідок чого остаточний розрахунок проведено 18.01.2021. Відповідно до статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому позивач вважає, що відповідач повинен, виплатити йому його середній заробіток за весь час затримки розрахунку, який станом на день розрахунку, тобто на 18.01.2021 року становить 80 робочих дня (7 днів вересня + 21 день жовтня +21 день листопада+22 днів грудня, 9 днів січня=80 днів). Відповідно до довідки виданої підприємством у якому позивач працював, його середньоденна заробітна плата складає 1230,95 гривен тому сума середнього заробітку, який відповідач зобов`язаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку, складає 98476 грн. 00 коп.( 1230,95 грн. /розмір середньоденної заробітної плати/ х 80 /кількість робочих днів затримки розрахунку на 18.01.2021 року/ = 98476 грн. 00 коп.). У встановлений судом строк відповідач надав відзиви на позовну заяву, у якому позов не визнав. Згідно зі ст.116 КЗпП України звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивач жодного разу не звертався до підприємства ні в усній формі ні в письмовій з вимогами про остаточний розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу України про працю в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. [PERSON] було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора ДП «Первомайськвугілля» 21.09.2020р. згідно наказу №103-к/к від 21.09.2020р. За інформацією позивача, яка збігається з даними відповідача, позивачу проведені всі виплати 21.12.2020р. - в сумі - 264 311, 30грн. Також позивачу 18.01.2021року виплачена компенсація за не своєчасну виплату заробітної плати у сумі -5 640.81грн=4 540,87грн. З позивача були утримані податки та збори. Станом на 18.01.2021р. ДП «Первомайськвугілля» не має заборгованості, щодо виплати належних сум при звільненні [PERSON] . Позивач, мав можливість одразу після звільнення звернутися до підприємства чи до суду за стягненням заборгованості з виплати заробітної плати, але навпаки відтягував час для стягнення середнього заробітку в водночас знаючи, яке фінансове становище на підприємстві. Відтак працівник має діяти добросовісно, реалізуючи свої права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. В зв`язку з чим на задоволення позову буде суперечити законності та справедливості рішення суду. Але, якщо суд дійде висновку про необхідність задоволення позовних вимог, вважають за необхідне застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку. 77 549,85грн.- ціна позову; 1230,95грн.- середньоденна заробітна плата; 264 311,30грн,- сума заборгованості заробітної плати. 264 311,30 грн.: 77549,85грн.=34,1%. 77549,85грн.*34,1%=26 444,50грн.(без утримання податків й інших обов`язкових платежів.) Отже, сума складає до виплати у розмірі - 21 287,82грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (з урахуванням утримання податків й інших обов`язкових платежів.) Верховний суд України в своїх постановах №654 цс 1 від 12 січня 2012р., № 6-33391св14 від 01 жовтня 2014р. наголошує, що застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.13\~ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі, враховуючи, що відповідних клопотань від сторін не надійшло, судовий розгляд відбувається у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Враховуючи дати отримання заяв по суті, розгляд справи відбувається після завершення всіх наданих судом строків. Суд,\~дослідивши письмові\~докази,\~вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, копії тудової немає що позивач перебував у трудових відносинах з ДП «Первомайськвугілля» з 06.06.2011 по 08.12.2019, працюючи на посаді підземних машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.10-11). З копії наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України №16-к/к від 28.02.2020 про призначення виконуючого обов`язки генерального директора ДП «Первомайськвугілля» вбачається, що [PERSON] з 28 лютого 2020 призначено виконуючим обов`язки генерального директора Державного підприємства «Первомайськвугілля» за його згодою, на період до призначення керівника цього підприємства у встановленому порядку (а.с.7) З копії наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України №103-к/к від 21.09.2020 про припинення повноважень [PERSON] вбачається, що повноваження [PERSON] , виконуючого обов`язки генерального директора Державного підприємства «Первомайськвугілля», 21 вересня 2020 року відповідно до п.5 ст.41 КЗпП України припинено (а.с.8) З довідки ДП «Первомайськвугілля» №17 від 03.12.2020р. вбачається, що [PERSON] дійсно працював на посаді в.о.генерального директора та його заборгованість по заробітній платі станом на 03.12.2020р. складає 264311,30грн.( серпень 2020р.-18770грн., вересень 2020р. -245540,67грн.) (а.с.9) З довідки ДП «Первомайськвугілля» №16 від 03.12.2020р. вбачається, що [PERSON] дійсно працював на посаді в.о.генерального директора та його середній заробіток складає 26465,48грн., середньоденний середній заробіток складає 1230,95грн. (а.с.10) [PERSON] 18.01.2021року було проведено зарахування за грудень 2020р. ДП «Первомайськвугілля» у розмірі 4 540,87грн., що підтверджується копією зведеної відомості для зарахування на картрахунки (а.с.42) Відповідно до виписки з карткового рахунку за період з 18.01.2021 по 19.01.2021, [PERSON] було проведено виплату грошових сум в розмірі 10 802грн.39 коп.(а.с.43) Задовольняючи позов , суд виходить з наступного. Відповідно до вимог\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України\~встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу,\~при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. В даному випадку, період затримки в проведенні розрахунку складає період з 21.09.2020 року по 21.12.2020 року, а саме 80 робочих дні (7 днів вересня + 21 день жовтня +21 день листопада+22 днів грудня, 9 днів січня=80 днів). Відповідно до абз. 1 п. 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р.\~нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного(годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки ДП «Первомайськвугілля» №16 від 03.12.2020р. вбачається, що середньоденний середній заробіток [PERSON] складає 1230,95грн. (а.с.10) Отже розмір компенсації складає 98476 грн. 00 коп. (1230,95 гривень середньоденного заробітку х 80 робочих днів затримки розрахунку). Відповідно до частини першої статті 94\~КЗпП\~України заробітною платою є винагорода, яка виплачується працівникові за виконану ним роботу. Відшкодування, яке сплачується за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, не відповідає цим ознакам заробітної плати, оскільки виплачується не за виконану працівником роботу, а за затримку розрахунків при звільненні. Тому відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП, хоча і розраховується, виходячи з середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою. Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117\~КЗпП\~України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1\~статті 9\~ЦК\~України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України. Наведений у\~позовній заяві\~розрахунок є\~обґрунтованим та\~перевірений судом.\~Середній заробіток\~за час\~затримки розрахунку\~98476 грн. 00 коп., що є співмірним розміру несвоєчасно проведеного розрахунку та тривалості порушення. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.. З огляду на викладене,

Outcome: approved