Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що згідно свідоцтва про право власності позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у будинку, але за місцем реєстрації не проживають з 2014 року. У добровільному порядку відповідачі виписатись з належного позивачу будинку не погоджуються. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із захистом своїх прав, як власника по користуванню належним йому житлом, визнати [PERSON] та [PERSON] , такими що втратили право користування житловим приміщенням - домоволодінням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак від неї до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги повністю визнала (а.с.34). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового засідання шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Представник третьої особи Співаківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.22). Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Згідно довідки про склад родини № 375 від 26.09.2019 року в будинку [ADDRESS] зареєстровані невістка - [PERSON] , [INFO] та онук - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до довідок Співаківської сільської ради від 26.09.2019 року № 374 та від 24.09.2019 року № 370 [PERSON] та [PERSON] з травня 2014 року по теперішній час не мешкають на території Співаківської сільської ради (а.с.10-11). Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна, а відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. А відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що і має місце у даному конкретному випадку. Дана правова позиція висловлена у постановах ВС України від 25.07.2018 року по справі 638/13030/13-ц та від 05.11.2014 року по справі № 6-158 цс/14. На думку суду, відповідачі, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності підстав, через які вони не знялись з реєстраційного обліку у спірному будинку, а навпаки визнавши позовні вимоги у повному обсязі, визначив для себе інше місце мешкання. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved