Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в суд із позовом в інтересах [PERSON] до Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що [PERSON] після смерті [PERSON], з поважних причин пропустила строк для прийняття спадкового майна по заповіту, що залишилось після смерті останньої. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім того, ним через канцелярію суду подано письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, що не суперечить вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В судове засідання представник відповідача Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважаючи причини пропуску строку для прийняття спадщини не поважними, прийшов до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності із ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2 в умовних кадастрових гектарах на території Завалівської сільської ради Підгаєцького району, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0147392 від 20 вересня 1996 року. [PERSON] 20 серпня 2008 року в Завалівській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області було складено заповіт, яким вона належне їй право на земельну частку (пай) розміром 2 в умовних кадастрових гектарах на території Завалівської сільської ради Підгаєцького району, заповіла позивачці. Із довідки за №226 від 17 квітня 2015 року виданої комунальною установою Тернопільської обласної ради Петриківський обласний геріатричний пансіонат видно, що [PERSON], [INFO], дійсно проживала в пансіонаті з 23 грудня 2008 року по день смерті, тобто по 01 травня 2009 року. Встановлено, що позивач 28 січня 1990 року вдруге одружилась із [PERSON] у звязку з чим змінила прізвище із Марніцька на прізвище чоловіка Данилюк, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-НМ №111782 від 22 серпня 2012 року. Надані представником позивача виписки з медичної карти стаціонарного хворого позивача [PERSON], які свідчать про те, що остання в періоди часу з 21 грудня 2011 року по 30 грудня 2011 року, з 05 серпня 2013 року по 02 вересня 2013 року, а також з 27 лютого 2014 року по 11 березня 2014 року перебувала на лікуванні у Підгаєцькій ЦРКЛ, не можуть бути оцінені судом, як належний доказ того, що через це [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки спадкодавець померла 01 травня 2009 року, а отже 6-ти місячний строк для подання вказаної заяви спливав 01 листопада 2009 року. Суд, вважає, що смерть першого чоловіка позивачки, який помер 21 червня 1989 року, а також наявність у позивачки 5-ох дітей, також не є поважною причиною того, що [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч.1, 2-4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Твердження представника позивача про те, що [PERSON] на час відкриття спадщини перебувала за кордоном, а тому з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд, вважає, голослівним та не підтвердженим жодним доказом. Крім того, під час розгляду справи, ані представником позивача [PERSON], ані позивачем [PERSON], суду не було подано доказів того, що на час відкриття спадщини остання перебувала за кордоном, клопотання про забезпечення тих чи інших доказів ними не заявлялось, незважаючи на те, що у надісланій сторонам ухвалі про відкриття провадження у справі від 06 березня 2017 року чітко розяснено їх обовязок подати суду свої докази до або під час попереднього судового засідання. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову представника позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] необхідно відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed