Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Представник заявника [PERSON], в інтересах заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на ту обставину, що при зверненні заявниці до державного нотаріуса Сьомої криворізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька, виявилося, що документи на право власності земельної ділянки містять розбіжності в написанні прізвища померлого, що унеможливлює здійснити прийняття спадщини, а саме: у державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ХС №036661 від 03.03.2003 року, померлий батько заявника помилково значиться як «Вуйцік» замість вірного «Вуйцик». Тому, представник заявника просить встановити факт належності батьку заявниці [PERSON] державного акту на право власності на землю. У судове засідання представник заявника не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, вивчивши матеріали, з'ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження, серії І-КГ №119466 від 05.05.2004 року, батьком заявника [PERSON] значиться [PERSON]. Як вбачається із матеріалів справи, державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ХС №036661 від 03.03.2003 року, виданий на підставі розпорядження голови Нововоронцовської райдержадміністрації №10 від 09.01.2003 року на ім'я [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, серії І-КГ №165003 від 01.08.2013 року, [PERSON] помер 28.07.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 366. Згідно свідоцтва про народження, серії І-КГ №316665 від 11.05.1976 року, померлий значиться як [PERSON]. Таким чином, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє їй, як доньці померлого, реалізувати право оформити земельну ділянку у її власність, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved