Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернулася до суду з даним позовом в інтересах ТОВ «Дата Майнінг Груп» в якому зазначила, що 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30.09.2014 року доповнено перелік договір, що відступаються. Відповідно до умов договору ТОВ «Дата майнінг груп» зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» за плату, а клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від Фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата майнінг груп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 500905136 від 07.03.2013 позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 07.03.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 500905136. Відповідно до умов вказаного договору, банк надав відповідачу кредит у сумі 26100 грн. Відповідач в свою чергу, зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 26100 грн. У порушення умов договору відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.07.2016 року має прострочену заборгованість, а саме:за кредитом 21729,68грн.,за відсотками 5368,15 грн., по комісії 11240,40 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку; штраф - 6000 грн. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога на дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору . В судове засідання ТОВ «Дата Майнінг Груп» уповноваженого представника не направило, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суд не повідомив. У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2013 рокуміж ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON]укладено договір № 500905136, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 26100 грн. у строк 11.03.2016 року. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено договір факторингу. Згідно розрахунку (а.с. 14) станом на 02.07.2016 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом 21729,68грн.,за відсотками 5368,15 грн., по комісії 11240,40 грн., штраф - 6000 грн. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б\\н від 07.03.2013року в сумі 44338,23грн., є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved