Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності заявнику Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Новопсковською райдержадміністрацією 24.10.2003 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 254, на ім'я «[PERSON]». В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначив, що заявник є власником земельної ділянки № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,0200 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області. 07.06.2018 рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області заявнику було відмовлено у реєстрації вищезазначеної земельної ділянки у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам законодавства. Скористатися правом на реєстрацію вищезазначеної земельної ділянки заявник не може, оскільки при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.10.2003 було допущено помилку, а саме: помилково вказане прізвище заявника «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Допущена в правовстановлюючому документі помилка не дає заявнику можливості скористатися своїм правом на реєстрацію земельної ділянки та в подальшому укласти договір оренди землі, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 19.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 14.08.2018. Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі заявника, вимоги просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне. З паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 18 червня 1997 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області вбачається, що заявник - [PERSON], [INFO], уродженець с. Березівське Лисичанського району Луганської області. 24 жовтня 2003 року на ім'я [PERSON]\~Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], відповідно до якого він є власником земельної ділянки № [NUMBER] площею 7,0200 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Судом встановлено, що рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 07.06.2018 заявнику відмовлено у реєстрації вищезазначеної земельної ділянки за його заявою у зв'язку невідповідністю поданих документів вимогам законодавства, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON], заява про реєстрацію земельної ділянки надійшла від [PERSON]. Згідно п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Той факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 24.10.2003 на ім'я «[PERSON]» дійсно належить заявнику підтверджується паспортом заявника, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, виданою 07.12.1998 Старобільською МДПІ Луганської області на ім'я [PERSON]; військовим квитком серії [NUMBER], виданим 24.04.1986 на ім'я «[PERSON], [INFO] года роджения » (російською мовою); обліково-послужною карткою до військового квитка серії [NUMBER]; посвідченням тракториста-машиніста серії [NUMBER], виданим 02.09.1997 на ім'я «[PERSON]» (російською мовою). Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право власності на земельну ділянку. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved