Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що останній звернувся до ПАТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву б/н від 05.09.2016 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. В зв'язку з тим, що позичальник свої зобов'язання по кредитному договору виконав не в повному обсязі, виникла кредитна заборгованість, яка станом на 30.06.2018 року становить 110185 грн. 38 коп. та складається з наступного: 16000 грн. - заборгованість кредиту; 94185 грн. 38 коп. - заборгованість за відсотками за період з 22.09.2010 по 29.08.2016 р. Тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та витрати, пов'язані з розглядом справи. Представник позивача в судовому засіданні ствердив позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову в повному обсязі пояснив, що в позивачем не підтверджений факт отримання ним кредитних коштів, а також пояснив, що кредитний договір був укладений з недодержанням письмовою форми. Істотні умови в Заяві відсутні, посилання на Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи, а також на сторінку в мережі Інтернет, які постійно змінюються - є безпідставними, з огляду на те, що зазначення вказаних істотних умов саме в договорі закріплено законом. Також зазначив, що Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між ним та позивачем кредитного договору, оскільки Умови не містять його підпису. Крім того, він зазначив, що позивачем не надано відомостей про блокування кредитної картки та про його звернення до центрального відділення Сумської обласної філії АТ КБ «ПриватБанк» з проханням про розблокування картки. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (зокрема, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.2 ст.633 ЦК України). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 22.09.2010 відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.10). Таким чином, між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного кредитного договору, який складається із Анкети-заяви від 22.09.2010 р. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до положень статей 1048, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Заперечення [PERSON] щодо того, що він не користувався кредитними коштами є безпідставними оскільки спростовуються випискою по карті (а.с. 81-87) з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства. З наданого позивачем розрахунку (а.с.6-8) вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором б/н від 30.06.2018 року заборгованість становить: 110185,38 грн., яка складається: 16000 грн. - заборгованість за кредитом; 94185,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач посилається на те, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг та Тарифах банку. За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами першою-третьою ст. 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вимог частини першої ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Щодо пояснень позивача щодо блокування кредитної картки, представником позивача надано пояснення в якому зазначено, що [PERSON] отримував кредитні картки з певним терміном дії, що стверджується відповідною довідкою (а.с. 111). Згідно внутрішніх банківських комплексів статус картки не змінювався, картка в статусі «активна». Стосовно звернень на адресу відділень встановлено, що перевіркою внутрішніх програм звернень [PERSON] заявок зі зверненням не виявлено, що свідчить про те, що картка була активна. Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмiрi 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved