Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Представник позивача 24.01.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення, сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.01.2017 року між сторонами було укладено договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК /2763808. У відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер «АО 9840 ВН», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 26.06.2017 року на автодорозі «Київ-Чоп», мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер «АО 9840 ВН», під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер «Т4РА2026», під керуванням [PERSON]. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер «Т4РА2026» було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2017 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортїїої пригоди автомобіля «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер «Т4РА2026» - [PERSON], звернулася до Страховика з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту № ОЦ/134/000/17/0058 від 17.10.2017 року, власнику автомобіля «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер «Т4РА2026», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 55 000 (п'ятдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2017 року, [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер «Т4РА2026», після чого залишив місце пригоди, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. З огляду на вищезазначене у відповідача виникло зобов'язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу з розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АК/2763808. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов'язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 23 червня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням № 288 від 23.06.2016 року. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Суд вважає за можливе на підставі ст.ст.\~280,\~281, 282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 31.01.2017 року між сторонами було укладено договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК /2763808. У відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер «АО 9840 ВН», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 26.06.2017 року на автодорозі «Київ-Чоп», мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер «АО 9840 ВН», під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер «Т4РА2026», під керуванням [PERSON]. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер «Т4РА2026» було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2017 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі страхового акту № ОЦ/134/000/17/0058 від 17.10.2017 року, власнику автомобіля «Skoda Octavia» державний реєстраційний номер «Т4РА2026», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 55 000 (п'ятдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожнво-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно п. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. На підставі вказаного і

Outcome: approved