Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Управління соціального захисту населення Мангушської районної державної адміністрації про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до вимог пункту 6 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 рокуінвалід, законний представник дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Головним управлінням праці та соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації інвалід Другої світової війни [PERSON], [INFO], був забезпечений автомобілем ЗАЗ 110270-40, 2006 року виготовлення, номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з пунктом 3 цього Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на спеціальні реєстраційні рахунки відділень Фонду соціального захисту інвалідів, відкриті в органах Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. Оскільки відповідач [PERSON] не виявив бажання в добровільному порядку вирішити питання щодо переоформлення або повернення автомобіля, отриманого за державні кошти у 2007 році його батьком - [PERSON], головному управлінню протягом усього часу, підстав для надання дозволу на залишення автомобіля у сім'ї померлого інваліда немає. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просив суд вилучити у відповідача [PERSON] автомобіль ЗАЗ 110270-40, 2006 року виготовлення, номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], у повному комплекті та передати зазначений автомобіль Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином. Явку свого представника не забезпечив. Представник третьої особи Управління соціального захисту населення Мангушської районної державної адміністрації в судове засідання також не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації підтримує та просить задовольнити. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та те, що відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Так судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], як особа з інвалідністю Другої світової війни, безкоштовно, на підставі заяви, був забезпечений Головним управлінням праці та соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, автомобілем ЗАЗ 110270-40, 2006 року виготовлення, номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], що підтверджується завіреними належним чином заявкою на автомобіль та листом начальника територіального сервісного центру №1441 № 31/5-1441-7314 від 06.05.2017 року. Даний автомобіль був зареєстрований за [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS]) відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] від 04.09.2007 року, при цьому в особливих відмітках у свідоцтві мається запис, що «відчуження та передоручення без дозволу ГУПСЗН заборонено»(а.с.21,27зворотня сторона). Факт отримання автомобіля [PERSON] підтверджується наказом №76/2 від 04.05.2007 року «Про видачу автомобілів «Таврія» інвалідам війни», відповідно до якого [PERSON], проживаючому за адресою: [ADDRESS], через філіал «Донецьк-Авто» Панфіловський Авто-Центр безоплатно на десятирічний термін експлуатації видано автомобіль «Таврія» 110270-40(а.с.49-50). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.11.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції Донецької області, [PERSON] [INFO] року помер (а.с.26). У відповіді на запит виконком Мангушської селищної ради повідомив, що у виконкомі відсутня інформація щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON], а за відповідача [PERSON] повідомив, що зареєстрованим його місцем проживання є [ADDRESS](а.с.51-52). За останнім відомим місцем проживання особи з інвалідністю УСЗН Мангушської РДА направлявся лист, однак на ім'я сина померлого [PERSON] - [PERSON], в якому повідомлено, що буде здійснено вилучення автомобіля із зазначенням дати такого вилучення. Даний лист направлявся рекомендованим листом з повідомленням, в якому мається підпис про вручення особисто [PERSON].(а.с.23). Листом УСЗН Мангушської РДА № 1555/07 від 13.04.2017 року, начальнику Мангушського ВП ГУНП в Донецькій області повідомлено про здійснення вилучення автомобілю у [PERSON], та заявлено прохання забезпечити охорону громадського порядку при проведенні вилучення(а.с.24). Однак, як встановлено з акту вилучення та передачі транспортного засобу від 19.04.2017 року, комісією УСЗН Мангушської РДА у присутності дільничого офіцера поліції не проведено вилучення автомобіля, який залишився після смерті [PERSON], отриманого ним за кошти державного бюджету - у члена сім'ї (сина) [PERSON] При цьому, за повідомленням самого [PERSON] зазначений автомобіль у нього відсутній і для вилучення він вимагає надати рішення суду(а.с.25). Після відмови відповідача надати доступ до автомобіля представникам управління соціального захисту, йому було надіслано лист №2655/01 від 21.07.2017 року з роз'ясненням про можливість залишити спірний автомобіль у себе у разі сплати вартості вищезазначеного автомобіля та надання до управління документів, які б підтверджували факт проживання та реєстрації відповідача разом із померлим на день його смерті та запропоновано для вирішення даного питання звернутися до управління(а.с.28). Проте, відповідачем дане прохання було проігнороване. Пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 року визначено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті особи з інвалідністю залишається у користуванні її сім'ї, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка: мала підстави для забезпечення автомобілем на час смерті особи з інвалідністю або протягом не більше 6 місяців з дня її смерті; зареєстрована на час смерті особи з інвалідністю за місцем її реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через структурний підрозділ з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду. Іншому члену сім'ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлої особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції Фонду вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, вилучається або повертається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення чи органу соціального захисту населення або управлінню виконавчої дирекції Фонду у повному комплекті. Суду не надано доказів, що відповідач є членом сім'ї померлої особи з інвалідністю [PERSON] (хоча про кровне споріднення свідчить однакове прізвище), як і того що відповідач був зареєстрований чи проживав разом із ним за однією адресою на час смерті. Проте, суд вважає доведеним факт того, що автомобіль знаходиться у фактичному користуванні відповідача [PERSON], якому неодноразово повідомлялося про необхідність повернення автомобіля державі чи вирішення даного питання у відповідності з законом. Відповідачу також відомо про розгляд даної справи в суді, про що свідчить його заява, наявна в матеріалах справи, не зважаючи на це він не надав відзиву на позовну заяву та доказів на її спростування. Отже, суд вважає, що відповідач без правових підстав утримує у себе автомобіль, наданий особі з інвалідністю [PERSON] у користування та перешкоджає поверненню автомобіля державі. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов слід задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved