Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 04 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 500910433, згідно з яким відповідачу банком було надано кредит в сумі 19116 гривень 44 копійки. В порушення зобов'язань за договором відповідач допустив заборгованість за кредитом в розмірі 30711 гривень 41 копійка. 30 вересня 2014 року позивачем з публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено договір факторингу, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за укладеним банком та відповідачем кредитним договором від 04 липня 2013 року. З огляду на набуте право вимоги, представник позивача просив в судовому порядку стягнути з відповідача кошти в сумі 30711 гривень 41 копійка та понесені судові витрати в розмірі 1378 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідач вдруге не з'явилася до суду, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надала, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов належить задовольнити. Статтею 14 ЦК України передбачено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем 04 липня 2013 року було укладено кредитний договір № 500910433, згідно з яким відповідачу банком було надано кредит в сумі 19116 гривень 44 копійки. Згідно пунктів 2.2, 2.3 договору процентна ставка встановлена в розмірі 15,99 %. Дата остаточного повернення кредиту - 05 липня 2018 року. За умовами договору сума кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, визначених у графіку платежів. Додатком 1 до кредитного договору є графік платежів, яким встановлені дата платежу та розмір щомісячного платежу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ч. 1 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 30 вересня 2014 року публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» укладено договір факторингу, згідно з яким ТОВ «Дата Майнінг Груп» набуло усі права вимоги за кредитними договорами, укладеними банком, в тому числі одержало право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку № І до договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідач листом ТОВ «Дата Майнінг Груп» від 15 березня 2016 року був повідомлений, що права вимоги за кредитним договором були відступлені фактору на підставі договору факторингу від 30 вересня 2014 року та додаткових угод до нього. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно пункту 1.2. договору факторингу за кредитними договорами факторові відступлені наступні права: право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредитів; право вимоги сплати процентів за користування кредитами в розмірі, встановленому основним договором, нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього договору; право вимоги сплати комісій та інших обов'язкових платежів у розмірі, встановленому основним договором, нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього договору; право вимоги сплати процентів за користування кредитами та комісій, що будуть нараховані в майбутньому на підставі основних договорів; право вимоги сплати неустойки у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником зобов'язань за основними договорами, інші права грошової вимоги. Згідно переліку кредитних договорів, який додається до договору факторингу до позивача при укладанні договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача щодо сплати боргу за кредитним договором. Позивач набув право вимоги до відповідача про стягнення основного боргу, процентів та комісії в межах заборгованості, яку він мав на час укладання договору факторингу, та згідно умов договору факторингу - право вимоги сплати процентів за користування кредитом та комісій, що були нараховані на підставі основного договору кредиту після укладення договору факторингу, і право вимоги сплати неустойки у зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань за основним договором. Станом на 02 березня 2016 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором складає 30711 гривень 41 копійка, з яких: 18543 гривні 97 копійок простроченої заборгованості за кредитом, 2657 гривень 08 копійок заборгованості за відсотками, 5310 гривень 36 копійок заборгованості за комісією, 4200 гривень неустойки у виді штрафу. Дані про розмір заборгованості підтверджені доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за кредитом. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів, що спростовують зазначені у позовній заяві обставини, не подав. З огляду на встановлені обставини та наведені правові норми позовні вимоги суд вважає доведеними. Згідно з правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вказане правило, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 1378 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 6, 16, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved