Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Представник Запорізької міської ради Зломинога В.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , 1979 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що у належній позивачу квартирі зареєстрована, але з 2016 року не проживає [PERSON] . Також відповідач не сплачує комунальні послуги, нараховані за вказаною адресою, у зв`язку з чим утворилась значна заборгованість. Ухвалою судді від 17 вересня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони повідомлені про місце, дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог ч.6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК Українита шляхом розміщення відповідного повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача Рудь Д.О. в судове засідання надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представники третіх осіб до суду повторно не з`явились. Про розгляд справи були повідомлені належним чином. Представник Департаменту реєстраційних послуг ЗМР Самусєва Ю.П. надала заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову і просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не з`явилась, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надала, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Гуртожиток, за адресою: [ADDRESS] , на праві комунальної власності належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (а.с.6). З 10 жовтня 1995 року в кімнаті [NUMBER] вказаного гуртожитку зареєстрована [PERSON] (а.с.17). При цьому, як вбачається з актів, складених представниками КП «Наше місто» ЗМР, за участю мешканців кімнати [NUMBER] [PERSON] і кімнати [NUMBER] [PERSON] від 03.10.2018 року (а.с.13), від 07.11.2018 року (а.с.12), від 26.12.2018 року (а.с.11), від 24.01.2019 року (а.с.10), від 21.02.2019 року (а.с.9), від 05.05.2019 року (а.с.8), - [PERSON] не проживає в кімнаті [NUMBER], буд.[ADDRESS] , з 2016 року. Особистий рахунок за вказаною адресою також відкрито на [PERSON] (а.с.14), однак починаючи з вересня 2016 року, комунальні послуги відповідачкою не сплачуються (а.с.15). Таким чином, відповідачка нерухомим майном не користуються та не утримує його. Частина 1 статті 71 ЖК України вказує, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Зважаючи на викладене, оскільки відповідачкою не надано відзив на позов, і оскільки судом не встановлено поважних причин її відсутності в квартирі понад шість місяців, а також фактів чинення їй перешкод зі сторони позивачів чи інших осіб щодо користування квартирою, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 1921,00 гривень судового збору, в порядку ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved