Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. У позові вказував, що 02.10.2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір без номеру, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Зазначав, що банк свої зобов’язання виконав, оскільки надав відповідачу кредит у розмірі, указаному у договорі, а відповідач взяті на себе зобов’язання не виконала належним чином, у зв’язку з чим станом на 18.02.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 14133,35 грн., з яких: 5616,14 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 2706,17 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4049,93 грн. – пеня за прострочене зобов’язання; 850,00 грн. – нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 661,11 грн. – штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номера від 02.10.2008 року у розмірі 14133,35 грн. та 1921,00 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача не з’явився, належним чином повідомлений про місце, день та годину слухання справи, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Також у доданому до позовної заяви клопотанні зазначив, що банк підтримує позовні вимоги в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку банку відсутні. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення судом не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з’явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомила та не подала у встановлений судом строк відзив на позов. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що згідно заяви від 02.10.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується її копією. Відповідач зобов’язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором. У зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за кредитним договором без номеру від 02.10.2008 року станом на 18.02.2019 року сума загальної заборгованості становила 14133,35 грн., з яких: 5616,14 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 2706,17 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4049,93 грн. – пеня за прострочене зобов’язання; 850,00 грн. – нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 911,11 грн. - заборгованість по судовим штрафам, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості. Невиконання відповідачем своїх зобов’язань стало підставою для пред’явлення АТ КБ «ПриватБанк» даного позову. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Що стосується вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] пені за прострочене зобов’язання у сумі 4049,93 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у сумі 850,00 грн., а також штрафу (фіксованої частини) у розмірі 250,00 грн. та штрафу (процентної складової) у розмірі 661,11 грн. то судом встановлено таке. Цивільно-правова відповідальність – це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов’язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов’язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов’язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов’язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів клієнт зобов’язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов’язань за борговими зобов’язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Позивачем нараховано два види пені та штраф у зв’язку з виникненням простроченої заборгованості за кредитом. Враховуючи вищенаведене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов’язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На думку суду позивачем в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору у виді пені та штрафів, а тому вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача [PERSON] пені за прострочене зобов’язання у сумі 4049,93 грн. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у сумі 850,00 грн. задоволенню не підлягає. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Враховуючи викладені обставини Суд дійшов висновку, що станом на 18.02.2019 року сума загальної заборгованості [PERSON] за кредитним договором без номеру від 02.10.2008 року становила 9233,42 грн., з яких: 5616,14 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 2706,17 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 661,11 грн. – штраф (процентна складова), які підлягають стягненню з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк». На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають до часткового задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат у сумі 92,33 грн., - пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial