Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Представник позивача від імені позивача звернулася до суду з позовом в якому просить визнати дійсним Договір купівлі-продажу 2/3 часток житлового будинку з належною частиною надвірних будівель по [ADDRESS] , укладений [PERSON] та [PERSON] 16.07.2002 року на Придніпровській товарній біржі за реєстраційним №1019-НД/1019-Н/Ф12. Визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 2/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] , що належить йому на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 16.07.2002 року та зареєстрованого на придніпровській товарній біржі за реєстраційним № 1019-НД/1019-Н/Ф12. Постановою Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 10.12.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ, на підставі якого спадкове майно належало спадкодавцю, не відповідає вимогам закону. На момент укладення договору купівлі-продажу на Придніпровській товарній біржі, угоди, укладені на товарній біржі не підлягали нотаріальному посвідченню. В даний час посвідчити угоду нотаріально можливості не має через те, що покупець за договором помер, продавець за договором, [PERSON] , за словами сусідів також померла, і відомості про адресу її проживання на час смерті та про наявність спадкоємців відсутні. Права спадкодавця на спірний будинок не припинилися з його смертю та увійшли до складу спадщини, однак не визнаються на даний час іншими особами, у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення правовстановлюючого документа. У зв`язку з цим позивач позбавлена можливості в інший спосіб захистити свої права та змушена просити про визнання за нею прав власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Судом встановлено, що постановою Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 10 грудня 2020 року №1910/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , які належить [PERSON] , померлому [INFO] . Причиною відмови зазначено те, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований Придніпровською товарною біржею 16.07.2002 року за реєстраційним номером № 1019-НД/1019-Н/Ф12, не відповідає вимогам законодавства. Згідно копії повторного виданого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №433. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Лозоватською сільрадою Олександрійського району, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №8. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.11.2020 року, [PERSON] 20 січня 2011 року уклала шлюб з [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Михайлівською с/р Олександрійського району, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.07.1985 року, актовий запис № 9. Після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Згідно копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16 липня 2002 року, реєстраційний №1019-НД/1019-Н/Ф12, [PERSON] , ді і мені і за дорученням якої діяла [PERSON] , продала, а [PERSON] купив 2/3 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, житловою площею 20,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цей договір укладений на Придніпровській товарній біржі у простій письмовій формі. Згідно копії реєстраційного посвідчення Олександрійського МБТІ, житловий будинок в [ADDRESS] , 2/3 частини належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2002 р., р№1019. Згідно копії архівної довідки № 1062 від 03.12.2020 року право власності на 2/3 частини будинку по [ADDRESS] за архівними даними КП «ОМБТІ» належало [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 16.07.2002 року зареєстрований Придніпровською товарною біржею р№1019-НД/1019-Н/Ф12. Викладені у цій довідці відомості підтверджуються матеріалами витребуваної судом інвентаризаційної справи БТІ. Згідно копії спадкової справи №406-2016, зведеної після смерті [INFO] [PERSON] , його донька [PERSON] у передбачений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька. Крім неї із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався. Також у матеріалах справи наявна довідка відповідного квартального комітету про те, що спадкодавець [PERSON] на час смерті проживав один. Відповідно до витребуваного судом актового запису про смерть №864 від 25 липня 2002 року [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до листа завідувача Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 26 лютого 2021 року та відповідної інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 26.02.2021 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Суд застосовує такі норми права. Враховуючи те, що правовідносини купівлі-продажу, які є предметом розгляду у цій справі, виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. За положеннями ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року), що діяв на час укладення спірного правочину, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає подальшій реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 16 ЦК України до способів судового захисту цивільних прав та інтересів віднесено визнання права. Оскільки сторони виконали умови договору купівлі-продажу частини будинку, ця частина будинку була фактично передана продавцем покупцю, сторони повністю виконали угоду, що потребує нотаріального посвідчення, однак продавець [PERSON] ухилилася від нотаріального оформлення цієї угоди, з інших підстав цей договір судом не визнавався недійсним, цей договір ніким не оспорюється, право власності за цим договором було зареєстроване у передбаченого законом порядку Олександрійським МБТІ, продавець за договром [PERSON] померла до подання позову і після її смерті спадкова справа не заводилась, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання зазначеного договору дійсним на підставі ст. 227 ЦК УРСР підлягають задоволенню. Також враховуючи те, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає, право власності спадкодавця на зазначену вище частину будинку суд вваєає встановленим, оскільки відповідний договір купівлі-продажу визнаний судом дійсним, а також те, що [PERSON] не може реалізувати свої спадкові права шляхом звернення до нотаріуса, у зв`язку з недотриманням нотаріальної форми договору, суд дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] має право на спадкування за законом належної спадкодавцю [PERSON] частки у праві власності на зазначений вище будинок та це право підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на цю частку.

Outcome: approved