Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Представник позивача 19.06.2019 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , мотивуючи позов тим, що 21.02.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2014836142 у сумі 21448,92грн., на споживчі цілі та придбання послуг, строком кредитування до 21.02.2020 року з відсотковою ставкою 0,01% річних. Відповідач перестав виконувати взяті свої зобов`язання, та станом на 23.05.2019 року має заборгованість в розмірі 25384,78грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем її проживання, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання; направлення СМС-повісток, що підтверджується довідками про доставку СМС-повісток на судові засідання 12.03.2020 року о 11-30год, та 23.09.2020 року о 08-45 год. Відзив до суду не подавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 23.09.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 21.02.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2014836142. Попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкет про надання банківських послуг, та які розміщені на офіційному сайті банку, відповідач оформила картку MasterCard, сума кредиту 21448,92грн., на споживчі цілі та придбання послуг. Строк кредитування до 21 лютого 2020 року, з відсотковою ставкою 0,01%. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за договором виконано, а відповідач, тривалий час свої зобов`язання за договором не виконувала та станом на 23.05.2019 року має заборгованість в загальній сумі 25384,94грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом 13991,78грн., сума заборгованості за відсотками 02,54грн., сума заборгованості за комісіями 11390,62грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні (а.с. 9). 26.03.2019 року АТ «ОТП Банк» на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань. Відповідачем отримано зазначену вимогу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 18), однак відповідачем зазначений лист проігноровано. Зазначене свідчить про систематичне ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1921 грн.00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 23.09.2020 року.

Outcome: approved