Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Петров Г.В. звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Територіальної громади м. Слов`янська в особі Слов`янської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] в м. Донецьк Донецької області померла мати позивача [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем померлої за законом і крім неї інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, немає, заяв про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] до нотаріальних органів іншими особами не подано, отже спадкова справа не відкривалася та свідоцтво про право на спадщину не видавалося. У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач не звернулася до нотаріуса, оскільки з 16 березня 2020 року за наказом командувача Об`єднаних сил на контрольних пунктах в`їзду-виїзду з тимчасово окупованих частин Луганської та Донецької областей було заборонено перетин КПВВ в обох напрямках, що пов`язано із загрозою занесення та поширення коронавірусу з непідконтрольних територій України. У серпні 2021 року позивач звернулася до державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори Браташевської Г.О. з приводу прийняття спадщини. Проте нотаріусом Постановою від 06 серпня 2021 у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено з тієї причини, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, був пропущений. [PERSON] вважає причини пропуску строку для прийняття нею спадщини поважними, тому що вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій, а саме із тим, що у м. Донецьк органи української влади тимчасово не виконують свої функції, в тому числі нотаріат; впродовж встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку вона не знала про наявність недоотриманої її матір`ю пенсії в Слов`янському ОУПФУ, де знаходиться електронна пенсійна справа померлої; у зв`язку з карантинними заходами вона не могла потрапити на контрольовану Урядом України територію для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить суд визначити їй, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, [PERSON] , [INFO] , уродженки села Милославичи, Клімовічського району, Могільовської області, Республіки Білорусь, яка померла [INFO] в місті Донецьк Донецької області. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Петров Г.В., який діє на підставі Ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1042610 від 10 серпня 2021 року, у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.45). Представник відповідача - Територіальної громади м. Слов`янська в особі Слов`янської міської ради Донецької області у судове засідання не з`явився. 13 вересня 2021 року від в.о. міського голови, заступника міського голови Шаульської В.В. до суду надійшло Клопотання про розгляд справи без участі їх представника та прийняття рішення на розсуд суду за наявними матеріалами справи (а.с.49). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги представника позивача [PERSON] адвоката Петрова Германа Вікторовича до Територіальної громади м. Слов`янська в особі Слов`янської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним Заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.7). 07 жовтня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.8). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Донецьк Донецької області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 05 серпня 2021 року Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Актовий запис № 143 (а.с.6). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 серпня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки вона не звернулася в установлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини (а.с.9-10). Згідно з ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав Заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати Заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зі змісту вказаних норм вбачається, що звертатися з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини мають право спадкоємці за заповітом чи за законом, а суд при вирішенні цього питання повинен перевіряти поважність причин його пропуску. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання Заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:\~ 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання Заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання Заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». В обґрунтування поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, який згідно частини 1 статті 1270 ЦК України встановлюється у шість місяців та починається з дня відкриття спадщини [INFO] зазначено, що у м. Донецьк органи української влади тимчасово не виконують свої функції, в тому числі нотаріат; впродовж встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку вона не знала про наявність недоотриманої її матір`ю пенсії в Слов`янському ОУПФУ, де знаходиться електронна пенсійна справа померлої, а також у зв`язку з карантинними заходами вона не могла потрапити на контрольовану Урядом України територію для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року « Про практику у справах про спадкування» п.24 ( абзаци 1,2,6) «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину ( частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Приймаючи до уваги той факт, що позивачем [PERSON] надано суду безперечні докази у відповідності до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які б свідчили про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, то суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved