Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Представник заявника - адвокат Потупа С.В. звернувся з даною заявою до суду та просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку, загальною площею 2,685 га (площа 1,537 га та 1,148 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гланишівської сільської ради Київської області. Заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, після смерті [PERSON] , так як являється сином померлої. Протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини заявник до нотаріуса не звертався, оскільки з жовтня 2016 року й на час відкриття спадщини ( [INFO] ) постійно проживав разом зі своєю матір`ю за однією адресою і заяву про відмову від прийняття спадщини не подавав. Зазначає, що крім нього, спадкоємцем за законом першої черги є заінтересована особа [PERSON] , так як являється сином померлої, який у встановленні законом строки спадщину не прийняв, на неї не претендує та не заперечує, щоб спадкове майно було переоформлене на ім`я заявника [PERSON] 29.09.2021 заявник звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Однак, нотаріус листом № 198-01-16 від 29.09.2021 відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини, в зв`язку з ненаданням підтверджуючих документів постійного проживання заявника або будь-кого із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначені обставини змусили заявника звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник Потупа С.В. не з`явилися, через канцелярію суду від представника заявника надійшла заява про те, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] не з`явився, подав заяву про визнання заявлених вимог в повному обсязі та просив розглянути заяву без його участі. Суд дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданого Гайшинським с/ЗАГС Переяслав-Хмельницького району Київської області 29.03.2021. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в с. Гланишів Бориспільського району Київської області. Із довідки старости сіл Гланишів, Довга Гребля виконавчого комітету Переяславської міської ради С.М. Кондратенка № 86 від 07.06.2021 слідує, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Із акта депутата Переяславської міської ради А. Іващенка № 63/09 від 02.09.2021 та довідки старости сіл Гланишів, Довга Гребля виконавчого комітету Переяславської міської ради С.М. Кондратенка № 138 від 08.09.2021 вбачається, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . З жовтня 2016 року по [INFO] разом з нею проживав без реєстрації її син - [PERSON] (а.с.11-12). 29.09.2021 приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М. листом відмовив заявнику [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини, в зв`язку з ненаданням підтверджуючих документів постійного проживання заявника або будь-кого із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заведена (а.с.19). На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 1.12 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Частиною 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. За положеннями п. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. В матеріалах справи наявні письмові докази - акт депутата Переяславської міської ради А.Іващенка № 63/09 від 02.09.2021 та довідка старости сіл Гланишів, Довга Гребля виконавчого комітету Переяславської міської ради С.М. Кондратенка № 138 від 08.09.2021, які свідчать, що в період з жовтня 2016 року по [INFO] заявник [PERSON] проживав без реєстрації разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03.11.2010, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11.11.2015, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21.10.2015. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником.

Outcome: approved