Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №003-08018-191211 від 19.12.2011 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено договір №003-08018-191211 згідно зобов'язань якого ПАТ «Дельта Банк» надав відповідачеві кредит на загальну суму 1113,95 грн. на придбання певного майна/послуг на умовах визначених договором. Станом на 11.04.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1605,75, яка складається з: - заборгованості за сумою кредиту - 1225,35 грн.; - заборгованість за відсотками - 137,74 грн.; - заборгованості за комісіями - 242,66 грн., а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки щодо заочного розгляду справи представник позивача не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд, дослідивши матеріали справи не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних в матеріалах справи доказів з винесенням заочного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 19.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк»» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №003-08018-191211 про надання кредиту на придбання позичальником майна (послуг) у сумі 1113,95 грн. та на оплату позичальником страхового платежу ПрАТ «СК» Дельта Життя» у розмірі 111,40 грн. за договором добровільного страхування життя №003-08018-191211 від 19.12.2011 року та на оплату кредитору плати за надання кредиту відповідно до умов цього договору у розмірі 0,00 грн., що разом складають суму повну кредиту 1225,35 грн., на строк 10 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 18.10.2012 року. У відповідності до п.2.3, п.2.5 кредитного договору відповідач за користування кредитом сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 24% річних та сплачує плату в розміри 1,80% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ «Дельта Банк» позичальнику, про що свідчить меморіальний ордер №46023197 від 20.12.2011 року і які позивач потратив на придбання майна, про що свідчить видаткова накладна №IF2-002879 від 19.12.2011 року. Належних та допустимих доказів на спростування наведених обставин відповідачем не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак відповідач [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати усіх платежів за кредитним договором, допустив заборгованість зі сплати кредиту у сумі 1605,75 грн., яка складається з 1225,35 грн. заборгованості за сумою кредиту, 137,74 грн. - заборгованість за відсотками, 242,66 грн. - заборгованість за комісіями. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зі змісту п.2.9 договору вбачається, що відповідач [PERSON] починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, щомісячно не пізніше 19 числа кожного місяця повинен зараховувати на рахунок кредитора рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 160,00 грн. В місяці, на який припадає закінчення терміну користування кредитом платіж повинен бути сплачений позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту, проте вказане зобов'язання відповідачем не виконується належним чином. Так, з розрахунку ціни позову вбачається, що [PERSON] за весь період користування кредитом жодного разу не було сплачено частини кредиту, відсотків за кредитом та нарахованої комісії. Зі змісту договору вбачається, що відповідачу [PERSON] банком було надано споживчий кредит на строк до 18.10.2012 року включно, тобто, позичальник зобов'язався у термін до 18.10.2012 року повністю повернути кредитні кошти, проте вказане зобов'язання відповідач не виконав. З вищевказаного вбачається, що з жовтня 2012 року у позивача виникло право вимоги і застосування до боржника передбачених договором та законом наслідків порушення зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені в позовній заяві, а отже, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судом стягується з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved