Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Представник моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), звернувшись до Рівненського міського суду з позовом, просить сягнути з відповідача [PERSON] 23191,69 грн., на відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, 2000 грн., витрат на правову допомогу адвоката та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 листопада 2010 року м. Рівне на вул. Набережній з вини [PERSON], яка керувала автомобілем, марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). На момент вчинення цієї пригоди водій - [PERSON] не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у вчиненні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Апеляційного суду Рівненської області від 20 січня 2011 року. У результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль, марки «Део Ланос» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до звіту про оцінку вказаного автомобіля №020П від 04 лютого 2011 року, складеного ПП «Експетр-Сервіс-Альфа», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Део Ланос» д.н.з. [NUMBER] становить 27830,03 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. [PERSON], з метою отримання відшкодування завданої шкоди звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/8965438 терміном дії з 21 грудня 2009 року по 20 грудня 2010 року. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 23191,69 грн. А тому вважає, що після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] У зв'язку з цим, страхове бюро звернулось до відповідача з вимогою про компенсацію вищезазначених витрат, однак останнім вимогу не виконано, в добровільному порядку кошти не повернуто. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановлений законом порядку, однак у поданій позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову вказав, що підстави для стягнення витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування відсутні, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності. Також заперечив проти стягнення витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги адвоката, оскільки розгляд справи представник просив провести у його відсутність, а так він і не брав участі у розгляді справи. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково із наступних підстав. Судом встановлено, що 26 листопада 2010 року м. Рівне на вул. Набережній з вини [PERSON], яка керувала автомобілем, марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). На момент вчинення ДТП водій - [PERSON] не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у вчиненні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Апеляційного суду Рівненської області від 20 січня 2011 року. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль, марки «Део Ланос» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до звіту про оцінку вищевказаного автомобіля №020П від 04 лютого 2011 року, складеного ПП «Експетр-Сервіс-Альфа», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Део Ланос» д.н.з. [NUMBER] становить 27830,03 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП потерпілій особі відшкодована не була. А тому [PERSON], з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/8965438 терміном дії з 21 грудня 2009 року по 20 грудня 2010 року. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 23191,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1311 від 30 березня 2011 року. Підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи згадані положення чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд визнає правомірними, обґрунтованими та доведеними вимоги МТСБУ про стягнення з [PERSON] 23191,69 грн. на відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню. Твердження представника позивача про те, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності суд не приймає до уваги, оскільки перебіг даного строку почався з моменту звернення позивача до [PERSON] про компенсацію МСТБУ виплачених [PERSON] витрат за завдану шкоду потерпілому, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а не із датою її настання. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката у сумі 2000 грн., то суд вважає, що її слід залишити без задоволення з огляду на наступне. Згідно ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною першою ст.56 ЦПК України встановлено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Будь-які документи, які б підтверджували, що [PERSON] приймав участь у справі в якості представника Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) на підставі довіреності, є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги в матеріалах справи відсутні. На підтвердження витрат по оплаті надання правової допомоги позивач надав суду копію додаткової угоди №51 до контракту про надання правової допомоги №80 від 18 грудня 2013 року, однак у ньому не зазначено, що перераховані кошти в розмірі 2000 грн. відповідачем сплачено за надання правової допомоги, оскільки будь-які підтвердження цього у матеріалах справи відсутні, а тому суд не вбачає підстав для стягнення їх з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід присудити 243,60 грн. в рахунок відшкодування сплаченого позивачем судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved