Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.05.2015 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 17932,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що банк свої зобовязання виконав у повному обсязі, на відміну від відповідача. Вказує, що в останнього станом на 19.01.2016 року існує заборгованість на суму 18 445,94 грн. Відтак просить позов задовольнити, стягнути з відповідача борг та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно поданого клопотання просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони досягли згоди відносно того, що Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.05.2015 р. складають кредитний договір. Згідно останнього відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 17 932,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що відповідач, порушуючи умови договору, свої зобовязання належним чином не виконував. Так, з дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 19.01.2016 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за в розмірі 18 445,94 грн., з яких: 14 792,17 грн. - заборгованість за кредитом; 848,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 366,72 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1 438,55 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань по договору від 29.05.2015 року б/н та внаслідок цього заборгував позивачу 18 445,94 грн. Відтак позовну вимогу про стягнення даної заборгованості слід задовольнити. Крім цього, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн., що стверджується платіжним дорученням від 25.01.2016 року. Тому відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України дані судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved