Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Представник позивача 18.12.2018 звернувся до суду з даним позовом та просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит від 01.08.2018 №306_0649 в розмірі 26\~796, 58 грн, з якої: 23725,83 загальна сума простроченого кредиту (основний борг); 2505,86 грн загальна сума прострочених чергових платежів по нарахованих відсоткам, 383,64 грн загальна сума пені за несвоєчасну сплату чергових платежів за кредитом (за основним боргом), 116,80 грн загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 22,54 грн загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам з вересня 2018 року по листопад 2018, 32, 09 грн загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу із 06.09.2018 року по 22.11.2018 року; 9,82 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам із\~06.09.2018\~року по\~22.11.2018\~року та\~витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. В підготовче судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 07.02.2019, до початку розгляду справи по суті, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 01 серпня 2018 року між сторонами було укладено споживчий кредит № 306_0649, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі, визначеному кредитним договором. Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов'язався належним чином використати і повернути в передбачені кредитним договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Згідно із пунктом 2.2. кредитного договору, кредит надається в загальному розмірі 25 000,00 грн. 00 копійок на строк 24 (двадцять чотири) місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше «31» липня 2020 року. У відповідності до п. 2.4.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п'ятдесят шість) процентів річних. За змістом пункту 3.1.1. кредитного договору банк надає кредит з моменту виконання позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання кредиту (Умови надання кредиту): 3.1.1.1. сплати позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п'ятдесят) гривень 00 копійок протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання цього договору. Згідно із пунктом 3.2.1. кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок відкритий позичальником у банку. Згідно із пунктом 3.3.3. кредитного договору, позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1041,67 гривень та оплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з вересня 2018 року. За умовами пункту 4.3. кредитного договору позичальник зобовязаний: належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобовязання, у строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти користування кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобовязання за цим договором, а у порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідно до пункту 8.3. кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Отже, за редитним договором виникли зобовязання: у банку - надати [PERSON] кредит у розмірі встановленому кредитним договором, а у [PERSON] - повернути отримані ним кредитні кошти у встановлений строк, сплачувати проценти, а також штрафні санкції (у випадку їх наявності). В свою чергу, в підпункті 4.2.1 кредитного договору позивач та відповідач домовились, що банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань по цьому договору. Пунктом 4.2.2 кредитного договору встановлено право банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. В звязку з систематичним порушенням відповідачем умов кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів, станом на 23.11.2018 року розмір його заборгованості перед позивачем складає 26\~796,58\~грн,\~останній звернувся до суду з даним позовом. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 536 ЦК України визначає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) за ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Так, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Статтею 625 ЦК України, передбачено, що Боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 881,00 грн. Решта судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved