Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.04.2011 року у розмірі 23824,44 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 11.04.2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, відповідно умов якого банк видав [PERSON] кредитні кошти у сумі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав вчасно та в повному обсязі, але відповідач в порушення умов договору зобов`язання не виконує, у результаті чого за ним станом на 09.12.2019 рік мається заборгованість у розмірі 23 824,44 грн., яку він добровільно сплачувати не бажає. Ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 05.02.2020 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності, підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позовну заяву. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про існування справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали, копії позову разом з додатками. Відзив на позов не подав. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, 11.04.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір (підписана боржником заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку»), за умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.1.44 Договору. Відповідач при укладанні Договору дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку, п.п.2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору. Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.15.2 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору, банк використовував своє права щодо зміни умов Договору, а саме: - впровадженні зміни відсоткової ставки із 01.09.2014 р. до розміру 34,8 % річних, із 01.04.2015 р. до розміру 43,2% річних. Зміна розміру відсотків повністю узгоджується із діючим законодавством оскільки при такій зміні розмір існуючих зобов`язань не збільшується оскільки підвищена відсоткова ставка застосовується лише до тих майбутніх операцій по використанню кредитного ліміту, що здійснені після зміни розміру відсоткової ставки, що передбачено п.2.1.1.2.10 - за користування кредитом (за виключенням пільгового періоду) клієнт сплачує банку фіксовану проценту ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту; - із 01.09.2015 впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг, в частині нарахування відсотків, а сааме відповідно до п.2.1.1.3.1 Клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту; - із 01.04.2019 впровадженні зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а сааме відповідно до оп.2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦПК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі 86,4% для карти «Універсальна», 84 % для карти «Універсальна голд». Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач на себе зобов`язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконує не належним чином, в результаті чого за ним мається заборгованість, відповідно до розрахунку, станом на 09.12.2019 рік у розмірі 23824,44 грн., яка складається з наступного: - 5406,76 грн. - заборгованості за тілом кредита в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; - 5406,76 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; - 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; - 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; - 896,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на просторочений кредит; - 15910,99 грн. - пеня; - 0,00 грн. - комісія. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 1.1.7.12 Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на той же самий строк. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів банку. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості станом на 09.12.2019 р. за кредитним договором № б/н від 11.04.2011 року у розмірі 23 824,44 грн. Крім того, згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved