Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.05.2016 у смт Вендичани відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Мазда 6», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Внаслідок даної ДТП автомобіль «Мазда 6», власником якого є [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.06.2016 у вчиненні ДТП винним визнаний відповідач. Відповідно до звіту № 426/05/16Б від 16.06.2016 сума матеріального збитку, спричиненого даному автомобілю, становить 70964,76 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування на вказану суму. За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачене страхове відшкодування в розмірі 70964,76 грн. та витрати на оплату послуг експерта у сумі 588,16 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08.08.2019. 08.08.2019 уповноважений представник позивача у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Купар І.Ю. подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив справу розглянути у їх відсутність. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, що відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Частина 6 ст. 82 ЦПК України визначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд встановив, що 15.05.2016 року у смт Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , перед здійсненням маневру поворот ліворуч, не увімкнув сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, в результаті чого, не попередив інших учасників дорожнього руху про виконання даного повороту, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мазда 6», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] Вказане підтверджується копією постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року (а.с. 11). Пункт 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - Закон) визначає, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Зважаючи на те, що станом на 15.05.2016 водій транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу та згідно з даними нормами закону, [PERSON] 16.05.2016 року звернувся із відповідним повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 15.05.2016 року до МТСБУ (а.с. 8). Відповідно до копії звіту № 426/05/16Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, копії ремонтної калькуляції № 0426 від 16 червня 2016 року, складених ФОП [PERSON] на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мазда 6», державний номерний знак [NUMBER] , без урахування ПДВ на запчастини складає 70 964,76 грн. (а.с. 16-23). Така сума на відшкодування матеріальних збитків у розмірі 70964,76 грн. відповідачем потерпілій особі добровільно виплачена не була, а тому 30.06.2016 [PERSON] , який є власником вказаного вище пошкодженого транспортного засобу «Мазда 6», звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування (а.с. 9). Відповідно до ст.ст. 36, 41 Закону позивач 09.08.2016 року видав наказ № 6239 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] . Сума даного відшкодування становить 70964,19 грн. (а.с. 39). Згідно з копією платіжного доручення № 6239 рв від 11 серпня 2016 року страхове відшкодування у сумі 70964,76 грн. перераховано позивачем на користь [PERSON] (а.с. 40). Також, як свідчать матеріали справи, за виконання робіт, проведених експертом, залученим згідно п. 40.3 ст. 40 Закону, позивач сплатив на рахунок ФОП [PERSON] 588,16 грн., що підтверджується копією листа №3/1-05/33415/вих/1 від 20.05.2016, копією акту виконаних робіт № 87, копією рахунку № 87 від 17.06.2016 та копією платіжного доручення № 87 рв від 27.07.2016 (а.с. 12-15). Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 1 ст. 1191 ЦК України визначає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також право позивача на зворотну вимогу до винної особи прямо передбачене п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону, згідно з яким МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимим та достатніми доказами, а відтак позов слід задовольнити повністю. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1961,00 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved