Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Кондратенко Ю. М. у січні 2020 року поштовим засобом зв`язку звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення коштів, а саме просить суд: 1) розірвати договори №Б 20.08.1.070 та №Б 20.08.2.071, що укладені 23 жовтня 2016 року між позивачем та Житлово-будівельним кооперативом «Набережний квартал Схід 13», 2) стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» на користь [PERSON] 429013, 00 грн. в рахунок повернення коштів за укладеними 23 жовтня 2016 року договорами №Б 20.08.1.070 та №Б 20.08.2.071, 3) стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» на користь [PERSON] суму штрафних санкцій за період з кінця 2017 року по грудень 2019 року у розмірі 16500, 00 грн. за невиконання умов договорів, що укладені 23 жовтня 2016 року №Б 20.08.1.070 та №Б 20.08.2.071. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2016 року між [PERSON] та Житлово-будівельним кооперативом «Набережний квартал Схід 13» укладено два договори № Б 20.08.1.070 і № Б 20.08.2.071, направлені на оплатне придбання позивачем власного житла, та на повне виконання зазначених договорів позивач перерахувала на банківський рахунок відповідача грошові кошти в сумі 429013 грн 00 коп. Предметом договорів є надання відповідачем споживчих, оплатних послуг позивачу по організації будівництва секції №8 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у строк до кінця 1 кварталу 2017 року, введення її в експлуатацію, передача позивачеві житлового приміщення з визначеним оздобленням /квартиру [ADDRESS] , а також технічні та інші нежитлові приміщення № 884А, загальною площею 3,6 кв.м. з відповідним оздобленням та всі документи необхідні для реєстрації права власності. З листа від 04.12.2018 року Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради вбачається, що відповідач на момент укладення договорів з позивачем не мав необхідної дозвільної документації для будівництва зазначеного вище житлового будинку, навіть орган місцевого самоврядування не готував і не приймав відповідного рішення щодо надання земельної ділянки під будівництво. При укладенні договорів, позивачу (споживачу) було невірно розтлумачено призначення платежів, не було розтлумачено всіх істотних умов вказаних договорів. Відповідач свідомо завуалював призначення платежів за договором під вигляд «пайових внесків», які за умовами договору (пункти 1.4.1, 1.4.2) протиправно не повертаються в жодному випадку та є фактично платою за укладення самого договору. Позивач звертається до суду за захистом порушених прав та інтересів, оскільки з часу підписання сторонами зазначених договорів і сплати на користь відповідача в повному обсязі передбачених договорами коштів, останній не виконує своїх договірних зобов`язань, у т.ч. передбачених пунктами 1.1., 1.5,1.6, а також пунктом 4.2 укладених договорів. Так, на день подання до суду позовної заяви, відповідач: не організував будівництво секції №8 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та в порушення встановлених договорами строків не увів житловий будинок в експлуатацію; 2) не передав позивачеві житлового приміщення з визначеним оздобленням /квартиру № 884 , загальною площею 45,17 кв.м., на 9 поверсі 8 секції житлового будинку/, а також технічні та інші нежитлові приміщення №884А, загальною площею 3,6 кв.м. з відповідним оздобленням та всі документи необхідні для проведення реєстрації права власності; 3) не надає позивачу інформацію щодо виконання замовлених і оплачених в повному обсязі робіт (послуг), що стосується питань будівництва та не повідомляє про всі обставини, що роблять неможливим виконання ним вказаних договорів. Крім того, порушення строку введення в експлуатацію об`єкту будівництва триває понад один календарний квартал (з квітня 2017 року по грудень 2019 року) і складає повних 33 місяці. Таким чином, на дату подання позовної заяви сума штрафу, яку належить стягнути з відповідача становить 16500 грн. Просить суд позов задовольнити. Представник відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Суд, дослідивши доводи сторін, викладені у письмових заявах по суті справи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Оцінюючи аргументи, викладені в позові, відзивах та поясненнях щодо нього, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Як встановлено матеріалами справи, 23 жовтня 2016 року між Житлово-будівельним кооперативом «Набережний квартал Схід 13» в особі представника Сівцева А. В. та асоційованим членом кооперативу [PERSON] укладено договір № Б 20.08.1.070, предметом якого є зобов`язання ЖБК організувати будівництво секції №8 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та у порядку, встановленим даним договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умовами повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника (а. с. 5-7). За змістом пункту 4.2.1 договору, ЖБК зобов`язаний організувати будівництво об`єкта будівництва та введення його в експлуатацію у строк до кінця І кварталу 2017 року за умови дотримання учасниками порядку та строків сплати внесків. Об`єкт нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, розташований за адресою: [ADDRESS] , та передається з наступними характеристиками: об`єкт нерухомості: квартира/житлове приміщення, номер: 884, загальна площа: 45, 17 кв. м., поверх: 9, секція: 8, примітки: вказана площа проектна, номер будівельний (пункт 1.5 договору). Матеріали справи містять додаток №1 до договору № Б 20.08.1.070 від 23.10.2016 року, згідно якого учасник сплачує внески на розрахунковий рахунок ЖБК в наступному порядку: дата (не пізніше 28.10.2016 року); кількість квадратних метрів 45, 17; сума 402013, 00 грн., в тому числі вступний внесок 3%, а також цільовий внесок 2%, а також пай (а. с. 8). 23 жовтня 2016 року між Житлово-будівельним кооперативом «Набережний квартал Схід 13» в особі представника Сівцева А. В. та асоційованим членом кооперативу [PERSON] укладено договір № Б 20.08.2.071, предметом якого є підтвердження ЖБК своїх зобов`язань відповідно до умов договору № Б 20.08.1.070 про сплату пайових внесків у ЖБК «НК СХІД 13» від 23.10.2016 року щодо організації будівництва житлового будинку з квартирами. А також технічними та іншими нежитловими приміщеннями за адресою: [ADDRESS] за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та у порядку, встановленим даним договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умовами повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника (а. с. 10-12). Об`єкт нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, розташований за адресою: [ADDRESS] , та передається з наступними характеристиками: об`єкт нерухомості: квартира/житлове приміщення, номер: 884А, загальна площа: 3,6 кв. м., поверх: 9, секція: 8, примітки: вказана площа проектна, номер будівельний (пункт 1.5 договору). Матеріали справи містять додаток №1 до договору № Б 20.08.2.071 від 23.10.2016 року, згідно якого учасник сплачує внески на розрахунковий рахунок ЖБК в наступному порядку: дата (не пізніше 28.10.2016 року); кількість квадратних метрів 3,6; сума 27000, 00 грн., в тому числі вступний внесок 3%, а також цільовий внесок 2%, а також пай (а. с. 13). Як вбачається із платіжних доручень №1 та №2 від 24.10.2016 року, [PERSON] на виконання наведених договорів № Б 20.08.1.070 від 23.10.2016 року та № Б 20.08.2.071 від 23.10.2016 року сплатила на рахунок Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» 27000, 00 грн. та 402013, 00 грн. (а. с. 14-15). Згідно листа Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради від 04 грудня 2018 року за вих. №Ю-3-11/1218/180-18.08-30, на запит [PERSON] про надання інформації стосовно будівництва ЖБК «Набережний квартал Схід 13» житлового будинку з квартирами по [ADDRESS] повідомило, що проект рішення щодо надання земельної ділянки з метою будівництва житлово-будівельним кооперативом «Набережний квартал Схід 13» Управлінням містобудування та архітектури не готувався, у зв`язку з чим надати копії правовстановлюючих документів не вбачається за можливе. Містобудівні умови та обмеження не надавались, копія затвердженого проекту відсутня. Відповідно до листа Департаменту територіального контролю від 03.12.2018 року за №23536/0/226-18 в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю відсутня будь-яка інформація щодо замовника будівництва ЖБК «Набережний квартал Схід 13» (а. с. 18). Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури від 12.02.2019 року за №Ю-17/01-26 щодо звернення [PERSON] від 25.01.2019 року б/н щодо будівництва багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] повідомив, що з метою перевірки викладених [PERSON] фактів він звернувся до Департаменту оборонної, мобілізаційної роботи та взаємодії з правоохоронними органами, а також посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області проведено позапланову перевірку об`єкта на підставі звернення СУ ГУ Національної поліції у м. Києві та за результатами проведення перевірки встановлено, що в проектній документації на об`єкт відсутні рішення влаштування інженерного обладнання (опалення, вентиляції, водопостачання, газопостачання, зв`язку, сигналізації, димовидалення тощо), будівельні роботи здійснюються без дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги частини 1статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.004.2011 року №466 (а. с. 19). 18.06.2018 року [PERSON] подала на адресу голови Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» заяву про розірвання договорів та повернення коштів, а також 27.06.2018 року заяву про передання у її власність квартири аналогічної площі, що введена в експлуатацію «Набережним кварталом», однак відповіді на вказані заяви, як стверджує позивач, не надійшли (а. с. 22-23). Згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.02.2021 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Кондратенка Юрія Миколайовича про витребування доказів задоволено: витребувано у відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» (код ЄДРПОУ 39404062, місцезнаходження: 29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Володимирська, будинок 109) документи: копію статуту Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13»; копію рішення правління чи голови кооперативу про прийняття позивача до кооперативу, затверджене загальними зборами Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» та копії відповідних протоколів; розрахунок загальної частки позивача в майні Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13»; копії документів про членство позивача в Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13»; копію дозвільних документів на будівництво секції №8 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] введення її в експлуатацію, передача позивачеві житлового приміщення з визначеним оздобленням (квартиру №884 , загальною площею 45,17 кв.м., на 9 поверсі 8 секції житлового будинку), а також технічні та інші нежитлові приміщення №884А, загальною площею 3,6 кв.м. з відповідним оздобленням та всі документи необхідні для реєстрації права власності; договір з генеральним підрядником будівництва об`єкту (8 секції багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] ) (а. с. 107-109). Станом на момент розгляду справи відповідачем Житлово-будівельним кооперативом «Набережний квартал Схід 13» витребуваних судом доказів не надано, причин неподання вказаних доказів не повідомлено, а тому суд здійснює розгляд справи за наявними в справі доказами. Згідно із пунктом 6.1 договору про сплату пайових внесків від 23.10.2016 року, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України). Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки; пайовий фонд - це фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися. За змістом статті 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. У відповідності до статті 14 Закону України «Про кооперацію» у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - це фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу. Стаття 21 Закону України «Про кооперацію» передбачає, що пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу. У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що сплачені позивачем грошові кошти за своєю правовою природою є пайовим внеском, який сплачений на виконання договорів № Б 20.08.1.070 від 23 жовтня 2016 року та № Б 20.08.2.071 від 23 жовтня 2016 року, що укладені між Житлово-будівельним кооперативом «Набережний квартал Схід 13» в особі представника Сівцева А. В. та асоційованим членом кооперативу [PERSON] в рахунок оплати вартості будівництва квартири у секції №8 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Договори, на підставі яких здійснюється придбання у власність об`єкта житлової нерухомості, мають інвестиційний характер. Кооператив як юридична особа - сторона договору про пайову участь, не є виконавцем будівельних робіт. Кооператив, як правило, укладає договір підряду із безпосереднім виконавцем робіт (юридичною особою, яка має відповідні права та ресурси для виконання будівельних робіт). У відповідності до частини третьої статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» (у редакції станом на момент укладення договору про пайову участь) інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об`єктів визначаються виключно законами. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сутність добросовісності передбачає вірність зобов`язанням, повагу до прав інших суб`єктів, обов`язок до співставлення власних та чужих інтересів, унеможливлення заподіяння шкоди третім особам. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» є комплексне обслуговування об`єктів (основний). Судом достеменно встановлено, що на виконання наведених договорів № Б 20.08.1.070 від 23.10.2016 року та № Б 20.08.2.071 від 23.10.2016 року [PERSON] 24.10.2016 року внесла грошові кошти на користь Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» у загальній сумі 429013, 00 грн. Платіжні доручення відображають, що платежі були цільовими та спрямованими на виконання договорів про сплату пайових внесків. Таким чином, уклавши договори про пайову участь, [PERSON] набула права асоційованого члена Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13», та у цих правовідносинах позивач виступала в якості особи, яка замовила у Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» послуги із забезпечення будівництва квартири у секції №8 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , за які сплатила грошові кошти, маючи намір отримати у власність закінчену будівництвом житлову квартиру. У постанові від 04 вересня 2019 року по справі №361/5893/16-ц, провадження №61-30809св18, Верховний Суд зазначив, що предметом договору про пайову участь у кооперативі є придбання асоційованим членом кооперативу квартири для особистих потреб за рахунок пайового внеску, а тому суд погоджується із доводами сторони позивача про те, що [PERSON] є споживачем у розумінні статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд приходить до висновку, що замовлені [PERSON] послуги не були належним чином надані Житлово-будівельним кооперативом «Набережний квартал Схід 13», вказане підтверджується змістом листів Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради від 04 грудня 2018 року за вих. №Ю-3-11/1218/180-18.08-30, та Департаменту містобудування та архітектури від 12.02.2019 року за №Ю-17/01-26. У відповідності до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частиною першою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. [PERSON] заявила про розірвання пайових договорів, направивши на адресу відповідача заяву про розірвання договорів та повернення коштів 18.06.2018 року, тобто позивач заявила про припинення правовідносин з виконавцем послуг (відмову від договору, що має наслідком його розірвання) і фактично порушила питання про стягнення про повернення сплачених коштів у розмірі 429013, 00 грн., однак відповідач проігнорував її вимоги, іншого в судовому засіданні не встановлено, а отже порушені права позивача слід захистити у спосіб, визначений законом. Отже, у зв`язку з невиконанням відповідачем істотних умов договорів № Б 20.08.1.070 від 23.10.2016 року та № Б 20.08.2.071 від 23.10.2016 року, спірні правочини слід розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені нею грошові кошти на виконання умов договорів в сумі 429013, 00 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» на користь [PERSON] суми штрафних санкцій за період з кінця 2017 року по грудень 2019 року у розмірі 16500, 00 грн. за невиконання умов договорів, що укладені 23 жовтня 2016 року №Б 20.08.1.070 та №Б 20.08.2.071, суд зазначає наступне. У відповідності до п. 6.3. оспорюваних договорів розділу, у випадку порушення ЖБК строку введення в експлуатацію об`єкта будівництва більше ніж на один календарний квартал ЖБК сплачує учаснику штраф у розмірі 500 грн. за кожен повний календарний місяць прострочення. За змістом пункту 4.2.1 договорів № Б 20.08.1.070 та № Б 20.08.2.071, укладених 23 жовтня 2016 року, ЖБК зобов`язаний організувати будівництво об`єкта будівництва та введення його в експлуатацію у строк до кінця І кварталу 2017 року за умови дотримання учасниками порядку та строків сплати внесків. При цьому, судом встановлено, що свої зобов`язання щодо порядку та строків сплати внесків позивач [PERSON] виконала. Станом на дату звернення до суду, відповідач свої зобов`язання в частині дотримання строку введення в експлуатацію об`єкту будівництва не виконав, а отже суд погоджується із доводами сторони позивача, що з відповідача також підлягає стягненню штраф, передбачений вказаними договорами у розмірі: 33 міс. (з 01.04.2017 року по 31.12.2019 року) х 500 грн = 16500 грн. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. Згідно з ч.1, 2, 6 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Так, при зверненні позивача до суду позивачем заявлено позовну вимоги майнового характеру та визначено ціну позову з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 445513, 00 грн., отже розмір судового збору згідно пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» мав становити 1 % ціни позову, тобто 4455, 13 грн. За результатами судового розгляду позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 4455, 13 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення коштів підлягає задоволенню.

Outcome: approved