Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Представник позивача адвокат [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON]. Родинні відносини позивачки з її батьками підтверджуються свідоцтвом про народження. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка позивачка [PERSON], оскільки згідно довідки Чаплинської селищної ради проживала разом із спадкодавицею на день смерті та продовжує проживати за вказаною адресою до цього часу. Після звернення до державного нотаріуса, позивачці була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як позивачкою не надано документ, який би посвідчував право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок в [ADDRESS]. Обставини, за яких не збереглися правовстановлюючі документи на житловий будинок позивачці не відомі, проте з їх відсутністю позивачка позбавлена права успадкувати майно, що залишилося після смерті її матері. Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника, не заперечували проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Чаплинським відділом РАГС Херсонської області 04 травня 1995 року, актовий запис № 46. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Чаплинським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 25 січня 2017 року, актовий запис № 27. Родинні відносини позивачки з її батьками підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де вказані її батьки: [PERSON] та [PERSON]. Після укладання шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.10.1994 року. Довідкою виданою Чаплинською селищною радою №4919 від 09.10.2018 року зазначено, що позивачка [PERSON] зареєстрована з 29.07.1994 року та по теперішній час проживає за адресою [ADDRESS] Підтвердженням того, що спірний будинок належав батькові позивачки [PERSON], який помер [INFO], є наступні документи: Договір власника квартири багатоквартирного будинку про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 12 серпня 1994 року; Додаток 8 до розпорядження виконавчого комітету Чаплинської селищної ради №272 від 11.08.1994 року, від наймача [PERSON] про приватизацію будинку за адресою: [ADDRESS]; Довідка про склад сім'ї наймача будинку за адресою: [ADDRESS], в якій зазначається, що мешканці за вказаною адресою мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; Заява від [PERSON] до виконкому Чаплинської селищної ради від 01.08.1994 року, де зазначається, що [PERSON] просить оформити передачу в приватну власність будинок по [ADDRESS]; Квитанція від 13.09.1994 року до касового ордеру, в якій зазначається, що прийнято від [PERSON] 133 300 крб.. Підстава - приватизація; Відповідь Чаплинської селищної ради від 08.11.2018 року №1879/02-19 на адвокатський запит від 06.11.2018 року, де вказується, що згідно «Книги реєстрації квартир, будинків, що належать громадянам на праві приватної власності №2» запис під № 272, що [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, дата видачі 12.08.1994 р. за адресою: [ADDRESS]. На будинок позивачкою виготовлено технічний паспорт від 09 жовтня 2018 року, який має наступні характеристики: літ. «А» - житловий будинок загальною площею: 68,1 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м.; літ. «А1» - господ, прибудова площею 16,1 кв.м.; літ. «а» - ґанок площею 4,6 кв.м.; літ. «а1»- навіс площею 5,2 кв.м.; літ. «Б» - сарай площею 9,8 кв.м.; літ. «В» - сарай площею 3,2 кв.м.; літ. «Г» - туалет площею 1.0 кв.м.; №1 - №4 - огорожа та споруда. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 грудня 2018 року державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області Заворотченко А.І. було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], так як позивачкою не надано документ, який би посвідчував право власності спадкодавця [PERSON] на вказаний житловий будинок. У судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті своїх батьків, яка спадщину прийняла, оскільки постійно та на день смерті проживала разом за однією адресою. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], який помер [INFO], за життя набув право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті спадщину, яка складалась із зазначеного будинку, прийняла його дружина [PERSON], яка померла [INFO] року, та дочка [PERSON], так як вони проживали разом із спадкодавцем на день смерті, а вже після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадщину прийняла дочка [PERSON]. Після чого позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавців за законом, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила через те, що позивачкою не надано документ, який би посвідчував право власності спадкодавця [PERSON] на вказаний житловий будинок. Обставини, за яких не збереглися правовстановлюючі документи на житловий будинок позивачці не відомі. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивачки підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved