Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Представник Кредитної спілки «Перша всеукраїнська кредитна спілка» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 травня 2014 року між [PERSON] та Першою всеукраїнською кредитною спілкою в особі Рівненського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки, як кредитодавцем було укладено кредитний договір №26, відповідно до якого кредитна спілка відкрила [PERSON] кредитну лінію з лімітом 1\~000,00 грн. строком з 06 травня 2014 року до 05 травня 2015 року. В рамках кредитної лінії 06 травня 2014 року кредитна спілка надала відповідачу кредит (транш) в розмірі 1\~000,00 грн. строком від 06 травня 2014 року до 17 лютого 2015 року. Відповідно до п.4.1., п.4.2. кредитного договору та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків, що є невідємною частиною кредитного договору. Проте, відповідач не дотримується графіку розрахунків і не здійснив жодного платежу з 17 лютого 2015 року. Станом на 21 травня 2015 року сума боргу за кредитним договором становить 2\~594,68 грн., з них : 1\~000,00 грн. сума неповернутого кредиту, 531,56 - сума нарахованих відсотків, 1063,12 грн. - сума пені. Просив позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь КС «Першої всеукраїнської кредитної спілки» в особі Рівненського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки заборгованість за кредитним договором №26 в сумі 2\~594,68 грн. та 243,60 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, за мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказала, що не заперечує факт заборгованості перед кредитною спілкою за кредитним договором, а тому не заперечує проти сплати основної заборгованості та заборгованості по відсотках, однак заперечує щодо стягнення з неї пені в розмірі 1\~063,12 грн. Заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 06 травня 2014 року між [PERSON] та Першою всеукраїнською кредитною спілкою в особі Рівненського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки, як кредитодавцем було укладено кредитний договір №26, відповідно до якого позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом 1\~000,00 грн. строком з 06 травня 2014 року до 05 травня 2015 року. В рамках кредитної лінії 06 травня 2014 року кредитна спілка надала відповідачу кредит (транш) в розмірі 1\~000,00 грн. строком від 06 травня 2014 року до 17 лютого 2015 року. Відповідно до п.4.1., п.4.2. кредитного договору та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків, що є невідємною частиною кредитного договору. Відповідач не дотримується графіку розрахунків і не здійснила жодного платежу з 17 лютого 2015 року. 26 лютого 2015 року [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність сплатити кошти та 10 березня 2015 року направлена претензія. Однак, відповідач залишив без відповіді вищевказані звернення. Станом на 21 травня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача становить 2\~594,68 грн., яка складається суми неповернутого кредиту в розмірі 1\~000,00 грн., суми нарахованих відсотків в розмірі 531,56 грн. та пені в сумі 1\~063,12 грн. Відповідно до п.3.1.1 п.3.1 кредитного договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а також достроково розірвати кредитний договір, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, або несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує пять відсотків суми кредиту, або іншого істотного порушення умов кредитного договору . Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплачувати проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості та заборгованості по відсоткам підлягає задоволенню. Відповідно до п.4.6 кредитного договору, за несвоєчасне повернення отриманого кредиту, нарахованих відсотків позичальник сплачує на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена п.1.1 кредитного договору, за кожний день прострочення, до повного погашення простроченої заборгованості. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зважаючи на наведене, а також беручи до уваги, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, суд приходить до висновку про можливість зменшення пені, а, отже, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial