Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . Стверджує, що після смерті останньої залишилось спадкове майно. Зазначає, що спадкодавець [PERSON] за свого життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла саме позивачу [PERSON] . Стверджує, що позивач [PERSON] про наявність заповіту, складеного в його користь, не знав та не здогадувався. Вважає, що позивач [PERSON] пропустив строк подачі заяви в нотаріальну контору з поважних причин, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] внаслідок смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого його інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача Мостиської міської\~ради Львівської\~області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та просить розглядати справу у їх відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . На час смерті спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та проживала одна в с.Раденичі Мостиського району Львівської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя спадкодавець [PERSON] своїм майном розпорядилася. Так, у матеріалах справи наявна копія заповіту спадкодавця [PERSON] , посвідчена секретарем виконкому Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області 15.01.2001р. Згідно заповіту спадкодавця [PERSON] , посвідченого секретарем виконкому Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області 15.01.2001р., спадкодавець усе своє майно заповіла [PERSON] , позивачу по справі. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна спадкодавця [PERSON] . На час смерті [PERSON] позивач [PERSON] проживав окремо від неї, а після її смерті у встановлений законом строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. 27.04.2020р. позивач [PERSON] звернувся в Мостиську державну нотаріальну контору Львівської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, з приводу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті [PERSON] , до нотаріальної контори ніхто, окрім позивача [PERSON] , не звертався. Натомість, нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області на заяву позивача від 27.04.2020р. про видачу свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] було повідомлено про необхідність звернення позивача до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття даної спадщини. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, причиною пропуску позивачем шестимісячного строку прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] є його необізнаність про наявність заповіту. Обставини, на які покликалася сторона позивача, - зокрема про наявність заповіту спадкодавця [PERSON] та про необізнаність позивача про існування такого, підтверджується матеріалами справи. Зазначені обставини, як вважає суд, зумовили істотні труднощі для позивача щодо вчинення ним дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску позивачем [PERSON] строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] . Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права з приводу поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини відповідно до ст.1272 ЦК України викладений у постанові Верховного Суду України від 23.08.2017р. у справі №6-1320цс17. Зазначені вище обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією заповіту заповідача [PERSON] ; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №61483695, з якої вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа №338/2014р. за зверненням позивача [PERSON] ; довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області від 09.12.2019р. №1938; копією паспорта позивача [PERSON] ; листом-повідомленням Мостиської державної нотаріальної контори від 27.04.2020р. №113/01-16; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на наведені обставини та у відповідності до вимог ст.1272 ЦК України, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] та визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] .

Outcome: approved