Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2010 позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 867 868,14 грн., 1 700,00 грн. державного мита та 120,00 грн. витрат на матеріально-технічне забезпечення, на виконання якого 31.08.2010 видано виконавчий лист. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.11.2019 замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступником ТОВ «АНСУ» у виконавчому листі №2-874/2010 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. При проведенні взаємозвірки між ТОВ «АНСУ» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було встановлено, що в матеріалах кредитної справи відсутній оригінал виконавчого листа. Із листа Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 06.08.2019 убачається, що 05.10.2010 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №21729499 про стягнення заборгованості з [PERSON] 30.12.2014 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу. Проте відділом державної виконавчої служби не надано жодних доказів належного відправлення на адресу банку оригіналу вищезазначеного виконавчого документа і постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. У зв`язку з чим стягувач був позбавлений можливості вчасно та повторно пред`явити виконавчий лист до виконання. Враховуючи те, що рішення суду не виконано, боржник у добровільному порядку існуючу заборгованість не погашає, просить визнати причини пропуску поважними та поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертались, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. 04.03.2010 рішенням Оболонського районного суду м. Києва позовні вимоги позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 867 868,14 грн., 1 700,00 грн. державного мита та 120,00 грн. витрат на матеріально-технічне забезпечення, на виконання якого 31.08.2010 видано виконавчий лист. 21.11.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ» укладено Договір, за яким відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №03-967/08-А від 25.04.2008, укладеним з [PERSON] ТОВ «АНСУ» набуло прав кредитора. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.11.2019 замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступником ТОВ «АНСУ» у виконавчому листі №2-874/2010 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Як убачається з листа Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві №21729499/14 від 06.08.2019 згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на примусовому виконанні перебував виконавчий лист від 31.08.2010 №2-874 про стягнення на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором. 05.10.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №21729499. Постановою державного виконавця Манасерян А.А. від 30.12.2014 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із неможливістю розшуку майна. Подільським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві не надано стягувачу жодних доказів належного відправлення на адресу банку оригіналу вищезазначеного виконавчого документа і постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. Станом на час розгляду даної заяви рішення суду не виконано. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. За приписами ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. На підставі викладеного суд вважає, що боржник ухиляється від добровільного виконання покладених на нього зобов`язань, а стягувач пропустив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин, тому заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню.

Outcome: approved