Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Представник Державного підприємства ,,Управління з експлуатації майнового комплексу» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] помилково перерахованих коштів. Представник позивача мотивує вимоги тим, що 04 червня 2015 року Державним підприємством ,,Управління з експлуатації майнового комплексу» було помилково перераховано на картковий рахунок відповідача [PERSON] грошові кошти в розмірі 2294 грн., що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати ДП ,,Управління з експлуатації майнового комплексу» від 04.06.2015 року. Відповідач [PERSON] перебував з позивачем ДП ,,Управління з експлуатації майнового комплексу» у трудових відносинах з 13.03.2013 року на підставі наказу № 16- ос від 13.03.2013 року. На підставі наказу № 25-ос від 05.05.2015 року відповідача [PERSON] було звільнено з займаної посади, та проведено остаточний розрахунок, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати позивача від 05.05.2015 року . 04.06.2015 року позивач мав намір здійснити чергову виплату заробітної плати працівнику [PERSON] у сумі 2294 грн. , однак кошти було помилково перераховано відповідачу [PERSON] 15.06.2015 року та 01.07.2015 року позивачем було надіслано на адресу реєстрації та адресу фактичного проживання відповідача вимоги про повернення помилково перерахованих грошових коштів. Однак вимогу виконано не було. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив, подавши до суду заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебував з позивачем ДП ,,Управління з експлуатації майнового комплексу» у трудових відносинах з 13.03.2013 року на підставі наказу № 16- ос від 13.03.2013 року. На підставі наказу № 25-ос від 05.05.2015 року відповідача [PERSON] було звільнено з займаної посади, та проведено остаточний розрахунок, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати позивача від 05.05.2015 року . 04 червня 2015 року Державним підприємством ,,Управління з експлуатації майнового комплексу» після звільнення відповідача було помилково перераховано на його картковий рахунок грошові кошти в розмірі 2294 грн., що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати ДП ,,Управління з експлуатації майнового комплексу» від 04.06.2015 року. 15.06.2015 року та 01.07.2015 року позивачем було надіслано на адресу реєстрації та адресу фактичного проживання відповідача вимоги про повернення помилково перерахованих грошових коштів. Однак вимогу виконано не було. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства ,,Управління з експлуатації майнового комплексу» підлягають задоволенню. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України передбачено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього кодексу) Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved