Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту № LGXRRX917670160 від 20 вересня 2007 року в загальній сумі 14546,30 грн., посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язань за договором, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав. Відповідач про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, в судове засідання не з'являвся два рази поспіль, клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавалось, про поважність причин неявки суд не повідомлено. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд відповідно до вимог статтей 224, 225 ЦПК вбачає підстави для проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення за наявними у справі доказами. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № LGXRRX917670160 від 20 вересня 2007 року, відповідач був ознайомлений та згодний з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, на підставі поданої відповідачем заяви на отримання кредиту (а.с. 6, 7-13). З наявної в матеріалах справи заяви позичальника - відповідача у справі, вбачається, що розмір строкового кредиту становив 2184,00 грн., які позивач відповідно до п. 2.1. Умов надання споживчого кредиту зобов'язався перерахувати на рахунок торгівельно-сервісному підприємству за придбання позичальником товару. Споживчий кредит було видано на 12 місяців по 20.09.2008 р. зі сплатою відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, а вразі порушення зобов'язання - в розмірі 15,17 відсотків (а.с. 6). Сторони погодили, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 8 по 15 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 53,51 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат згідно з Умовами. При порушенні позичальником зобов'язання із погашення кредиту він сплачує пеню, розмір якої зазначений в п. 5.1. Умов - 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п.п. 5.4., 5.5. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 5.1., 5.2., 5.3. Умов, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів) за даним договором встановлюється сторонами тривалістю у п'ять років. Позивач на виконання взятого на себе зобов'язання повинен був перерахувати вище вказану суму кредитних коштів за придбання відповідачем товару згідно рахунку фактури, а також на сплату комісії - фінансової винагороди, яку було сплачено згідно наданих меморіальних ордерів від 20 вересня 2007 (а.с. 23-24). Відповідач здійснював часткове погашення заборгованості до листопада 2008 року (а.с. 25). Станом на 03 лютого 2013 р. загальна заборгованість відповідача за вказаним договором становила 16106,45 грн. у складі якої: 1681,10 грн. - заборгованість за кредитом; 7509,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 25,05 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 6890,62 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 668,87 грн. (процентна складова), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком (а.с. 5). Згідно судового наказу, виданого Лисичанським міським судом Луганської області, від 11 липня 2008 року, який набрав чинності з 08 вересня 2008 року, з відповідача вже було стягнуто 2729,02 грн. заборгованості за кредитним договором (а.с. 4). Таким чином станом на 03 лютого 2013 р. загальна заборгованість відповідача, про стягнення якої не було ухвалено судового рішення, становить - 14546,30 грн. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а відповідно до припису ст. 526 ЦК України зобов'язання, що виникло на підставі договору, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до припису ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до правила ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Водночас ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з вимогами п. 1 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» здійснення права вимоги дострокового повернення частини споживчого кредиту, що залишилася та строк виплати якої ще не настав, може мати місце у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Окрім цього, правові наслідки порушення зобов'язання визначені у ст. 611 ЦК України, приписом ч. 1 якої передбачено, що у разі порушення зобов'язання застосовуються правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені, штрафу). За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором споживчого кредиту в загальному розмірі 14546,30 грн. обґрунтованими, підтверджені доданими до справи доказами, та не спростованими відповідачем, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved