Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Представник Комунального підприємства «Харківводоканал» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за послуги централізованого водопостачання за період з 01.05.2013 року по 30.04.2016 року у розмірі 3969,34 грн. та послуги централізованого водовідведення за період з 01.05.2013 року по 30.04.2016 року у розмірі 2690,74 грн., а також 3% річних у сумі 255,53 грн., інфляційні витрати у сумі 2308,19 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг за зазначений період, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого проти позовних вимог заперечує, вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки вона не є споживачем послуг, заявлених позивачем, оскільки між ними не укладено відповідного договору. Крім того зазначає, що позивач не надав до суду жодних доказів того, що вона отримувала послуги саме у заявлених позивачем обсягах, а також позовна заява містить вимоги, строк пред'явлення яких сплинув у зв'язку зі спливом позовної давності, сума боргу, інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми нараховані з пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного просила застосувати позовну давність та повністю відмовити у позові. Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, згідно якого не погоджується з доводами відповідача, зазначає, що відсутніть договору про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення не свідчить про відсутність обов'язку по сплаті фактично наданих послуг. КП «Харківводоканал» на виконання вимог п.3 ч.2 ст.21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» підготувало (на основі типового) договір, у засобах масової інформації громадян було проінформовано про необхідність укладення договору на надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення. Щомісяця у кожній квитанції на оплату послуг позивач пропонує споживачам укласти договір. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв'язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторонами не укладався договір про надання КП «Харківводоканал» послуг, але відповідач споживав послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що відповідно до положень ст.11 ЦК України свідчить про виникнення між ними цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст.13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних послуг. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, позивач надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Крім того, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 року №1407 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста» (зі змінами від 16.05.2012 року №286) КП «Харківводоканал» визначено виконавцем послуг з централізованого холодного водопостачання та водовідведення. Судом встановлено, що відповідач є наймачем жилого приміщення - квартири [ADDRESS] та користується наданими позивачем послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення, у зв'язку з чим сторони перебувають у зобов'язальних відносинах та у них виникають відповідні цивільні права та обов'язки. При цьому відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що вона не споживала надані позивачем послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до Закону №1875 та п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону №1875 розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Норми встановлюються відповідно до Методики визначення нормативів постачання питної води населенню, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України від 27.09.2005 №148, зареєстрованої у Мін'юсті 17.10.2005 року за №121/11490, з урахуванням ступеня благоустрою житла, впливу кліматичних та екологічних факторів, забезпечення населеного пункту водними ресурсами. Нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] проводяться у відповідності до встановлених норм водоспоживання і водовідведення, затверджених Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 року №256 (зі змінами від 29.12.2000 року за №1886, від 20.09.2006 року №721), які для житлових будинків квартирного типу з водою та каналізацією (з ванною) та ЦГВ складають: на послуги централізованого холодного водопостачання - 8,1 м3/на особу на місяць, послуги централізованого водовідведення - 11,1 м3/на особу на місяць. З 01.01.2017 року згідно з Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення у разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 року №901 для багатоквартирних будинків з водопроводом і каналізацією, централізованим гарячим водопостачанням (ЦГВ), що обладнані умивальниками, мийками та душами складають: на послуги централізованого холодного водопостачання - 6,29 м3/на особу на місяць, послуги централізованого водовідведення - 9,29 м3/на особу на місяць. Доказів скасування вказаного рішення до суду не надано. Відповідно до розрахунків, які надані позивачем, заборгованість відповідача за споживання послуг з централізованого водопостачання за період з 01.05.2013 року по 30.04.2016 року у розмірі 3969,34 грн. та послуги централізованого водовідведення за період з 01.05.2013 року по 30.04.2016 року у розмірі 2690,74 грн., 3% річних становить 255,53 грн., інфляційні витрати у сумі 2308,19 грн. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Разом з тим, у ст.256 ЦК України вказано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 12.02.2018 року, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за послуги централізованого водопостачання за період з 01.05.2013 року по 30.04.2016 року у розмірі 3969,34 грн. та послуги централізованого водовідведення за період з 01.05.2013 року по 30.04.2016 року у розмірі 2690,74 грн., а також 3% річних у сумі 255,53 грн., інфляційні витрати у сумі 2308,19 грн., посилаючись на те, що 17.06.2017 року позивач звертався до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2013 року по 30.04.2016 року у розмірі 9223,80 грн., з урахуванням інфляційних витрат та трьох відсотків річних. 05.10.2017 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано судовий наказ, виданий 08.09.2016 року у справі за заявою КП «Харківводоканал» про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2013 року по 30.04.2016 року. У ч. 1 ст.261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи імперативну вимогу закону, передбачену ст.96 ЦПК України (яка діяла на час звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу) стосовно подання до суду заяви з вимогою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг до подачі позовної заяви до суду, суд вважає за можливе поновити строк позовної давності з моменту подачі до суду заяви про видачу судового наказу, тобто з 17.06.2016 року. Представник позивача не надав доказів поважності причин, з яких пропущено строк звернення до суду з позовом за період з 01.05.2013 року по 16.06.2013 року, а відтак вимога позивача про стягнення заборгованості за цей період заявлена поза межами строку позовної давності, в зв'язку із чим сума заборгованості не підлягає стягненню, оскільки як вбачається із заяви, поданої відповідачем, вона просить суд застосувати строк позовної даності у три роки. Згідно з вимогами ч.3 ст.267 ЦК України та ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 17.06.2013 року по 30.04.2016 року у розмірі 3852,92 грн., та водовідведення в період з 17.06.2013 року по 30.04.2016 року у розмірі 2637,68, інфляційних витрат у розмірі 2308,07 грн. та 3% річних у розмірі 254,96 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи, що ухвалою від 15.03.2018 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст.256, 257, 261, 267, 525, 526, 530, 625, 626 ЦК України, ст.ст.64, 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: partial