Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Представник заявника адвокат [PERSON], в інтересах заявника - [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа [PERSON] міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій адвокат зазначила, що 28 вересня 2018 року помер брат заявника [PERSON], в м. Перевальськ, Україна. На сьогодні це є непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. При зверненні адвоката до [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтва про смерть, вона отримала письмову відмову. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просила суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця селища Біле, Лутугінського району, Луганської області, який помер 28 вересня 2018 року в м. Перевальськ, Україна, причина смерті цироз печінки неуточнений, на час смерті був зареєстрований за адресою Луганська області, селище Біле, вул. Южна, буд. 39. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~294\~ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 169 від 28 вересня 2018 року [PERSON], [INFO], помер 28 вересня 2018 року, місце смерті м.Перевальськ, хвороба, яка призвела до смерті хронічна печінкова недостатність, цироз печінки неуточнений. Згідно з довідкою про причину смерті № 169, [PERSON], у віці 65 років, помер 28 вересня 2018 року, причина смерті цироз печінки неуточнений. Згідно з свідоцтвом про народження серії ЯК № 683086, виданим 20 жовтня 1954 року, [PERSON] народилась 28 вересня 1954 року, про що зроблено відповідний запис за № 174. Батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії ЯИ № 780891, виданим 06 травня 1953 року, [PERSON] народився 21 квітня 1953 року, про що зроблено відповідний запис за № 78. Батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з витягом з державного реєстру акті цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00001340463 від 08 вересня 2009 року наданого відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, за параметрами запиту [PERSON], повідомлено, що 29 липня 1978 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що складено актовий запис № 219. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], 12 січня 1988 року, шлюб між ними було розірвано, про що складено актовий запис № 15. Згідно довідки № 611 від 19.09.2005 року, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, 29 липня 1978 року [PERSON] та [PERSON] зареєструвала шлюб, про що складено актовий запис № 219, та 12 січня 1988 року, шлюб між ними було розірвано, про що складено актовий запис № 15. Згідно довідки № 612 від 19.09.2005 року, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, 19 лютого 1988 року [PERSON] та [PERSON] зареєструвала шлюб, про що складено актовий запис № 34, та 04 травня 1993 року, шлюб між ними було розірвано, про що складено актовий запис № 149. Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 157/17.11-113 від 10 квітня 2019 року, предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відмовити у державній реєстрації смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного. стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до абз. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, слід вважати таким, що створює правові наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON]. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved