Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Представник ЖБК «Арсеналець-19» звернувся із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, уточненим в ході розгляду справи, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та є співвласниками багатоквартирного будинку, в якому було створено ЖБК «Арсеналець-19». Особовий рахунок на сплату житлово - комунальних послуг відкрито на відповідача [PERSON] . Позивач, який здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території для забезпечення всіх мешканців будинку комунальними послугами, уклав Договори про надання житлово-комунальних послуг з відповідними організаціями, які надають дані послуги. Позивач зобов`язання виконує належним чином. Відповідачі свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка за період з 01.01.2011 року по 01.04.2019 року з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних складає 25546,81 грн. Просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості, інфляційні втрати та 3% річних у загальному розмірі 25546,81 грн., а також судові витрати по справі та витрати на правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач[PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, подали заяву про застосування строків позовної давності та відзив, в якому просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачем було частково сплачено за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її стягнення, а також для стягнення інфляційної складової та трьох відсотків річних. Зазначив, що позивачем не було враховано те, що кошти сплачувалися за конкретні послуги у конкретний період, а позивач зарахував їх на власний розсуд у сплату заборгованості за житлово - комунальні послуги у період, за який відповідач не сплачувала. Крім того, зазначили, що позивач жодним чином не попередив про наявність будь-якої заборгованості та не намагався вирішити питання мирним шляхом. Зауважили також, що відповідач неодноразово скаржилась на надання неякісних послуг позивачем. У відповіді на відзив представник позивача не погодився з позицією відповідача[PERSON] та зазначив, що відповідач визнав існуючу заборгованість сплатою деяких щомісячних платежів. Крім того, зауважив, що до відзиву відповідачем не було додано копії платіжних документів, на які той посилався в обґрунтування своїх заперечень. Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких щодо застосування строків позовної давності зазначив, що якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Також відповідач подав контр розрахунок заборгованості за період позовної давності з грудня 2015 року по березень 2019 року. Крім того, просив відмовити у стягненні з нього витрат на правничу допомогу з підстав необґрунтованості, оскільки позивачем не було надано будь-яких документів на підтвердження їх понесення. Представник позивача додатково пояснив щодо заперечень відповідача, що враховуючи сплату відповідачем платежів більших ніж визначено у квитанціях, на думку представника позивача, відповідач визнав існуючу заборгованість. Крім того, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надав документи. Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися. З пояснень відповідача [PERSON] убачається, що вони обізнані про наявність судового провадження, однак не можуть з`явитися в судове засідання у зв`язку із зайнятістю на роботі. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та співвласником багатоквартирного будинку, в якому було створено Житлово-будівельний кооператив «Арсеналець-19». (а.с.12). Згідно довідки наявної в матеріалах справи (а.с.13) ЖБК «Арсеналець-19» укладені договори на обслуговування, зокрема, з ТОВ «Торіс-ліфтсервіс», ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», ТОВ «Володар-Роз», ПрАТ «АК «Київодоканал», ТОВ «Профдез», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», ТОВ «БК «Сучасні Муніципальні Технології», АК «Київенерго» (на стадії переукладання договору з КП «Київтеплоенерго»), ПрАТ «КБ «ПриватБанк». Згідно з п. 7 Статуту ЖБК «Арсеналець-19» Кооператив діє виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів Кооперативу і за рахунок пасивних доходів та фінансової допомоги від добровільних внесків або дотацій Держави, отриманих і використаних Кооперативом відповідно до мети його діяльності (а.с. 17-19). Відповідно до п. 1 Статуту ЖБК організовано з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва одного будинку за кошти членів кооперативу, а також для подальшої експлуатації та управління цим будинком. Пунктом 31 Статуту визначено, що член кооперативу зобов`язаний, зокрема, виконувати вимоги Статуту Кооперативу, рішення Загальних зборів (Зборів уповноважених) членів Кооперативу; своєчасно вносити платежі на покриття витрат кооперативу по експлуатації, капітальному ремонту житлового будинку та утримання прибудинкової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що ЖБК «Арсеналець-19» здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території для забезпечення всіх мешканців будинку комунальними послугами, на підставі договорів з виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. Відповідачі, як співвласники квартири та споживачі житлово-комунальних послуг згідно ст.ст. 156, 162 ЖК Української РСР зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири та і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг. Відповідачі своїх зобов`язань не виконують належним чином, не здійснюють платежів за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим з урахуванням поданих сторонами розрахунків заборгованості (а.с.8-11,91-93а, 107-108) у них утворилась заборгованість, яка за період з грудня 2015 року по березень 2019 року становить 10847,50 грн. та складається з: 8198,89 грн. - заборгованість по оплаті за комунальні послуги; 2437,30 грн. - інфляційні втрати за весь час прострочення; 211,31 грн. - 3% річних. На момент розгляду справи відповідачами не сплачено зазначену суму заборгованості. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконує умови договору належним чином, а відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Разом з тим, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, зокрема, розрахунки розміру заборгованості, надані сторонами, квитанції про оплату житлово-комунальних послуг за період з лютого 2016 року по листопад 2018 року (а.с.66-82), подання заяви відповідачем [PERSON] щодо застосування наслідків пропуску строків позовної давності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 10847,50 грн., а саме: за період з грудня 2015 року по березень 2019 року з кожного відповідача по 2732,96 грн. (8198,89грн./3) - заборгованість по оплаті за комунальні послуги; 812,43 грн. (2437,30 грн./3) - інфляційні втрати за весь час прострочення; 70,43 грн. (211,31 грн./3) - 3% річних. Щодо тверджень позивача про те, що відповідач визнав існуючу заборгованість сплатою деяких чергових платежів. За змістом ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України №6-2104цс16 від 23.11.2016 року, №460/1091/15-ц від 06.03.2018 року та №309/5440/15-ц від 14.11.2018 року. З аналізу досліджених доказів убачається, що позивач звернувся до суду з частиною позовних вимог поза межами строку позовної давності, про застосування наслідків пропуску якої, заявила сторона відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В судовому засіданні було встановлено, що послуги по представництву інтересів позивача були надані ТОВ «Київський центр права», а уповноважений представник позивача - Шевченко А.В. немає свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю За таких обставин, витрати на правничу допомогу в межах ст. 137 ЦПК України, задоволенню не підлягають, оскільки наявні в матеріалах справи замовлення, акт надання послуг та платіжне доручення, на які посилається позивач як на обґрунтування понесення витрат на правничу допомогу, підписані між ЖБК «Арсеналець-19» та ТОВ «Київський центр права», оформлені безвідносно до цього позову, а особа, яка безпосередньо надавала юридичні послуги, не має статусу адвоката. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial