Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] міської ради Херсонської області, треті особи без самостійних вимог: [PERSON], [PERSON] про визначення розміру частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0721 га, кадастровий номер 6522110100:01:031:0006, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», розташованому за адресою: Спуск Пролетарський (узвіз Монастирський), 20 в м. Генічеськ та визнання права власності за [PERSON] на визначену частку земельної ділянки з урахування частки належної їй у порядку спадкування. В поданому позові представник позивачки [PERSON] за дорученням [PERSON] позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25.07.2016 року померла мати [PERSON] [PERSON], [INFO]. Померлою, 19.12.2014 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №1-1492, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є [PERSON]. На підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON], на її імя, приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], 23.08.2017 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина [PERSON] складається з 21/150 частки домоволодіння за №20 в м. Генічеськ, Херсонської області, Монастирський узвіз (спуск Пролетарський), яку вона успадкувала від матері. В той же час, в Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло [PERSON] в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, що належала померлій, що повязано з тим, що земельна ділянка відповідно до свідоцтва про право власності від 22.10.2015 року площею 0,0721 га знаходиться у спільній сумісній власності на підставі Рішення [PERSON] міської ради №2048 від 09.10.2015 року. Дана земельна ділянка передана у приватну спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, із земель житлової та громадської забудови [PERSON] міської ради, яка розташована за адресою: спуск Пролетарський (узвіз Монастирський), 20 в м. Генічеськ, Херсонська область, кадастровий номер 6522110100:01:031:0006. До складу спадщини разом з іншим майном входить і належна померлій частина спільної земельної ділянки, проте приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] видано відповідь про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, площею 0,0721 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: спуск Пролетарський (узвіз Монастирський), 20 в м. Генічеськ, Херсонська область після померлої, оскільки в свідоцтві про право власності на земельну ділянку №46147402 виданого реєстраційною службою [PERSON] РУЮ в Херсонській області від 22.10.2015 року на підставі рішення [PERSON] міської ради №2048 від 09.10.2015 року на імя громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ї [PERSON] передана у спільну сумісну власність, частка у спільній сумісній власності кожного не визначена. Вона не має можливості оформити право на спадщину на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки спадкодавця. В той же час нерухоме майно (домоволодіння) розташоване за адресою: спуск Пролетарський (узвіз Монастирський), 20 в м. Генічеськ, Херсонська область на праві спільної часткової власності належить громадянам [PERSON] розмір частки 21/50, [PERSON] - розмір частки 21/150, [PERSON] - розмір частки без урахування успадкованої 21/150. На теперішній час розмір частки [PERSON] у спільній частковій власності на домоволодіння з урахуванням власної частки , яка становить 21/150 та у порядку спадкування від [PERSON] 21/150. Вона, її померла мати та інші співвласники користувалися земельною ділянкою спільно. Домовленості про користування земельною ділянкою в інший спосіб між ними не було. Розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначався. Саме з цієї підстави їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на землю. Вона є спадкоємцем за заповітом всього майна померлої, а також частки земельної ділянки площею 0,0721 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: спуск Пролетарський (узвіз Монастирський), 20 в м. Генічеськ, Херсонська область, кадастровий номер 6522110100:01:031:0006. Оскільки для оформлення спадщини потрібно визначити частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, тому звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивачки [PERSON] за довіренністю [PERSON] не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги позивачки підтримує повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради Херсонської області за дорученням [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи в його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. Треті особи без самостійних вимог [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечували. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає встановленими наступні факти і відповідні правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення [PERSON] міської ради № 2048 від 09 жовтня 2015 року було передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0721 га співвласникам : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою м.Генічеськ ,Спуск Пролетарський,20, кадастровий номер 6522110100:01:031:0006 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови [PERSON] міської ради. 22.10.2015 року видано свідоцтво про право спільної сумісної власності за даними співвласниками. Також встановлено, що 25.07.2016 року померла [PERSON], [INFO], яка являється матір»ю [PERSON] та співвласником земельної ділянки. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої ввійшло все належне майно померлої [PERSON] Згідно норм ст. 1217 ЦК України позивачка [PERSON], є спадкоємцем за заповітом, який було складено [PERSON] 19.12.2014 року. На підставі заповіту позивачці [PERSON] 23.08.2017 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з 21/150 частки домоволодіння за №20 в м. Генічеськ, Херсонської області, Монастирський узвіз (спуск Пролетарський). В той же час, в Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло їй в порядку спадкування, та не було включено земельну ділянку. В той же час нерухоме майно (домоволодіння) розташоване за адресою: спуск Пролетарський (узвіз Монастирський), 20 в м. Генічеськ, Херсонська область на праві спільної часткової власності належить громадянам [PERSON] розмір частки 21/50, [PERSON] - розмір частки 21/150, [PERSON] - розмір частки без урахування успадкованої 21/150, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 18 грудня 2014 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.08.2017 року. Оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності співвласників за даною адресою, тому позивачка просить визначити її частку у спільній сумісній власності та визнати право власності на дану частку. Згідно ст.355 ЦК України передбачено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність майна. У відповідності до ст.357 ЦК України передбачено визначення часток у праві спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленністю співвласників або законом. На теперішній час відповідно до правовстановлюючих документів розмір частки [PERSON] у спільній частковій власності на домоволодіння з урахуванням власної частки, яка становить 21/150 частин разом із успадкованою від [PERSON], частка якої становила також 21/150 в сукупності частка [PERSON] становить 7/25 (21/150+21/150=7/25) частин. Також судом встановлено, що 8/50 частин належало [PERSON] , яка після її смерті не успадкована. Також встановлено , що позивачка, її померла мати та інші співвласники користувалися земельною ділянкою спільно. Відповідно до ст. 1218 цього Кодексу, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали на момент відкриття спадщини спадкоємцю і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачка [PERSON], діючи у відповідності до ст. 1270 ЦК України, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом частки земельної ділянки, однак їй було відмовлено з наступних причин. Приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] видано відповідь про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, площею 0,0721 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: спуск Пролетарський (узвіз Монастирський), 20 в м. Генічеськ, Херсонська область після померлої, оскільки в свідоцтві про право власності на земельну ділянку №46147402 виданого реєстраційною службою [PERSON] РУЮ в Херсонській області від 22.10.2015 року на підставі рішення [PERSON] міської ради №2048 від 09.10.2015 року на ім»я громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільну сумісну власність, частка у спільній сумісній власності кожного не визначена. Вона не має можливості оформити право на спадщину на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки спадкодавця. Домовленості про користування земельною ділянкою в інший спосіб між ними не було. Розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначався. Саме з цієї підстави позивачці відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на землю. Вона є спадкоємцем за заповітом всього майна померлої, а також частки земельної ділянки площею 0,0721 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: спуск Пролетарський (узвіз Монастирський), 20 в м. Генічеськ, Херсонська область, кадастровий номер 6522110100:01:031:0006. Проте, через те, що право власності на земельну ділянку не було зареєстровано за померлою, вона не може зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім»я. Пункт 3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у свою чергу також вказує, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справи суд також бере до уваги вимоги статті 328 ЦК України, якою передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття цього права не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування. Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність).Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийняті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки- вимагати відповідної компенсації. У відповідності до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності ,право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що оскільки позивачка [PERSON] набула право власності на 7/25 частин житлового будинку, господарськитх будівель і споруд, то відповідно вона набула право на частку земельної ділянки, яка буде становити також 7/25 частини. Оскільки позивачка не ставить питання про виділ її частки в натурі, а бажає встановити частку в спільній власності на земельну ділянку, що не суперечить вимогам закону, а саме ст.377 ЦК України, тому з вищезазначених підстав позов підлягає задоволенню

Outcome: approved