Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту № LGY0F917550888 від 29.12.2012 р. в загальній сумі 12062,73 грн., посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язань за договором, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав. Відповідач про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, в судове засідання не з'являлася два рази поспіль, клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подавалось, про поважність причин неявки суд не повідомлено. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд відповідно до вимог статтей 224, 225 ЦПК вбачає підстави для проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення за наявними у справі доказами. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а відповідно до припису ст. 526 ЦК України зобов'язання, що виникло на підставі договору, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до припису ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до правила ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Водночас ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з вимогами п. 1 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» здійснення права вимоги дострокового повернення частини споживчого кредиту, що залишилася та строк виплати якої ще не настав, може мати місце у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Окрім цього, правові наслідки порушення зобов'язання визначені у ст. 611 ЦК України, приписом ч. 1 якої передбачено, що у разі порушення зобов'язання застосовуються правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені, штрафу). У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № LGY0F917550888 від 29.12.2012 р., відповідач була ознайомлена та згодна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, на підставі поданої відповідачем заяви на отримання кредиту (а.с. 3, 4-13). Станом на 09.12.2012 р. загальна заборгованість відповідача за вказаним договором становила 12062,73 грн., у складі якої: 10360,54 грн. - заборгованість за кредитом; 9,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 00,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 642,09 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 550,61 грн. (процентна складова), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком (а.с. 4). За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором споживчого кредиту в загальному розмірі 12062,73 грн. обґрунтованими, підтверджені доданими до справи доказами, та не спростованими відповідачем, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved