Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Представник кредитної спілки «СуперКредит» (надалі - КС «Супер Кредит») звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь КС «Супер Кредит» заборгованість у розмірі 12041,71 грн. за кредитним договором № СК-36/0105/16/48/99 та судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 19 травня 2016 року КС «Супер Кредит» уклав з [PERSON] кредитний договір № СК-36/0105/16/48/99, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 5032,82 грн. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору кредит мав надаватися Відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Відповідача. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 5032,82 грн. згідно її заяви від 19.05.2016 року на рахунок боржника в ПАТ КБ «Приват Банк» - підтвердження перерахування платіжне доручення №4166 від 19.05.2016 року. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість процентів річних. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 Кредитного договору Відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих а процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж І вказані в Таблиці 1, п.3.3. Кредитного договору. Позивач наголошує, що відповідачем було порушено п. 3 умов Кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за Кредитним договором. Обов`язки, передбачені договором [PERSON] не виконує, тому станом на 24 червня 2020 року має заборгованість в розмірі 12041,71 грн., у тому числі: 6020,07 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 20 жовтня 2017 року по 24 червня 2020 року, 6021,64 грн. - сума несплаченої пені за період з 02 лютого 2018 року по 28 грудня 2018 року. Позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість, судові витрати та 3 % річних та інфляційні втрати в порядку ст. 625 ЦК України Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав та просить справу розглядати за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала та про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 травня 2016 року КС «Супер Кредит» уклав з [PERSON] кредитний договір № СК-36/0105/16/48/99, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 5032,82 грн. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2017 року задоволено позов кредитної спілки «СуперКредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № СК-36/0105/16/48/99 від 19 травня 2016 року, стягнуто з [PERSON] заборгованість по сплаті основної суми кредиту в сумі 4400 грн. 72 коп., заборгованість по несплачених процентах в сумі 2044 грн. 74 коп., заборгованість по пені в сумі 103 грн. 44 коп. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, з постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) вбачається, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог, згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Окрім того, на час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк позивач, використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, пені та штрафів за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Таким чином, КС «Супер Кередит», звернувшись із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наслідками якого винесено рішення Красилівського районного суду від 24.01.2018р, на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом та неустойки. Суд вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики та неустойки, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. З огляду на зазначене можна зробити такі висновки. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків і пені є безпідставним. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав (не виконав, чи виконав не в повному обсязі), не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, оскільки строк дії договору змінився. У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді повторного стягнення тіла кредиту Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, висловленому у постанові від 04 липня 2018 року № 14-154цс18 та від 28 березня 2018 року провадження № 14-10цс18. За таких обставин справи слід констатувати, що кредитна спілка звернувшись до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, використала право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів та неустойки, належних їй на підставі ст.1048 ЦК України, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку та змінила порядок, умови і строк дії даного кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Таким чином, після ухвалення вищевказаного судового рішення позивачем було проведено лише донарахування процентів за користування кредитними коштами, які було стягнуто перед цим, а також пені. Отже, оскільки після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другої статті 1050 ЦК України та після закінчення строку дії договору право позивача нараховувати проценти та пеню за кредитом припинилося, а відтак вимога позивача про нарахованих процентів та пені після рішення суду є необґрунтованою і з цієї підстави. Крім того, позовних вимог про стягнення сум, визначених статтею 625 ЦК України, за період невиконання рішення суду позивачем не заявлено. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір відшкодуванню позивачу не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed