Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. у серпні 2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н від 12.03.2018. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшувався. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачу було видано кредитну картку. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах кредитного ліміту. Відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання за договором не надавши кошти для погашення заборгованості розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 19.05.2020 складає 10006 грн 96 коп. У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначену суму боргу та судові витрати. Ухвалою суду від 15.09.2020 було відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 12.03.2018, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 20). У вказаній Анкеті-Заяві зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, вони складають договір про надання банківських послуг, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався, що вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 18). Для користування кредитними коштами відповідачу було видано кредитні картки: № [NUMBER] дата відкриття 12.03.2018 з терміном дії до 10/21, № [NUMBER] дата відкриття 22.01.2019 з терміном дії до 08/22 (а.с. 19). Також відповідач підписав паспорт споживчого кредиту за умовами якого: типом кредиту є відновлювальна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; строк договору становить - 240 місяців; процентна ставка у межах пільгового періоду, відсотків річних - 0,01%; процентна ставка за межами пільгового періоду - 42 %, 43,2 %, тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит), кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн., штраф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою - 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84 %, 86,4 % (а.с.21-22). Своїм підписом відповідач підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданий виходячи із обраних ним умов кредитування. Таким чином, судом установлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Позивач, обґрунтовуючи позов також посилався на Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи Банку як невід`ємні частини спірного договору. Необхідно зазначити, що Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позову Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Протокольною ухвалою суду було відмовлено позивачу в огляді веб-сайту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з тих підстав, що він не є належним доказом ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент укладення договору від 12.03.2018, оскільки не підтверджує незмінність цих Умов з 12.03.2018 та створення їх у зазначений на сайті час. Отже, суд дійшов висновку, що зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені у паспорті споживчого кредиту, який підписав відповідач. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 19.05.2020 складає 10006 грн 96 коп. Вказаний розмір заборгованості складається з наступного: 7315 грн 52 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1343 грн 34 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, 1348 грн 10 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 (а.с. 6-9). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене, а також установлені судом обставини, суд вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за простроченими відсотками підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Зі змісту позову вбачається, що підставою для їх нарахування є п. 2.1.1.2.12 Умов та Правил, який почав діяти з 01.03.2019 року, за яким клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. Разом з тим, позивач не надав суду доказів того, що відповідач ознайомився і погодився з такими Умови. Відтак, позивачем не надані переконливі докази в обґрунтування правової підстави для стягнення вказаних коштів. Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Позивачем не надано розрахунку 3 % річних, інфляційних, який би містив відомості про розмір простроченої суми, на яку нараховуються проценти, а також період, за який ці проценти нараховані. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд не в праві перебирати на себе функцію подання доказів та здійснення нарахування заборгованості за кредитним договором, у тому числі в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України. Суд уповноважений перевірити обґрунтованість та законність вимог позивача, проте не здійснювати формулювання таких вимог. За таких обставин, у зв`язку з недоведеністю у задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України слід відмовити. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7315 грн 52 коп. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 1343 грн 34 коп. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги судом задоволені на 86,53 %, отже витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 1818 грн 86 коп.

Outcome: partial