Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором № б/н від 02.11.2012 року, відповідно до якого останій отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, посилаючись на те, що відповідач порушив умови зобов»язання не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 28.10.2018 року виникла заборгованість в сумі 18034,83 грн., яка складається з: 7449,29 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 9250,55 грн. нараховано пені; а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 834,99 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При зверненні до суду з позовом надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволення з наступних підстав. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 02.11.2012 року [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» подано заяву про оформлення на її імя кредитки та видачу йому платіжної карти кредитки «Універсальна». При цьому, відповідачем погоджено, що вказана заява разом з Памяткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. З наданих матеріалів вбачається, що відповідач отримав в користування кредитку «Універсальна» із сумою кредиту в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 28.10.2018 року. У відповідності до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» розмір штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань становить 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.10.2018 року, наданого позивачем, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором не виконав, у зв'язку із чим станом на 20.10.2018 року має заборгованість в розмірі 18034,83 грн., яка складається з: - 7449,29 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; - 9250,55 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 834,99 грн. - штраф (процентна складова). За встановлених обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 7449,29 грн., а також передбачений пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф: 500,00 грн. фіксована частина та 5 % процентна складова 7449,29 * 5/100% = 372,50 грн., а всього 7821,79 грн. При цьому, стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею слід звернути увагу, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.6, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Правові позиції щодо цих питань висловлені Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц. За таких обставин суд не вбачає підстав для одночасного стягнення з боржника пені та штрафів. Відповідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн.. У звязку із тим, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 985,66 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial