Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Представник заявника Ковтун Любов Яківна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 04.03.2020 року цивільну справу за заявою представника заявника адвоката Ковтун Любов Яківни, яка діє в інтересах [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, було ухвалено передано на розгляд за територіальною юрисдикцією до Сєвєродонецького міського суду Луганської області. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.04.2020 року заяву представника заявника адвоката Ковтун Любов Яківни, яка діє в інтересах [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні прийнято до розгляду. В обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначає, що [INFO] помер чоловік заявника [PERSON] , [INFO] , після смерті чоловіка заявник має право на призначення пенсії в разі втрати годувальника, але заінтересована особа їй відмовила в призначенні пенсії в зв`язку із відсутністю документу про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника або довідки про склад сім`ї померлого годувальника. На підставі викладеного, з метою оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення і просить встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка [PERSON] . Заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надала до суду письмові пояснення по справі, в яких вказала, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. [PERSON] на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не перебував. Згідно реєстру застрахованих осіб [PERSON] перебував на обліку в Рубіжанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області. На підставі викладеного заінтересованою особою було зроблено висновок, що [PERSON] та [PERSON] фактично були зареєстровані за різними адресами у різних містах. Також представником УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області зазначено, що для встановлення факту перебування особи на утриманні необхідно довести, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для позивача допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Будь-яких доказів про те, що [PERSON] надавав таку допомогу заявнику, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування, заявником не надано. Отже, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області просило суд відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні. Представник заявника та заявник в судове засідання не прибули, представник заявника надала окрему заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявника, заяву підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 20.08.1977, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.08.1977, про що зроблено відповідний актовий запис № 215. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Перевальським РВ УМВС України в Луганській області 24.02.1997, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 10.10.1977 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Перевальським РВ УМВС України в Луганській області 27.04.2000, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований з 05.07.1976 за адресою: [ADDRESS] . З копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] від 27.08.2018, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована в якості внутрішньо переміщеної особи за адресою: [ADDRESS] . Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.12.2018 Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] у місті Перевальськ, Луганської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 246. Згідно копії довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області №4079 від 29.04.2020, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію за віком за період з січня 2018 року по грудень 2018 року в розмірі 2437,23 грн. При цьому, у вказаній довідці зазначено, що за період з 01.03.2018 року по 31.07.2018 року пенсія нараховувалась але не виплачувалась у загальній сумі 12186,15 грн. 13.05.2020 [PERSON] звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із зверненням щодо призначення їй пенсії по втраті годувальника - її померлого чоловіка. З копії листа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 3575/02-22 від 17.02.2020 вбачається, що акти обстеження матеріально-побутових умов, копії паспортів не є документами, які засвідчують факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї. У разі неможливості надати документи, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно з ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема, в разі смерті пенсіонера незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 26 вищевказаного Закону до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня [INFO] ; Підпунктом 9 пункту 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 із змінами та доповненнями визначено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника подаються документи про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Згідно із\~п.\~2.11\~вищевказаного Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Отже, одержання заявником пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні померлого чоловіка. Також суд враховує те, що [PERSON] є пенсіонером за віком, та дружиною померлого [PERSON] , тобто заявник була непрацездатним членом сім`ї останнього, а отже, пенсія померлого чоловіка заявника була основним та постійним джерелом засобів до існування заявника. Крім того, пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо вказує, що у разі неможливості надати документи, які перелічені у ньому, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Вищевказані обставини підтверджують, що встановлення факту перебування заявника на утриманні має юридичне значення для заявника і без встановлення цього факту заявник не зможе реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, тобто право заявника на належний соціальний захист може бути обмежено. Також суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі [PERSON] проти України від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі Швидка проти України від 30.10.2014 тощо). Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав. Суд звертає увагу на неможливість одержання заявником певних документів (довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою), які посвідчують факт перебування на утриманні, внаслідок того, що станом на час розгляду цієї справи м. Перевальськ, Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отже суд зазначає, що в даному випадку заявника не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав з незалежних від неї обставин. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, судові витрати, у цій справі розподілу не підлягають.

Outcome: approved