Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Представник відповідача по справі, у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивачі у судове засідання не зявились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копія паспорту [PERSON], [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON], [PERSON]; копія довідки ПАТ «Насінницький радгосп Перше травня»; копія сертифікату на право на земельну частку (пай); копія договору оренди земельної частки (паю); копія рішення Ренійського районного суду Одеської області; копія витягу про реєстрацію права власності; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія свідоцтва про укладення шлюбу; копія свідоцтва про шлюб; копія довідки Лиманської сільської ради Ренійського району; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 17 грудня 2000 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай). Під час життя померла не залишила заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснювалось за законом. На день смерті, зі спадкодавцем проживав її син [PERSON], який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. 04.03.2003 року помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON], та батьком [PERSON], позивачів по справі. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну частку (пай) та житловий будинок №26 по вул. Молдавська, в с. Лиманське, Ренійського району, Одеської області. У 2005 році позивачі звернулись до суду із позовною заявою про встановлення факту належності на праві особистої власності, факту прийняття спадщини та визнання права власності. 23.12.12.2005 року, рішенням Ренійського районного суду були задоволені позовні вимоги позивачів, а саме, було встановлено факти належності на праві особистої власності будинку №26 по вул. Молдавська, в с. Лиманське, Ренійського району, Одеської області. Встановлено факт прийняття позивачами спадщини після померлого [PERSON] у вигляді домоволодіння №26. Однак, рішенням суду за позивачами було визнано право власності по ? частині будинку №26, а право на земельну частку (пай) не було включено до спадкової маси. У звязку із викладеними обставинами, позивачі просять встановити факт прийняття спадщини [PERSON] у вигляді права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] та визнати за ними право власності на вказане майно. Позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: до прав і обовязків, що виникли до введення в чинність нового закону, у тому числі тих з них, що з якихось причин виявились не здійсненими (не виконаними) на момент введення в чинність нового закону, застосовується раніше діюче законодавство. Враховуючи те, що права й обовязки виникли до введення в чинність нового ЦК України (2003 р.). правовідносини між сторонами регулюються ЦК України 1963 р. На підставі ст. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном, що підтверджується довідкою ПАТ «Насінницький радгосп Перше травня», згідно якої, [PERSON] після смерті матері продовжував отримувати щорічний пай від використання підприємством земельної частки (паю) на підставі договору №482 від 25.04.2000 року. Таким чином, суд вважає за можливе встановити факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді земельної частки (паю) після смерті матері. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивачі по справі, дружина та донька померлого. Позивачі на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, тобто прийняли спадщину фактично. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом та після смерті спадкодавця протягом 6 місяців фактично вступили в управління та володіння спадковим майном шляхом управління сертифікатом на земельну частку (пай), суд приходить до висновку, що їхні права на спадкове майно - невизнані. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Підстав, які не дозволяють перехід права власності від померлого [PERSON] до позивачів, судом не встановлено. Право власності [PERSON] припинилось у звязку зі смертю, а право власності позивачів може виникнути тільки на підставах, які не заборонені законом, у тому числі у разі спадкування. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), яке залишилось після смерті [PERSON]

Outcome: approved