Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Ус Оксана Олександрівна в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кутовою К.О. 02.06.2016 року, серії НВТ № 122332, зареєстрованого в реєстрі за № 1506. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, колишній співвласник квартири, [PERSON] , який з 2016 року у квартирі не проживає. У зв`язку із викладеним представник позивача просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кутовою К.О. 02.06.2016 року, серії НВТ № 122332, зареєстрованого в реєстрі за № 1506 та копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 60521361 від 02.06.2016 року, наданої приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кутовою К.О. Згідно із п. 7 договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кутовою К.О. 02.06.2016 року, серії НВТ № 122332, зареєстрованого в реєстрі за № 1506, продавці зобов`язані зняти з реєстрації місця проживання усіх зареєстрованих у відчужуваній квартирі до 02.07.2016 року. Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 26635 від 11.12.2019 року, станом на 11.12.2019 року в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , дружина позивача - [PERSON] , [INFO] , неповнолітні діти позивача - син [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , строння людина - відповідач [PERSON] , 1960 року народження. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] є колишнім співвласником спірної квартири та зобов`язався знятися з реєстраційного обліку до 02 липня 2016 року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в сумі 768 грн. 40 коп. Враховуючи викладене, з урахуванням задоволення позовних вимог, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved