Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Представник ПАТ ,,Фідобанк» за довіреністю - Нестерець Ю.П. звернувся до суду до суду з позовом про стягнення в з відповідача [PERSON] заборгованості за договором мотивуючи вимоги тим, що 05.06.2008 року між ВАТ ,,Ерсте Банк» (правонаступник ПАТ ,,Фідобанк» ) та [PERSON] було укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/0398/2/16987. Згідно з умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти у розмірі 122987 доларів США, строком до 04.06.2028 року зі сплатою 12,50 % річних. 24.01.2014 року між ВАТ ,,Ерсте Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі встановленому Договором, що підтверджується заявою останнього про видачу готівки № К20/1 від 05.06.2008. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 27.09.2016 року має заборгованість у сумі - 39870,36 доларів США та 10973,46 грн. , що разом еквівалентно по курсу НБУ 1043676,35 грн.з яких: 36301,84 доларів США - строкова заборгованість за кредитом (що еквівалентно по курсу НБУ 940272,80 грн.); 3419,33 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками (що еквівалентно по курсу НБУ 88565,84 грн.); 149,19 доларів США - строкова заборгованість за відсотками (що еквівалентно по курсу НБУ 3864,25 грн.); 10973,46 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків. 15.08.2016 року відповідачу було надіслано лист - вимогу № 19-4-03-14/279 про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вимогу було проігноровано. Представником відповідача за довіреністю [PERSON] до суду було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до яких у задоволенні позову просив відмовити, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували законність прав його вимоги. В судовому засіданні представник позивача ПАТ ,,Фідобанк» за довіреністю - Нестерець Ю.П. позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] та [PERSON] в задоволенні позовних вимог заперечили в повному обсязі. Вказавши, що відповідачем було погашено борг в повному обсязі, що підтверджується наданими суду квитанціями про сплату. Відповідачем [PERSON] було отримано не всю суму кредиту, що зазначається у відомостях, так позичальник фактично отримав приблизно 87 000 доларів США. Всі кошти які отримав позичальник по кредитному договору були ним повернуті в повному обсязі, оскільки всі рахунки які виставлялися позичальнику для погашення заборгованості були оплачені. Сума, що зазначена в кредитному договорі та в заяві на видачу готівки в розмірі 122987 доларів США він не отримував, в зв»язку з чим відповідачем зроблено розрахунок саме з суми 87 тис. доларів США. Крім того у задоволені позову слід відмовити застосувавши строк позовної давності, оскільки перша прострочка по сплаті за кредитним договором виникла у відповідача 15.08.2008 року, а за визначенням пункту 5.8 кредитного договору строк користування вважається таким, що сплив, тобто з 16.08.2008 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.06.2008 року між ВАТ ,,Ерсте Банк» (правонаступник ПАТ ,,Фідобанк» ) та [PERSON] було укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/0398/2/16987. Згідно з умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти у розмірі 122987 доларів США, строком до 04.06.2028 року зі сплатою 12,50 % річних. За прострочення Позичальником строку виконання зобов'язань за договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків пунктом 9.1 Договору передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. 24.01.2014 року між ВАТ ,,Ерсте Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі встановленому Договором, що підтверджується заявою останнього про видачу готівки № К20/1 від 05.06.2008. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості позичальника [PERSON] станом на 27.09.2016 року складає - 39870,36 доларів США та 10973,46 грн. , що разом еквівалентно по курсу НБУ 1043676,35 грн.з яких: 36301,84 доларів США - строкова заборгованість за кредитом (що еквівалентно по курсу НБУ 940272,80 грн.); 3419,33 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками (що еквівалентно по курсу НБУ 88565,84 грн.); 149,19 доларів США - строкова заборгованість за відсотками (що еквівалентно по курсу НБУ 3864,25 грн.); 10973,46 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору, наданий суду і відповідає вимогам закону. 15.08.2016 року відповідачу було надіслано лист - вимогу № 19-4-03-14/279 про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вимогу було проігноровано. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ ,,Фідобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матерів справи та не заперечувалося сторонами, між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір на умовах, що визначені договором. Відповідач не надав доказів спростування позовних вимог позивача щодо існування заборгованості. Водночас в судовому засіданні судом було роз'яснено стороні відповідача про право заявити клопотання про призначення економічної експертизи. Стороною відповідача дане право було залишено поза увагою. У зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що твердження відповідача ґрунтуються на припущеннях та не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ПАТ ,,Фідобанк» слід стягнути грошові кошти за кредитним договором у сумі 1043676,35 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 15655,15 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved