Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

представник позивача[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] .. В обгрунтування заявлених позовних вимог представником позивача [PERSON] зазначено, про те що відповідач та позивач уклали договір позики на підтвердження чого [PERSON] склав розписку від 11.05.2016 року в якій йдеться про те, що позивачем [PERSON] передано відповідачу [PERSON] грошових коштів у сумі 7 306 879, 73 гривень, що складало еквівалент позичених коштів 7 306 879, 73 гривень - 290 000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день складання розписки, строком до 01.06.2016 року. На виконання своїх зобов`язань відповідач повернув частину боргу 699 780 гривень 05.06.2018 року, що склало в еквіваленті 25 000 доларів США, залишок заборгованості 265 000 доларів США. Стверджував, що за своєю правовою природою дії сторін та складання розписки підтверджують укладання договору позики. Відповідачем не виконано взяте на себе зобов`язання по поверненню коштів до 01.06.2016 року. Враховуючи прострочення основного зобов`язання щодо повернення боргу, сума боргу на момент подачі позову складала 7 740 915 гривень. Враховуючи те, що відповідачем були порушені вимоги закону, зобов`язання в обумовлений строк виконані не були, а розпискою встановлено право позивача на 15% річних від простроченої суми за весь час прострочення, що складає за період з 02.06.2016 року по 08.08.2018 року 86 905, 48 доларів США, що в еквіваленті складає 2 367 305, 27 гривень. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 7 740 915 гривень, 15% річних у сумі 2 367 305, 27 гривень, а також усі судові витрати пов`язані зі зверненням позивача до суду з позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні відсутній, подав заяву про розгляд справи без його участі, повідомив суд, що заявлений позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, станом на 29.10.2019 року з урахуванням міжбанківського курсу валют визначив до стягнення суму боргу в розмірі 7 139 789, 00 гривень, 15% річних за період з 02.06.2016 року по 08.08.2018 року в розмірі 2 177 851, 33 гривні. Відповідач [PERSON] або ж його представник у судовому засіданні відсутні повторно, правом подачі відзиву на позов не скористалися. 10.12.2018 року та 04.04.2019 року відповідач [PERSON] повідомляв суд про неможливість явки у судові засідання, що були призначені на 11.12.2018 року та 08.04.2019 року за умови, що судові повістки надіслані судом на адресу відповідача були повернуті до суду з відміткою відділу зв`язку про причини невручення - «за закінченням терміну зберігання». Судову повістку, про виклик у судове засідання, призначене на 29.102019 року відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] також не отримали, їх повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідач та його представник не зверталися до суду з будь-якими клопотаннями, щодо відкладення судового розгляду справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач обізаний про судове засідання у справі за заявленими [PERSON] до нього позовними вимогами, призначене на 29.10.2019 року, відповідно у суду є підстави розглянути справу у відповідності до правил статтей 280, 281 ЦПК України, за відсутності сторін та їх представників, ухвалити заочне рішення на підставі даних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають цивільно-правові відносини, за договором позики грошових коштів від 11.05.2016 року, який посвідчений розпискою [PERSON] складеною 11.05.2016 року (а.с.9). За даним розписки [PERSON] , вона складена останнім в підтвердження факту отримання коштів у позику від [PERSON] у розмірі 7 306 879,73 гривень, що еквівалентно 290 000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ гривні до долару США станом на 11.05.2016 року. Позика є безпроцентною та підлягає поверненню у строк до 01.06.2016 року. Договір укладено відповідно до вимог ст.ст.1046-1047 ЦК України. Позика була в повному обсязі отримана позичальником до складання розписки, що вбачається зі змісту самої розписки. На день подачі позову відповідач позику не повернув у повному обсязі. Строк повернення позики відповідно до умов договору сплинув 01.06.2016 року, та сума неповернутих коштів станом на 29.10.2019 року становить - 7 139 789, 00 гривень. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник несе відповідальність за невиконання грошового зобов`язання, а саме боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно зі змісту, складеної 11.05.2016 року [PERSON] розписки про отримання позики від [PERSON] , якщо позичальник прострочить повернення позики, на вимогу позичкодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням п`ятнадцяти процентів річних від простроченої суми. Позивач, від імені та в інтересах якого діяв представник [PERSON] , з підстав прострочення позичальником [PERSON] строку повернення позики просив стягнути з останнього 15% річних від простроченої суми за час з 02.06.2016 року по 08.08.2018 року на час ухвалення судового рішення в розмірі 2 177 851, 33 гривні. Зроблені представником позивача розрахунки суми боргу та розміру штрафних санкцій приймаються судом до уваги, оскільки проведені з урахуванням даних про офіційний курс НБУ станом на 29.10.2019 року та міжбанківський курс продажу долару США , взятий з офіційого джерела. Загальна сума боргу з урахуванням штрафних санкцій з підстав невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення позики у визначений договором строк складає (сума боргу 7 139 789, 00 + 15% річних 2 177 851, 33 = 9 317 640,33) 9 317 640,33 гривні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що суд позов є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. В частині стягнення судових витрат на користь позивача, суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню відповідно до правил ст. 141 ЦПК Украни,з огляду на висновки суду про задоворлення заявлених [PERSON] до [PERSON] позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст.ст. 524, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, а також

Outcome: approved