Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою [PERSON] було укладено Кредитний договір №R5370041849В. Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надає Відповідачу кредит у сумі 99999 грн. строком до 22.04.2017 року, а [PERSON], в свою чергу, зобовязалася належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, та сплатити відповідну плату (проценти) за користування ним, у розмірі 24 % річних в строки, передбачені у договорі. Банк свої зобовязання виконав належним чином та у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №37628 від 22.04.2013 року. Починаючи з липня 2013 року [PERSON] систематично не виконує зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту, а з вересня 2014 року відсотків за його використання, а також комісії за управління кредитними коштами. Пунктом 4.2 Кредитного договору встановлено, що за управління кредитом Позичальник зобовязаний щомісячно сплачувати на користь банку комісійну винагороду в розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, у разі прострочення виконання Позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту та/або процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожний день порушення зобовязань. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання,на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки,як правовий наслідок порушення зобовязань, встановлених договором. Станом на 08 січня 2015 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 98423,18 грн., з яких: 69370,94 грн. - строкова заборгованість за кредитним договором; 7120,55 грн. - прострочена заборгованість за кредитним договором; 107,25 грн. -- інфляційні втрати, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом: 35,63 грн. - 3% річних, нараховані на прострочену заборгованість по кредиту; 904,11 грн. - строкова заборгованість по процентам; 6130,29 грн. прострочена заборгованість по процентам; 95,69 грн. - інфляційні втрати, нараховані на прострочену заборгованість по процентам; 31,29 грн. - 3% річних, нараховані на прострочену заборгованість по процентам; 1689,98 грн. - строкова заборгованість по комісії; 6759,92 грн. - прострочена заборгованість по комісії; 2095,58 грн. пеня, нарахована за невиконання зобовязання щодо сплати комісії; 4081,95 грн. пеня, нарахована в звязку з порушенням зобовязань щодо сплати кредиту та процентів за його використання. У звязку з цим позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму заборгованості за Кредитним договором № R5370041849В від 22.04.2013р. у розмірі 98423,18 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача зявився, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договором. Як вбачається з матеріалів справи, 22 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою [PERSON] було укладено Кредитний договір №R5370041849В. Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надає Відповідачу кредит у сумі 99999 грн. строком до 22.04.2017 року, а [PERSON], в свою чергу, зобовязалася належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, та сплатити відповідну плату (проценти) за користування ним, у розмірі 24 % річних в строки, передбачені у договорі. Банк свої зобовязання виконав належним чином, що підтверджується меморіальним ордером №37628 від 22.04.2013 року. Починаючи з липня 2013 року [PERSON] не виконує зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту, а з вересня 2014 року відсотків за його використання, а також комісії за управління кредитними коштами. Пунктом 4.2 Кредитного договору встановлено, що за управління кредитом Позичальник зобовязаний щомісячно сплачувати на користь банку комісійну винагороду в розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, у разі прострочення виконання Позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту та/або процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожний день порушення зобовязань. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання,на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобовязань, встановлених договором. Станом на 08 січня 2015 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 98423,18 грн., з яких: 69370,94 грн. - строкова заборгованість за кредитним договором; 7120,55 грн. - прострочена заборгованість за кредитним договором; 107,25 грн. -- інфляційні втрати, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом: 35,63 грн. - 3% річних, нараховані на прострочену заборгованість по кредиту; 904,11 грн. - строкова заборгованість по процентам; 6130,29 грн. прострочена заборгованість по процентам; 95,69 грн. - інфляційні втрати, нараховані на прострочену заборгованість по процентам; 31,29 грн. - 3% річних, нараховані на прострочену заборгованість по процентам; 1689,98 грн. - строкова заборгованість по комісії; 6759,92 грн. - прострочена заборгованість по комісії; 2095,58 грн. пеня, нарахована за невиконання зобовязання щодо сплати комісії; 4081,95 грн. пеня, нарахована в звязку з порушенням зобовязань щодо сплати кредиту та процентів за його використання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обовязковими для виконання сторонами. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 984,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved