Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08.04.2011 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № 014-16515-080411. Відповідно до цього договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок, встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 100000,00 грн. Позивач виконав свої зобовязання за договором. Станом на 16.07.2015 року відповідач не виконує належним чином зобовязання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 36785,48 грн. Позивач просить стягнути в його користь з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 36785,48 грн. Позивач у судове засідання не прибув, однак представник позивача просив в позовній заяві розглядати справу без присутності представника позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а також від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач уклали договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно якого банк надає кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 100\~000 грн., що підтверджується копією договору № 014-16515-080411 від 08.04.2011 року. З розрахунку ціни позову вбачається, що відповідач за кредитним договором № 014-16515-080411 станом на 16.07.2015 року має всього заборгованості 36785,48 грн., яка складається з: тіло кредиту 20692 (двадцять тисяч шістсот девяносто дві) грн. 47 коп., прострочене тіло кредиту 6204 (шість тисяч двісті чотири) грн. 34 коп., заборгованість за відсотками 9888 (девять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 67 коп., заборгованість за комісіями 0,00 грн., а також пеня 150,00 грн. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 367,85 грн. За таких обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення умов кредитного договору та в порушення ст.526 ЦК України, не виконав свої зобов'язання перед позивачем по погашенню боргу, позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю.

Outcome: approved