Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Представник КС «СуперКредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 11403 грн та судових витрат, посилаючись на те, що 02 липня 2019 року між КС та [PERSON] укладений кредитний договір №СК39/043/19/186/99СЗ, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в сумі 7091,94 грн зі сплатою процентів. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26 травня 2021 року складає 11403 грн, з них: 5657,95 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 5745,05 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 05 березня 2020 року по 26 травня 2021 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. У зв`язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №СК39/043/19/186/99СЗ від 02 липня 2019 року в сумі 11403 грн, та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 15 червня 2021 року у цій справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Представник позивача в судове засідання не з`вився, подав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки суду невідомі, а тому відповідно до ст. 281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення у справі. Згідно зі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 02 липня 2019 року між КС «Супер Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №СК39/043/19/186/99СЗ (далі - Кредитний договір ), згідно з яким [PERSON] отримав кредит в сумі 7091,94 грн на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього договору. Згідно з п. 3.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Як вбачається з п. 3.3 Кредитного договору кредитної лінії змінювана процентна ставка складає 66 % річних. Відповідно до п. 3.7. Кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. Згідно до п.п. 10 п. 2.4 Кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше другого числа, вказаного в графіку платежів. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов`язання за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього Кредитного договору. Позивач зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, що стверджується платіжними дорученнями від 02 липня 2019 року №19064. У строки, встановлені Кредитним договором, відповідач обумовлених у ньому умов не виконав, прострочив сплату щомісячних платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед кредитною спілкою, розмір якої згідно бухгалтерського розрахунку складає 11403 грн, з них: 5657,95 грн сума заборгованості по тілу кредиту за період з 05.03.2020 р. по 26.05.2021 р., 5745,05 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 05.03.2020 року по 26.05.2021 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1054, 1055ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Так, судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором №СК39/043/19/186/99СЗ від 02 липня 2019 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 11403 грн. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з постановою Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Час прострочення - це час з моменту закінчення строку дії Договору по день звернення з позовом до суду. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на наведене, зважаючи на те, що відповідач своїм правом надати відзив на позов і спростувати доводи позивача не скористався, суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №СК39/043/19/186/99СЗ від 02 липня 2019 року, що станом на 26 травня 2021 року складає 11403 грн, з них: 5657,95 грн сума заборгованості по тілу кредиту за період з 05.03.2020 р. по 26.05.2021 р., 5745,05 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 05.03.2020 року по 26.05.2021 року. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 2270,00 грн судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved