Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON], помер 06.08.2003 р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON], померла 30.10.2010 р.; копія паспорта позивача [PERSON]; копія сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ОД № 0107836, згідно якого [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у КПС «Світанок» розміром 3,61 умовних кадастрових гектара; копія сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ОД № 0107291, згідно якого [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у КПС «Світанок» розміром 3,61 умовних кадастрових гектара; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП «Світанок», серії ОД ХХ № 01826, згідно якого [PERSON] належить право на майновий пай у розмірі 1755 грн.; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП «Світанок», серії ОД ХХ № 01819, згідно якого [PERSON] належить право на майновий пай у розмірі 2794 грн.; копія довідки нормативно грошової оцінки земельної частки (пай) площею 3,61 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Плавнівської сільської ради, грошова оцінка складає 47624,26 грн.; копія довідки Плавнівської сільської ради від 06.08.2015 р. № 1230, згідно якої на день смерті [PERSON] разом з нею мешкав позивач [PERSON]; копія довідки Плавнівської сільської ради від 06.08.2015 р. № 1231, згідно якої на день смерті [PERSON] разом з ним мешкали [PERSON] та [PERSON]; копія постанови про відмову щодо вчинення нотаріальних дій. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 06.08.2003 року помер [PERSON], який був батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,61 умовних кадастрових гектарів та право власності на майновий пай у КСП «Світанок» у розмірі 2794 грн. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцем першої черги після його смерті була його дружина [PERSON], яка на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем. Так як спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, зазначені правовідносини мають регулюватись ЦК УРСР. У шестимісячний строк ніхто не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак позивач вважає, що його мати [PERSON] прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК Української РСР 1863 р., шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. Так після смерті свого чоловіка [PERSON], мати позивача [PERSON]М,. утримувала документи на земельну частку (пай) та на майновий (пай) у себе, та отримувала по ним відповідну оплату. 30.10.2010 року померла [PERSON], яка була матірю позивача. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли права на земельні частки (паї) по 3,61 умовних кадастрових гектарів кожний та право власності на майнові паї члена КСП «Світанок» у розмірі 1755 грн. та 2794 грн. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син, позивач по справі [PERSON]. Позивач звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В нотаріальній конторі позивачу відмовили у видачі свідоцтва, оскільки в наданих державному нотаріусу документах відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Правовстановлюючих документів, які б відповідали вимогам нотаріуса, позивач не зміг надати, у звязку із їх втратою, а відновити оригінал або отримати дублікат позивач не зміг, так як чинним законодавством не передбачена можливість відновлення таких сертифікатів після смерті власника, його спадкоємцями за умови, якщо свідоцтво про право на спадщину не видано. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. До прав і обовязків, що виникли до введення в чинність нового закону, у тому числі тих з них, що з якихось причин виявились не здійсненими (не виконаними) на момент введення в чинність нового закону, застосовується раніше діюче законодавство. Враховуючи те, що права й обовязки виникли до введення в чинність нового ЦК України (2003 р.). правовідносини між сторонами регулюються ЦК України 1963 р. На підставі ст. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] була його дружина. Вона на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, після смерті чоловіка утримувала документи на земельну частку (пай) та на майновий (пай) у себе, та отримувала по ним відповідну оплату, тобто прийняла спадщину фактично. 30.10.2010 року [PERSON] померла. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Він на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, отже вважається таким, що прийняв спадщину фактично. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] на випадок своєї смерті не склала заповіт, тому визнання права власності здійснюється за законом. Позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак, державним нотаріусом [PERSON], було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON]

Outcome: approved