Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов`язань по сплаті коштів за наданий йому кредит, що є підставою для стягнення заборгованості в розмірі 29\~516\~грн.\~50\~коп.\~та понесених\~судових витрат,\~що складаються\~з судового\~збору в\~розмірі 2\~102\~грн.\~та витрат\~на правову\~допомогу в\~розмірі 20\~000\~грн. Представник позивача\~ в \~судове \~засідання не\~ прибув,\~ подав \~суду клопотання\~про\~розгляд\~справи за\~його\~відсутності,\~просив\~про\~задоволення позову. Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач 21 липня 2008 року отримав кредит у розмірі 24\~545 грн. 25 коп. строком до 21 липня 2010 року, однак з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся 09 жовтня 2020 року зі спливом строків позовної давності, а відтак враховуючи вказане просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності й відмовити в задоволенні даного позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 21 липня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «РОДОВІД БАНК» укладено кредитний договір №Ск-003-004831/7-2008, згідно п. 1.1.5 якого банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 24\~545 грн. 25 коп. строком дії до 21 липня 2010 р. (включно) зі сплатою 7 % річних, а відповідач зобов`язався повністю погасити кредит, сплатити проценти за користування грошовими коштами та плату за обслуговування споживчого кредиту у строки та на умовах цього договору. Згідно п. 4.1.8 та п. 4.1.9 кредитного договору відповідач зобов`язався щомісяця погашати овердрафт за картковим рахунком, нараховані банком проценти за користування овердрафтом за картковим рахунком та/або кредитною лінією за картковим рахунком у строк включно до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним. У випадку непогашенім такої заборгованості у встановлений термін, вона вважається простроченою та щомісяця погашати заборгованість за кредитом згідно з Графіком (Додаток №1 до цього Договору), а також остаточна погасити заборгованість за кредитом в отрок остаточного погашення, зазначеного в п. 1.1.5 цього Договору. У випадку непогашеній заборгованості у встановлені терміни, вона вважається простроченою. Згідно п. 4.1.23 кредитного договору держатель зобов`язується за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, сплати процентів, внесення плат за обслуговування кредиту, сплачувати банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 1,6 % (однієї цілої шість десятих) процента під суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений тарифами. За порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією за картковим рахунком та/або овердрафтом за кредитним рахунком, сплат процентів за користування грошовими коштами кредитної лінії за картковим рахунком та/або овердрафту за картковим рахунком, сплачувати банку пеню за кожний день прострочення у розмірі, що встановленій тарифами. Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконав, термін сплати коштів порушено. 04 липня 2019 року між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення прав вимоги №23, відповідно до якого ПАТ «РОДОВІД БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту №Ск-003-004831/7-2008 від 21 липня 2008 року, що вбачається з додатку до №1 до договору про відступлення прав вимоги №23 від 04 липня 2019 року. З поданого позивачем розрахунку розмір заборгованості [PERSON] станом на 31 серпня 2020 року становить 29\~516 грн. 50 коп., яка складається з наступного: -нарахованих 3% річних 751,11 грн.; -витрат від інфляції - 1\~640,43 грн.; -подвійної облікової ставки НБУ - 1\~865,73 грн.; -заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) - 8335,52 грн.; -заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2729,76 \~ \~ \~ \~грн.; -заборгованості за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 1504,13 грн.; -заборгованості з комісії - 12 689,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обов`язок боржника в разі порушення зобов`язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 цього Кодексу). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обов`язок боржника в разі порушення зобов`язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Разом з цим, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви представника відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності, суд враховує наступне. Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до норми частини п`ятої\~статті 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Встановлено, що згідно кредитного договору №Ск-003-004831/7-2008 від 21 липня 2008 року строк виконання основного зобов`язання з повернення позики настав 21 липня 2010 року. Отже, враховуючи положення\~статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності в даному конкретному випадку почався з дати наступної, коли позичальник мав повернути позику, тобто з 22 липня 2010 року. Тобто, позовна давність за вимогами позивача спливла 22 липня 2013 року, однак даний позов пред`явлений позивачем до суду лише 09 жовтня 2020 року. Одночасно, судом не встановлено обставин переривання чи зупинення перебігу позовної давності за спірними зобов`язаннями відповідача. Сам по собі факт того, що право вимоги за вказаним кредитним договором 04 липня 2019 року перейшло від ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» підставою для поновлення строків звернення до суду із вказаним позовом бути не може. У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 - 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, - позивачем не надано будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску строку позовної давності. Норми частин 3 і 4 статті 267\~ЦК України передбачають, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, будь-яких обставин поважності причин пропущення позовної давності, стороною позивача не наведено та відповідних доказів цього суду не надано. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). За таких обставин, враховуючи заяву представника відповідача про застосування позовної давності, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з підстав спливу строків позовної давності. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed