Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 31.05.2007 між банком та [PERSON] (відповідач-1) було укладено кредитний договір № МКМП-177, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5000,00 Доларів США на термін до 27.05.2010, а відповідач зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач-1 порушила умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. Окрім кредитного договору про який вказано вище, в цей же день було укладено договір поруки № № МКМП-177/3 між позивачем та [PERSON] (відповідач-2), відповідно до якого поручитель зобов'язалась нести солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.02.2013 позов частково задоволено та стягнуто на користь позивача з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 5669,10 доларів США. На момент подання даного позову зобов'язання перед позивачем виконані не були. У зв'язку з викладеним вище, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів, заборгованості за кредитним договором в розмірі 3968,76 доларів США, яка була нарахована після винесення вказаного рішення до пред'явлення позову. 01.06.2017 заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області позов було задоволено. Ухвалою суду від 26.07.2017 заочне рішення було скасовано за заявою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити за його відсутності та те, що він не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Представник відповідачів надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Також надала суду заперечення на позов, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів та відмовити в позові до [PERSON], а також зменшити розмір неустойки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 31.05.2007 відповідачем-1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ЗАТ КБ «ПривагБанку», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк». Тобто, між кредитором та боржником укладено договір № МКМП-177 про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5000,00 Доларів США на термін до 27.05.2010, а відповідач зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.14-18). В цей же день позивач та відповідач-2 уклали договір поруки №МКМП-177/3 відповідно до якого поручитель зобов'язалась нести солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань відповідача-1 за кредитним договором (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору, станом на 13.09.2016, становить 8568,66 Доларів США., а саме: 1902,77 Доларів США - заборгованість за кредитом; 2531,07 Доларів США - заборгованість по відсотках; 4134,82 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Разом з тим, заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.02.2013 з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 5669,10 Доларів США, з яких: 1902,77 Доларів США - заборгованість за кредитом; 1746,28 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 871,27 Доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1148,78 Доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.4). Враховуючи викладене, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість в сумі 3968,76 доларів США, що за курсом 26,63 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.09.2016 складає 105688,08 грн., яка складається з: 784,79 Доларів США - заборгованість по відсотках; 2986,04 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 9,39 Доларів США - штраф (фіксована частина); 188,54 Доларів США - штраф (процентна складова), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с.84-86). Отже, судом встановлено, що відповідач-1 на підставі кредитного договору № МКМП-177 від 31.05.2007 отримала кредит у розмірі 5000,00 Доларів США на термін до 27.05.2010, та зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, але взяті на себе зобов'язання не виконала. Щодо нарахування штрафів то відповідно до п.п. 6.2 кредитного договору МКМП-177, при порушенні позивальником зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.7, 2.2.8, 2.2.11 цього договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 2% від суми отриманого кредиту. Відповідно до п. 6.6, при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором, більше ніж на 120 днів, банк звертається до суду, а позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. В той же час, зазначена у позові вимога про стягнення штрафу в розмірі не може бути задоволена. Так, ч.2 ст.549 ЦК України визначає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не виконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Фіксована частина штрафу визначена у сумі 250 гривень, не відповідає положенню закону, яке визначає поняття штрафу, а тому не може таким вважатись, в зв'язку з чим позовна вимога в цій частині, про стягнення 250 грн. штрафу (фіксована частина), задоволенню не підлягає. Щодо нарахування відсотків то, відповідно до п.п. 4.3 даного Договору, при порушенні позивальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.11 даного Договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Щодо нарахування пені то, відповідно до п. 6.1 договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2 % від суми прострочення платежу за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 548 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 та ч.2 ст.551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Зважаючи на положення вказаної норми, суд зважає на те, що 2986,04 доларів США, які позивач визначив як пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором є неустойкою. Разом з тим, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним. На думку суду, неустойка у сумі 2986,04 доларів США значно перевищує розмір збитків, а тому суд вважає за потрібне ухвалити рішення на засадах справедливості, зменшивши розмір неустойки до суми основної заборгованості за відсотками, що становить 784,79 доларів США. Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, яка є обов'язковою для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Згідно частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Однак, рішенням апеляційного суду Вінницької області заочне рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.02.2013 було скасовано в частині солідарного стягнення заборгованості з [PERSON] у зв'язку із порушенням строків пред'явлення вимоги до поручителя та припинення дії договору поруки. Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до п.п. 2.2.2 п. 2.2 кредитного договору № МКМП-177, встановлено обов'язок позичальника сплачувати банку відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.11, 4.12 цього договору та зміст рішення Апеляційного суду Вінницької області від 28.09.2017, суд приходить до висновку, що слід стягнути з лише відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 1758,12 доларів США, яка складається з: 784,79 Доларів США - заборгованість по відсотках; 784,79 Доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 188,54 Доларів США - штрафу (процентна складова). В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial