Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму вартості навчання з урахуванням індексу інфляції станом на жовтень 2019 року у розмірі 69\~655 грн. 04 коп., штраф у розмірі 5\~388 грн., 3 % річних у розмірі 1412 грн. 68 коп. та судовий збір - 1921 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 22.12.2010 року між Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», ДП «Завод «Електроважмаш» та аспірантом [PERSON] було укладено контракт №66-02-25/259 про підготовку та працевлаштування аспіранта. Відповідно до п. 1 Контракту предметом угоди є здійснення навчальним закладом підготовки відповідача на заочній формі навчання в аспірантурі за рахунок коштів ДП «Завод «Електроважмаш» з його подальшим працевлаштуванням після проходження навчання. Згідно п. 4.2 Контракту позивач зобов`язувався перерахувати навчальному закладу кошти на підготовку [PERSON] в розмірі 26940 грн., відповідно до кошторису наданого навчальним закладом. Позивач та навчальний заклад виконали свої зобов`язання за контрактом в повному обсязі, що підтверджується листом НТУ «ХПІ» №66-02-25/137 від 08.10.2019 року та актом звірки взаємних розрахунків від 25.09.2019 року. Згідно п. 3.7. Контракту, відповідач зобов`язується після закінчення навчання безперервно відпрацювати не менше п`яти років за спеціальністю на ДП «Завод «Електроважмаш». Відповідач закінчив аспірантуру НТУ «ХПІ» 25.01.2015 року, строк відпрацювання мав би закінчитися у 2020 році, однак, відповідно до наказу №6-к (розпорядження) про припинення договору, [PERSON] звільнився з ДП «Завод «Електроважмаш» 18.01.2018 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (а.с. 15), тобто не відпрацювавши п`ять років. Відповідно до п. 5.1 Контракту, в разі порушення вимог п. 3.7 контракту [PERSON] зобов`язується повернути позивачу оплачену вартість навчання та сплатити штраф. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечує сплатити вартість навчання 26940 грн., які позивач сплатив навчальному закладу, а щодо інших вимог заперечує. Не оспорює той факт, що був звільнений з роботи за угодою сторін. Зазначає, що після трьох років роботи на підприємстві був не повний робочий тиждень, були неоплачувані відпустки, незначна зарплата, а тому він і вимушений був звільнитися з роботи. Відповідач пропонував позивачеві змінити умови контракту, але позивач не погодився. Також посилається на те, що пропонував позивачеві укласти мирову угоду по справі, однак позивач не погодився на умови відповідача. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до умов контракту №66-02-25/259 від 22.12.2010 року, укладеного між Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», ДП «Завод «Електроважмаш» та аспірантом [PERSON] , останній проходив навчання в аспірантурі НТУ «ХПІ» за рахунок ДП «Завод «Електроважмаш». Відповідно до п.3.7 Контракту після закінчення навчання відповідач був зобов`язаний безперервно відпрацювати не менше п`яти років на ДП «Електроважмаш» за спеціальністю (а.с.13-14). Згідно відповіді НТУ «ХПІ» №66-02-25/137 від 08.10.2019 року, [PERSON] в період часу з 25.01.2011 року по 25.01.2015 року пройшов навчання в аспірантурі без відриву від виробництва Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» зі спеціальності 05.09.03 електротехнічні комплекси та системи, на контрактній підставі (а.с.10). Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків від 25.09.2019 року ДП «Завод «Електроважмаш» сплатив НТУ «ХПІ» за навчання [PERSON] грошові кошти в розмірі 26940,00 грн. (а.с. 11-12). 18.01.2018 року відповідно до наказу №6-к [PERSON] був звільнений з ДП «Завод «Електроважмаш» за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (а.с. 15). Позивачем на адресу відповідача неодноразово за вихідними номерами 248-456 від 30.07.2018 року, 248-470 від 23.08.2018 року, 248-503 від 04.10.2018 року, 248-537 від 29.11.2018 року, 248-06 від 24.01.2019 року були надіслані листи із запрошенням для з`ясування питань, пов`язаних з виконанням контракту №66-02-25/259 від 22.12.2010 року (а.с. 18-23). Однак, в досудовому порядку сторони згоди не дійшли, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду за захистом свої прав. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення\~зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; зміна\~умов зобов`язання; сплата\~неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5.1 вказаного Контракту було передбачено, що у разі порушення вимог п.3.7 Контракту без поважних причин аспірант зобов`язаний: а) повернути підприємству оплачену вартість навчання з урахуванням індексу інфляції; б) сплатити штраф в розмірі 20% від суми коштів, які підприємство перерахувало за підготовку аспіранта (п.4.2 Контракту); На підставі наданих суду сторонами доказів суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив вимоги п.3.7 Контракту без поважних причин. В якості поважності причин позивач посилається на те, що він був вимушений звільнитися з роботи за угодою сторін, так як на підприємстві був не повний робочий тиждень, були неоплачувані відпустки, і як наслідок він отримував незначну зарплату. Однак, вказані посилання відповідача не підтверджені жодними доказами по справі, хоча відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається. Таким чином, відповідач повинен повернути позивачу оплачену вартість навчання з урахуванням індексу інфляції - 69655 грн. 04 коп. Розрахунок: за перший рік навчання 17882.63 грн.; за другий рік навчання 17264.12 грн.; за третій рік навчання 17297.14 грн.; за четвертий рік навчання 17211.15 грн.; Детальний розрахунок за кожен рік навчання з урахуванням індексу інфляції міститься в позовній заяві (а.с.2-3). Крім того, передбачений п.5.1 Контракту штраф складає 5388 грн. (26940 грн.х20%), який відповідач також повинен сплатити позивачеві, так як порушив умови контракту. При цьому суд бере до уваги вимоги ст.ст.546, 548, 549,550,551 ЦК України, що штраф був передбачений сторонами у зазначеному вище Контракту, що розмір штрафу не перевищує розмір збитків та відсутні інші обставини, які мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання по поверненню суми вартості навчання, у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, на вимогу кредитора він зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, так як інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 18.01.2019 року (день звільнення відповідача, коли він повинен був повернути кошти) по 18.10.2019 року (коли представник позивача підготував позовну заяву до суду) стягненню з відповідача на користь позивача підлягають три проценти річних від простроченої суми 1412.68 грн. (Розрахунок: 26940х3х638:365:100). Всього з відповідача на користь позивача суд стягує 76455 грн. 72 коп. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням сплачених позивачем судових витрат, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved