overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], звернувся\~\~до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором\~\~у розмірі\~\~11991,03 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача, в обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що відповідачка не виконує умови та правила надання продукту кредитних карт (надалі - угода) від 27.11.2012 р., за якими [PERSON], отримала\~\~від позивача 5997,77 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 18 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON], станом на 09.02.2016 року не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, та має заборгованість 11991,03 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 5024,33 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 2215,69 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3215,52 грн.; штраф (відповідно угоді) 1535,49 грн. У судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність,\~\~на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка\~до суду не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про день слухання справи була\~\~повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Постановлено\~\~ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 27.11.2012 р., між сторонами була укладена угода, за умовами якої позивач надав відповідачці 5997,77 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 18 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією угоди. На підставі розрахунку заборгованості за угодою, станом на 09.02.2016 року вбачається, що заборгованість по кредитному договору - 11991,03 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 5024,33 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 2215,69 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3215,52 грн.; штраф (відповідно угоді) 1535,49 грн. Відповідачці було неодноразово\~\~направлено\~ лист про стан заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимогам чинного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаям ділового обігу або іншим вимогам, які звично ставляться. Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідачка не належним чином виконує умови кредитного договору, при розгляді справи у суді нею не було вжито жодних заходів, щодо погашення заборгованості, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки, на користь ПАТ «Приватбанк», підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн., сплачений позивачем на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], звернувся\~\~до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором\~\~у розмірі\~\~19464,82 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Представник позивача, в обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що відповідачка не виконує умови та правила надання продукту кредитних карт (надалі - угода) від 31.10.2006 р., за якими [PERSON] отримала\~\~від позивача 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON], станом на 31.05.2016 року не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, та має заборгованість 19464,82 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6558,44 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 8858,93 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2644,36 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 903,09 грн. В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність,\~\~на позові наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка\~до суду не з'явилася, надіслала заяву, якою позов не заперечила, визнала позов у повному обсязі, зобовязалася суму боргу поступово сплачувати, просила розгляд проводити у її відсутність. Судом встановлено, що 31.10.2006 р., між сторонами була укладена угода, за умовами якої позивач надав відповідачці 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією угоди. На підставі розрахунку заборгованості за угодою, станом на 31.05.2016 року вбачається, що заборгованість по кредитному договору - 19464,82 грн. Відповідачці було неодноразово\~\~направлено\~ лист про стан заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимогам чинного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаям ділового обігу або іншим вимогам, які звично ставляться. Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідачка не належним чином виконує умови кредитного договору, але проти позовних вимог не заперечує, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки, на користь ПАТ «Приватбанк», підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн., сплачений позивачем на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 21166,81 грн. Представник позивача, в обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що відповідачка не виконує умови та правила надання продукту кредитних карт (надалі - угода) від 20.07.2011 р., за яким [PERSON], отримала від позивача 3000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON], станом на 29.02.2016 року не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, та має заборгованість 21166,81 грн.. У судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до суду не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про день слухання справи була\~\~повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 20.07.2011 р., між сторонами була укладена угода, за умовами якої позивач надав відповідачці 3000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією угоди. На підставі розрахунку заборгованості за угодою, станом на 29.02.2016 року вбачається, що заборгованість відповідачки по кредитному договору - 21166,81 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2478,13 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 14254,55 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2950,00 грн.; штраф (відповідно угоді) 1484,13 грн. Відповідачці було неодноразово направлено лист про стан заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимогам чинного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаям ділового обігу або іншим вимогам, які звично ставляться. Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідачка не належним чином виконує умови кредитного договору, при розгляді справи у суді нею не було вжито жодних заходів, щодо погашення заборгованості, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки, на користь ПАТ «Приватбанк», підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн., сплачений позивачем на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40035,53 грн. Представник позивача в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачка не виконує умови кредитного договору від 16.01.2006 р., за якими [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON], станом на 31.01.2016 року не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, та має заборгованість 40035,53 грн., яка складається з наступного: 7515,74 грн. - заборгованість за кредитом; 27537,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). 1882,64 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка до суду не з'явився, про причини суду не повідомила, про день слухання справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 16.01.2006 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого позивач надав відповідачці [PERSON], кредит у розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією кредитного договору . На підставі розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31.01.2016 року вбачається, що заборгованість по кредитному договору складає 40035,53 грн., яка складається з наступного: 7515,74 грн. - заборгованість за кредитом; 27537,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). 1882,64 грн. - штраф (процентна складова). Відповідачці було неодноразово направлено лист про стан заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимогам чинного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаям ділового обігу або іншим вимогам, які звично ставляться. Таким чином дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідачка не належним чином виконує умови кредитного договору, при розгляді справи у суді нею не було вжито жодних заходів щодо погашення заборгованості, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 54375,96 грн. Представник позивача, в обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що відповідач не виконує умови та правила надання продукту кредитних карт (надалі - угода) від 04.08.2011 р., за яким [PERSON], отримав від ПАТ «Приватбанк» 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON], станом на 29.02.2016 року не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, та має заборгованість 54375,96 грн.. У судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, повідомлений про дату розгляду справи через оголошення у пресі, до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 04.08.2011 р., між сторонами була укладена угода, за умовами якої позивач надав відповідачеві 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією угоди. На підставі розрахунку заборгованості за угодою, станом на 31.05.2016 року вбачається, що заборгованість відповідача по кредитному договору становить 54375,96 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 13919,18 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 37291,26 грн.; заборгованість за пенею та комісією 100,00 грн.; штраф (фіксована ціна) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 2565,52 грн. Відповідачеві було неодноразово направлено лист про стан заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимогам чинного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаям ділового обігу або іншим вимогам, які звично ставляться. Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідач не належним чином виконує умови кредитного договору, при розгляді справи у суді ним не було вжито жодних заходів, щодо погашення заборгованості, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача, на користь ПАТ «Приватбанк», підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн., сплачений позивачем на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна, а саме з нежилого приміщення, загальною площею 73,7 кв.м. за адресою : м. Одеса, Овідіопольська дорога, 6. Позовна заява вмотивована тим, що позивач є власником вказаного нерухомого майна, на майно накладено арешт державним виконавцем Малиновського ВДВС ОМУЮ [PERSON], № 24898483 від 11.07.2011, зняти його в позасудовому порядку не вбачається за можливе з огляду на знищення документів виконавчого провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], є власником нежилого приміщення, загальною площею 73,7 кв.м. за адресою : м. Одеса, Овідіопольська дорога, 6, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 05.04.2007 року(а.с. 17), копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2015 (а.с.9-11). З вказаної довідки також вбачається, що на зазначене майно накладено арешт постановою державного виконавця Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ [PERSON] від 11.07.2011 № 24898483. З листа відповідача від 16.12.2015 (а.с.34) вбачається, що матеріали вказаного виконавчого провадження знищено, з доданої виписки з журналу обліку виконавчих проваджень (а.с. 35-36) вбачається, що за вказаним провадженням належало стягнути з позивача на користь ВАТ «Одесаобленерго» 1611 грн. 29 коп., виконавче провадження завершено у звязку з фактичним виконанняи в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно до\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи, що позивач є власником нежилого приміщення, загальною площею 73,7 кв.м. за адресою : м. Одеса, Овідіопольська дорога, 6, зняття арешту з вказаного приміщення не спричинить негативних наслідків для сторін виконавчого провадження, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до ХМР про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON], оскільки він не знав про його смерть, то пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, та просить встановити додатковий строк. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що батько часто зникав із дому, у 2014р. його брат навіть звертався до Дзержинського РВ по факту зникнення батька, тому вважають, що є поважні підстави пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач, Харківська міська рада, в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа, Перша Харківська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся до нотаріальної контори його син [PERSON], однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку зі закінченням 6-місячного строку на прийняття спадщини (а.с.5). Згідно ч.1 ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням пояснень позивача, суд не визнає незнання [PERSON] про час смерті свого батька [PERSON] поважною причиною пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Також відсутні дані, що позивач був важко хворим, або знаходився у відрядженні протягом 6 місяців після відкриття спадщини, тому поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини немає. Інших причин пропуску строку позивач не зазначив. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] його сином [PERSON], що не позбавляє позивача звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті батька, оскільки на його користь [PERSON] складено заповіт.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач коштів не надає. В ході судового розгляду справи представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Справа розглянута заочно, представник позивача не заперечив проти такого розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільного із позивачкою сина [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05 січня 2010 р. Човгузівською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області серії [NUMBER]. Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання - Човгузівської сільської ради від 03.02.2016 р. № 46. Відповідач не надав відомостей про стан свого здоров'я, наявності інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків та не зазначив інших обставин, які мають істотне значення, тому кошти на утримання дитини мають бути присуджені судом в розмірі, заявленому позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу [PERSON] з [PERSON] мотивуючи вимоги тим, що 22.04. 1993 року відділом РАГСУ державної адміністрації Печерського району м. Києва між сторонами зареєстровано шлюб, від якого сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю, давно відсутня любов та повага одне до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинили з травня 2011 року, внаслідок чого збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представником позивача було подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.04. 1993 року відділом РАГСУ державної адміністрації Печерського району м. Києва між сторонами зареєстровано шлюб, від якого сторони мають доньку [PERSON] [INFO]Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю, давно відсутня любов та повага одне до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинили з травня 2011 року, внаслідок чого збереження сім'ї неможливе. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У зв'язку з вище викладеним позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved