Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовною вимогою до [PERSON] про стягнення заборгованості, просить, стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором у розмірі 15198,17грн. та судові витрати у розмірі 243,60грн., посилаючись на ті обставини, що відповідно до укладеного договору №А31ССС9FLМ0294 від 05.09.2011 року, [PERSON] 05.09.2011р. отримав кредит у розмірі 14300,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 10.02.2015 року має заборгованість 15198,17грн., яка складається з: 6166,63грн. заборгованість за кредитом; 3,78грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3153,98грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 4673,87грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також із штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання батьківських послуг, а саме, 500,00грн. штраф, фіксована частина; 699,91грн. штраф, процентна складова. До судового засідання представник позивача не зявився, надіслав клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, зазначивши, що останні погашення заборгованості по кредитному договору №А31ССС9FLМ0294 від 05.09.2011 року, відбулися 08.11.2013р. в сумі 235,86грн. та 11.01.2014р. в сумі 3,80грн., та станом на 19.06.2015р. [PERSON] договір про реструктуризацію заборгованості не уклав, на звязок з представником банку, незважаючи на свою обіцянку, не вийшов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши відповідача, врахувавши думку представника позивача, та вивчивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного. Відповідно до загальних положень цивільного процесуального законодавства суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Зобовязання, згідно до ст.509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст.530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст.527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], відповідач по справі, 05.09.2011 року звернувся із заявою до ПАТ «Акцент-Банк», позивача по справі, про надання кредиту, і цього ж дня отримав кредит у розмірі 14300,00грн., на строк 36 місяців з 05.09.2011р. по 04.09.2014р., включно, на споживчі цілі, в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, що визначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (СТАНДАРТ) строки. Відповідно до п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (СТАНДАРТ), термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Позовна давність, встановлена законом, за правилами ч.1 ст.259 ЦК України, може бути збільшена за домовленістю сторін, тобто, сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність, що і було здійснено в даному випадку при укладені кредитного договору. Відповідач зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, і відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, відповідач [PERSON] станом на 10.02.2015р., має заборгованість в розмірі 15198,17грн., яка складається з: 6166,63грн. заборгованість за кредитом; 3,78грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3153,98грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 4673,87грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також із штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання батьківських послуг, а саме, 500,00грн. штраф, фіксована частина; 699,91грн. штраф, процентна складова. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, між сторонами 05.09.2011р. укладено договір №А31ССС9FLМ0294, що складається із заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (СТАНДАРТ), та зважаючи на зазначені вище положення законодавства, де оговорено строк (термін) його дії, строки збільшеної позовної давності, а також те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору, вимоги банку щодо стягнення із позичальника заборгованості за несвоєчасне виконання добровільно взятих на себе зобовязань є підставними, та заявленими в межах позовної давності, до 04.09.2019р., і позов підлягає до задоволення. Враховуючи те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 243,60грн., а саме, сплатив судовий збір (мито), суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: approved