Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, третіх осіб, Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області, та[PERSON] та просив суд скасувати заборону відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8242050, зареєстрованого 28.11.2008 року Кілійською районною державною нотаріально конторою Одеської області, підстава обтяження, повідомлення про видачу позики за №811 від 22.11.1996 року Кілійським відділенням Ощадбанку 36731, об`єкт обтяження: будинок [ADDRESS] , власник, позивач, [PERSON] , додаткові данні: архівний номер:24998061 ODDESSA29 , Архівна дата: 15.05.2001р., Дата виникнення: 22.11.1996, № реєстру: 39-96, внутр. № 9ВО1163026F252315D59. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача в позові вказує, що 22.11.1996 року між позивачем, [PERSON] та відповідачем, Кілійським відділенням Ощадбанку № 6731 було укладено договір позики за №811 на суму 5000 грн., на відповідний термін; вказана інформація відсутня, в зв`язку із закінченням терміну зберігання документів ПАТ «Ощадбанк». В подальшому представником відповідача, Кілійським відділенням Ощадбанку № 6731 було надіслано до третьої особи, Кілійської районної державної нотаріальної контори повідомлення про накладення обтяження на вказане нерухоме майно. Так 28 листопада 2008 року Кілійською районною державною нотаріально конторою Одеської області відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» було накладено та зареєстровано обтяження - заборона, за реєстраційним номером 8242050 на вищевказаний об`єкт обтяження, власником якого є [PERSON] . У 2010 році позивачем, [PERSON] заборгованість за вказаним договором позики з ПАТ «Ощадбанк» було погашено, однак відповідачем по справі не було подано заяви до нотаріальної контори про скасування обтяження: заборони відчуження нерухомого майна. 24.12.2014 року за чоловіком позивача, [PERSON] , реєстраційною службою Кілійського районного управління юстиції в Одеській області зареєстрована земельна ділянка площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122310100:02:001:0107 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:538629851223, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: [NUMBER] , виданого 24.12.2014 року там же. Відповідно до інформаційної довідки 152946126 від 17.01.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, при зазначеній реєстрації права власності об`єкта нерухомості, [PERSON] , державним реєстратором було повідомлено, що у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є досі відомості щодо обтяження - заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 8242050, зареєстрованого 28.11.2008 року Кілійською районною державною нотаріально конторою Одеської області, підстава обтяження, повідомлення про видачу позики за №811 від 22.11.1996 року Кілійським відділенням Ощадбанку 36731, об`єкт обтяження: будинок [ADDRESS] , стосовно позивача, [PERSON] , додаткові дані, архівний номер:24998061 ODDESSA29 , Архівна дата: 15.05.2001 р., Дата 9 ВО1163026F252315D59 . Станом на сьогодні відповідачем, ПАТ «Ощадбанк» досі не подано заяви до третьої особи про скасування зазначеного обтяження, в зв`язку з чим позивач вважає, що це вказана бездіяльність порушує його законне право власності та суперечить інтересам позивача, як власника нерухомого майна, на підставі чого звернувся до суду з відповідним позовом. Після відкриття провадження у справі представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», [PERSON] , надав відзив на позов за змістом якого не оспорюючи вказані представником позивача обставини щодо укладання кредитного договору та реєстрації відповідного обтяження, зазначив, що оскільки заборона була накладене нотаріусом і має бути знята ним, то саме вказано особа має бути належним відповідачем за поданим в інтересах [PERSON] позовом. а АТ «Ощадбанк» жодною дією чи бездіяльність не перешкоджає позивачу володіти, користуватися чи розпоряджатися належним йому майном. На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову та розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Треті особи: представник Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань не надали. Їх неявка відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду. Враховуючи неявку всіх учасників справи, її фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи з наданих сторонами та об`єктивно оцінених доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №15294073 від 17.01.2019 року, на 2 сторінках зазначено: параметри запиту - Пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про: права власності, інші речові права , іпотеки, обтяження відносно фізичної особи: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , серія та номер паспорта громадянина України: [NUMBER] . Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, параметри запиту - у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відсутні. Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, параметри запиту - у Державному реєстру речових прав власності на нерухоме майно відомості відсутні. Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 8242050, зареєстровано 28.11.2008 14:47:00 за № 8242050, реєстратором Кілійська районна державна нотаріальна контора, 68300, Одеська обл., Кілійський р., м.Кілія, вул.Пролетарська, 99, кв.3, (04843) 4-36-93, 4-41-84, підстава обтяження: повідомлення про видачу позики, 811, 22.11.1996, Кілійське відділення ощадбанку №6731, об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові данні: архівний номер:24998061ODDESSA29, Архівна дата: 15.05.2001р., Дата виникнення: 22.11.1996, № реєстра: 39-96, внутр. № 9ВО1163026F252315D59. Відомості з Державного реєстру Іпотек, параметри запиту - у Державному реєстрі Іпотек відомості відсутні. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №152946126 від 17.01.2019 року, на 2 сторінках зазначено, що за [PERSON] зареєстровано за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 538629851223 право власності на земельну ділянку площею 0,1 гектарів, яку надано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 3577817, виданий 24.12.2014, видавник: Реєстраційна служба Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. В листі за підписом уповноваженої особи Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України за №113.17/04-02/04/4344/2018-15/с від 10.09.2018 р., адресованому позивачу, зазначено, що відповідно до переліку документів, що утворюється в діяльності Національного Банку України та банків України, із зазначенням строків зберігання, термін зберігання документів (кредитний договір, заяви, зобов`язання, гарантійні листи, обґрунтування, розрахунки ефективності та окупності витрат, висновки розпорядження, дозволи, фінансові звіти, статистичні відомості) про видачу й оформлення позик, кредитів, що видані банками, юридичним і фізичним особам у національній та іноземній валютах. Відповідно до переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, із зазначенням строків зберігання, затвердженою постановою правління Національного банку України від 08 грудня 2004 року №601, документи по даним позикам, у тому числі і позивача зберігаються 5 років після погашення позики. Станом на 10.09.2018 року за фізичною особою [PERSON] кредитна заборгованість не опубліковується. Відповідно до листа уповноваженої особи Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України за №113.30/2/5235/2018-15/с від 31.10.2018 року, адресованого позивачу, зазначено, що відповідно до переліку документів, що утворюється в діяльності Національного Банку України та банків України, із зазначенням строків зберігання, термін зберігання документів (кредитний договір, заяви, зобов`язання, гарантійні листи, обґрунтування, розрахунки ефективності та окупності витрат, висновки розпорядження, дозволи, фінансові звіти, статистичні відомості) про видачу й оформлення позик, кредитів, що видані банками, юридичним і фізичним особам у національній та іноземній валютах. Відповідно до переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, із зазначенням строків зберігання, затвердженою постановою правління Національного банку України від 08 грудня 2004 року №601, документи по даним позикам, у тому числі і позивача зберігаються 5 років після погашення позики. При ухваленні рішення судом застосовано наступні правові норми: Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися i розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. У відповідності зі ст.55 Конституції України права i свободи людини i громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з приписами ч. 2 ст.593 ЦК України, у разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Статтями 317, 319 ЦК України встановлено, що позивачу як власнику належить, зокрема, право розпорядження майном, зокрема й тим, що раніше передавалось в заставу. Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Право володіння означає юридично забезпечену власнику можливість мати майно у своєму безпосередньому фізичному чи юридичному віданні, у сфері свого фактичного господарського чи іншого впливу. Право користування - це юридично закріплена можливість власника щодо господарського, підприємницького, культурно-побутового використання майна та вилучення з нього корисних властивостей власником чи уповноваженими особами. Право розпорядження - це юридично закріплена можливість власника самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо. Відповідно ст.73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцем знаходження однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження за повідомленнями установи банку. Відповідно ст.74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Згідно ч. 5 та ч. 6 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувала. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно п. 5 гл. 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 ввід 22.02.2012 р., нотаріус знімає заборону відчуження майна, серед іншого, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики, а також за рішенням суду. Судом також встановлено, що третьою особою, Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» за повідомленням відповідача було накладено та зареєстровано обтяження. Відповідач по справі після виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором, повинен був відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат» надіслати до третьої особи,- Кілійської районної державної нотаріальної конторою Одеської області повідомлення про зняття заборони відчуження нерухомого майна, проте цього не зробив. Виходячи з викладеного суд вважає доведеним, що саме через бездіяльність визначеного позивачем по справі відповідача, на даний час, незважаючи на неодноразові звернення до нього з боку позивача, не знято заборону відчуження належного позивачу майна. Посилання представника відповідача на те, що належним відповідачем у справі має бути нотаріус, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за відсутності заяви кредитора у нотаріуса будуть відсутні правові підстави для скасування відповідного обтяження, а наявність у відповідному Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України такої підстави для зняття заборони відчуження майна, як рішення суду, якраз і передбачена для того щоб захистити права власника майна, обмежені відповідною забороною для ситуацій коли особа, уповноважена на звернення з заявою про зняття заборони, з тих чи інших підстав не подає такої заяви. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved