Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Представником позивача, 06.04.2021 року, подано до Київського районного суду м. Харкова відповідний позов, в якому просили стягнути на користь банку з [PERSON] заборгованість за тілом кредита за кредитним договором № б/н від 23.03.2012 року в загальній сумі 68206,75 грн, а також суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.04.2021 року справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду 04.06.2021 року. В обгрунтування позову позивачем зазначено, що 23.03.2012 року із відповідачкою був укладений договір без номеру, шляхом підписання анкети-заяви, за яким відповідачці було відкрито рахунок, та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, що додається до позову. Відповідачці видана картка, яка неодноразово перевипускалась. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 грн. Банк надав можливість відповідачці розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але нею було допущено прострочення погашення кредиту. Станом на 16.03.2021 року виникла заборгованість за договором за тілом кредиту та за процентами, позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредиту. В судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позову просив проводити розгляд справи за їх відсутності та не заперечували проти винесення заочного рішення судом. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомляла, відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Враховуючи неявку відповідачки та думку представника позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи заочно, за відсутності сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Між позивачем і відповідачкою 23.03.2012 року був укладений договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг у ПриватБанку, при цьому відповідачем отримано платіжну картку із строком її дії до 09/15 року. У анкеті-заяві зазначено, що відповідачка погоджується з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Як вбачається з довідки наданої до позовної заяви, відповідачці було видано декілька кредитних карт, а саме 23.03.2014 року кредитна картка № [NUMBER] із строком дії до 09/15, в подальшому дана картка перевипускалась, в останнє відповідачці було видано 28.09.2017 року кредитну картку № [NUMBER] із строком дії до 07/21. При видачі кредитної картки № [NUMBER] було встановлено кредитний ліміт 2500 грн., який 23.03.2012 року був змінений на суму 300 гривень, в подальшому відбувалось збільшення кредитного ліміту, а саме, 22.02.2013 року на суму 10700 грн, 27.10.2016 року збільшений на суму 16000 грн, 21.03.2018 року збільшений на суму 50000 грн., та 16.05.2019 року кредитний ліміт був зменшений до 00.00 грн. До позовної заяви також надано витяг з відкритого карткового рахунку на ім'я відповідачки, відповідно до якого підтверджуються зміна карткового номеру, зміна кредитного ліміту, операції відповідачки по зняттю та поповненню коштів, останнє погашення заборгованості відбувалось 23.05.2019 року шляхом внесення 3550 гривень на картковий рахунок. Згідно з наданим банком розрахунком, витягом з карткового рахунку, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 16.03.2021 року становить 68206,75 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 68206,75 грн. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за вказаним договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між сторонами укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви, відповідачка ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, про що свідчить підпис відповідачки в анкеті-заяві. Позивач, взяті на себе зобов`язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі. шляхом нарахування кредитного ліміту на картку та подальшого перевипуску картки. Відповідачка користувалась кредитними коштами, про що свідчить витяг з карткового рахунку, але погашення використаного кредитного ліміту відбувалось несвоєчасно та не в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідачка порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитом, що складається з тіла кредиту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved