Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

Представник кредитної спілки «Калина» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів заборгованість за договором № 2205905 від 29 жовтня 2018 року в розмірі 19578,00 грн. Крім того просить стягнути з відповідачів суму судового збору в розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 жовтня 2018 року між КС «Калина» та [PERSON] укладено Кредитний договір №2205905, згідно якого КС передала [PERSON] кредит в розмірі 27 000 грн терміном на 23 місяці з 29 жовтня 2018 року по 29 вересня 2020 року зі сплатою 32% річних. Крім того 29 жовтня 2018 року між КС «Калина» та [PERSON] і [PERSON] укладено Договір поруки № ДП - 2205905/1; між КС «Калина» та [PERSON] і [PERSON] укладено Договір поруки № ДП - 2205905/2; між КС «Калина» та [PERSON] і [PERSON] укладено Договір поруки № ДП - 2205905/3. Відповідачами зобов`язання виконано не в повному обсязі. На підставі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України Кредитною спілкою здійснено розрахунок інфляційних витрат в сумі 940,10 грн. Згідно п.3.1. Договорів поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором поручитель зобов`язується не пізніше трьох календарних днів з моменту пред`явлення письмової вимоги від Кредитора сплати відповідну грошову суму. проте відповіді на листи-попередження КС «Калина» від 30 червня 2020 року №30-06-20/03 від поручителів не надійшло. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідачів солідарно борг за кредитним договором № 2205905 від 29 жовтня 2018 року в сумі 19578,00 грн, в тому числі: сума неповерненого кредиту 14364,39 грн, нараховані проценти на суму кредиту 4273,55 грн, нараховані інфляційні витрати 940,10 грн, та стягнути з відповідачі 2102,00 грн судового збору. Ухвалою судді від 18 листопада 2020 року відкрито спрощене провадження у вказаній цивільній справі та вирішено розглядати суддею одноособово, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вказану ухвалу суду про відкриття провадження відповідачі отримали 25 листопада 2020 року. Станом на 16 грудня 2020 року відзив на позов відповідачами до суду не подано, а тому у відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження,виходячи з наступного: 29 жовтня 2018 року між Кредитною спілкою «Калина» та [PERSON] укладено Кредитний договір №2205905, згідно якого КС передала [PERSON] кредит в розмірі 27 000 грн терміном з 29 жовтня 2018 року по 29 вересня 2023 року зі сплатою 32% річних. Згідно з п.3.2.2, 4.2 Кредитного договору позичальник зобов`язалась погашати кредит та сплачувати позивачеві проценти в порядку визначеному цим договором. Відповідно до п. 4.1, 4.2. Кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальнику включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на початкову суму заборгованості за кредитом. Для забезпечення виконання зобов`язань, що випливають із кредитного договору №2205905, 29 жовтня 2018 року між Кредитною спілкою «Калина» та [PERSON] і [PERSON] укладено Договір поруки № ДП - 2205905/1; між КС «Калина» та [PERSON] і [PERSON] укладено Договір поруки № ДП - 2205905/2; між КС «Калина» та [PERSON] і [PERSON] укладено Договір поруки № ДП - 2205905/3. Відповідно до п. 2.1, 4.1 вказаних Договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 27 000 гривень та процентів, нарахованих на суму кредиту, а також інфляційних витрат, пені, штрафів, додаткових відсотків, якщо такі будуть нараховані. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Також, згідно п.3.1. Договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором поручитель зобов`язується не пізніше трьох календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежного виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів. 30 червня 2020 року Кредитною спілкою «Калина» на адресу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] направлено листи попередження за №30-06-20/05, згідно яких відповідачів повідомлено про необхідність погасити заборгованість за Кредитним договором №2205905 від 29 жовтня 2018 року, яка станом на 30 червня 2020 року становить 18637,94 грн, у зв`язку із наявною у [PERSON] заборгованості перед кредитною спілкою «Калина» по кредиту та відсотках. Також, вказаним листом відповідача [PERSON] попереджено, що у разі непогашення вказаної суми до 06 липня 2020 року стягнення боргу буде проводитися у судовому порядку. Згідно викладених у позові обставин, відповідачі не відреагували на направлений лист- попередження та не погасили заборгованість за кредитним договором. Як вбачається із графіку розрахунків №2205905 від 29 жовтня 2018 року, що є додатком до договору №2205905 від 29 жовтня 2018 року, загальна сума заборгованості відповідачів за кредитним договором №2205748 від 15 травня 2018 року становить 19578,00 грн, в тому числі: сума неповерненого кредиту 14364,39 грн, нараховані проценти на суму кредиту 4273,55 грн, нараховані інфляційні витрати 940,10 грн. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до постанови Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Час прострочення - це час з моменту закінчення строку дії Договору по день звернення з позовом до суду. Детальні роз`яснення для розрахунку інфляційних вміщені у Листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та Роз`яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1999 «Про деякі питання, пов`язані з застосуванням індексу інфляції». Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Солідарна відповідальність відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перед позивачем обумовлена договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження сплати ними заборгованості та на спростування заявлених позовних вимог. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України розподіл судових витрат між сторонами : 1.Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved