Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] 28 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] ([INFO], р.н.о.к.п.п.: [NUMBER]) за адресою: [ADDRESS] Ухвалою від 02 січня 2018 року вказана позовна заява була залишена без руху. 15 січня 2018 року на виконання вказаної ухвали представник позивача надав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просив усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання [PERSON] ([INFO], р.н.о.к.п.п.: [NUMBER]) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування змінених вимог представник позивача зазначив, що 31 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] в особі [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої ПНХМНО Ємцем І.О. 03.09.2015 р. за реєстровим №3185, укладено договір дарування 52/300 частини житлового будинку літ. А-1, загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м.; літ. «Г-1», загальною площею 38,4 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], який у добровільному порядку відмовляється знятися з обліку за вказаною адресою, хоча він повністю відчужив свої права [PERSON], у тому числі право користування майном, та інші права, з цим пов'язані. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про слухання справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Виходячи з положень ст.ст.130, 280 ЦПК України суд вважає відповідача повідомленим про слухання справи, у зв'язку з чим справу можливо розглянути у відсутності відповідача, та постановити заочне рішення у справі. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що 52/300 частини житлового будинку літ. А-1, загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м.; літ. «Г-1», загальною площею 38,4 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 31 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] в особі [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої ПНХМНО Ємцем І.О. 03.09.2015 за реєстровим №3185. Відповідно до довідки Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради №119Н-Д-4-1131-0-16817 від 27.03.2017 за вказаною адресою зареєстрованим є відповідач - [PERSON] Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №83943370, власником житлового будинку літ А-1 загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м.; літ.Г-1 загальною площею 38,4 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., об'єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] Згідно із ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майне яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1, 2 ст, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не моя бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лип у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підстава що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає і закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчужені власником свого майна. Так, [PERSON] правомірно набула у власність 52/300 частини житлової будинку літ. «А-1», загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м.; літ. «Г-1» загальною площею 38,4 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м. з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] Таким чином, [PERSON] добровільно відчужив належне йому майно. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] здійснює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні його майном, а тому позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved