Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на майно, а саме на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , яка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , розмір частки - 1. Земельна ділянка зареєстрована як спільна сумісна власність за померлим [PERSON] та [PERSON] , яка проживала у одній із квартир у будинку по [ADDRESS] , однак вже кілька років тому продала квартиру та наразі її місцезнаходження невідоме. При зверненні позивача до приватного нотаріусу із проханням оформити належним чином спадщину, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки необхідно визначити части у спільній сумісній власності на земельну ділянку. В судове засідання, позивач та її представник не з`явилися, однак останній відповідно до поданої через канцелярію суду заяви, позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу за їх відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, хоча була належним чином повідомлена про час та місце проведення судових засідань. Про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У зв`язку з цим, суд, згідно з вимогами ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачі посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності виникає з підстав, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Із змісту ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що державою визнаються права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим законом, якщо реєстрація прав чи їх обтяжень, була проведена відповідно до законодавства, що діяло на час виникнення такого права. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370 ЦК України, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, суд констатує, що [PERSON] та [PERSON] , на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 2110200000:01:030:0096, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 248092784. Матеріалами справи також підтверджується, що [INFO] помер [PERSON] (співвласник земельної ділянки). Право спадкувати земельну ділянку як спадкоємець отримала його дружина [PERSON] .. При зверненні позивача до державного нотаріусу із проханням оформити належним чином спадщину, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно із повідомлення наданого державного нотаріуса Берегівської державної нотаріальної контори Овдійчук О. Ю., вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки у правовстановлюючому документі на нерухоме майно не визначені частки у спільній сумісній власності. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від спадкодавця (особи яка померла) до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається у день смерті спадкодавця, або оголошення його померлим, до складу спадщини входять всі права та обов`язки спадкодавця, що належали йому за життя та не припинилися внаслідок його смерті, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах - ст.ст.1218, 1226 ЦК України. Згідно ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки їх майна, що є у спільній сумісній власності, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням встановлених судом обставин, які підтверджуються матеріалами справи, суд констатує, що позивачу у справі на праві спільної сумісної власності належить частка у вказаній земельній ділянці, і їх частка, у спільному сумісному майні, може бути поділені на підставі ч.1 ст.372 ЦК України. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що кожен з співвласників має рівні частини в земельної ділянки, тобто кожному із співвласників, в тому числі і померлому [PERSON] належить по 1/2 частина земельної ділянки, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ,кадастровий номер 2110200000:01:030:0096. Судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved