Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Ратушна Р.П. звернулась до суду з позовом до відповідача АТ «Перший український міжнародний банк», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за №4401, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», заборгованості за кредитним договором GP-6254952 від 16 квітня 2014 року за період з 12 лютого 2018 року по 12 лютого 2019 року у розмірі17 823,71 грн та плати за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом у розмірі 500,00 грн, загальна сума 18 323,71 грн. Вимоги позиву обґрунтовані тим, що з відповіді приватного виконавця позивачеві стало відомо, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. перебуває виконавче провадження №58717121 від 25 березня 2019 року з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 20 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованого в реєстрі за №4401, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк», заборгованості у розмірі 18 323,71 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Ратушної Р.П. про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 20 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованого в реєстрі за №4401, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», заборгованості у розмірі 18 323,71 грн. 17 серпня 2019 року позивачем [PERSON] отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідачем АТ «Перший український міжнародний банк» копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 06 серпня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. також отримано копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами та на виконання ухвали суду направлено копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 06 серпня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач та треті особи не скористались своїм правом та не направили до суду заяв по суті справи. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень також подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 16 квітня 2014 року між АТ«БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №GP-6254952 (пропозиція укласти договори (оферта)), згідно умов якого позивачеві надано кредит у сумі 9728,00 грн, з яких: 8000,00 грн - на споживчі цілі, 1728,00 грн - на оплату договору страхування, на строк 48 місяців, з розміром процентної ставки - 3,99% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,5%, шляхом банківського переказу на рахунок [NUMBER] , та з встановленим розміром користування овердрафтом 24 місяці, розміром комісії за обслуговування овердрафту 2,00%, процентна ставка за користування овердрафтом - 36,00% річних, а також графіком платежу до 16 числа кожного календарного місяця, платіжні періоди з 16 квітня 2014 року по 16 квітня 2018 року, сума платежу за розрахунковий період - 462,82 грн щомісяця та 462,74 грн - останній платіж, усього за 48 місяців - 22215,28 грн., комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 243,20 грн щомісяця, а усього комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 11673,60 грн. (а.с.22) Згідно Статуту АТ «Перший український міжнародний банк», позивач є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ«БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ». 16 грудня 2018 року АТ «Перший український міжнародний банк» була складена вимога (повідомлення), адресована [PERSON] якою від позивача вимагалось виконання зобов`язання перед АТ «Перший український міжнародний банк`за кредитним договором, а саме: негайного погашення заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 17823,71 грн в строк до 02 січня 2019 року та попереджалось, у разі невиконання зазначеної вимоги, застосування, серед іншого, заходів примусового позасудового стягнення заборгованості, зокрема, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Доказів направлення та отримання даної вимоги позивачем матеріали справи не містять. Згідно поданих нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису, відповідачем на підтвердження направлення позивачеві вимоги, було надано нотаріусу лише аркуш з реєстром, який не містить відмітки про подання вимоги на поштове відділення. 20 лютого 2019 року представник відповідача звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Також 20 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4401, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №GP-6254952від16 квітня 2014 року, укладеним із АТ«БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший український міжнародний банк», заборгованість за кредитним договором №GP-6254952 від 16 квітня 2014 року, строк платежу за яким настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 12 лютого 2018 року по 12 лютого 2019 року, сума заборгованості складає 17823,71 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8212,91 грн; прострочена заборгованість за комісією - 9037,52 грн; прострочена заборгованість за процентами - 573,28 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту, за комісією та за процентами - 0 грн. За вчинення виконавчого напису, нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 500,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» складає 18323,71 грн. 25 березня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58717121 з примусового виконання виконавчого напису №4401, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 20 лютого 2019 року.(а.с.18) Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даної Постанови визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 №296/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 3.1. - 3.5. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку; строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Однак, як вже зазначалось вище, доказів направлення та отримання даної вимоги позивачем матеріали справи не містять. Згідно отриманих судом від приватного нотаріуса документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №4401 від 20 лютого 2019 року, відповідачем на підтвердження направлення позивачеві вимоги, було надано нотаріусу лише аркуш з реєстром, який не містить відмітки про подання письмової вимоги до позивача на поштове відділення. Отже позивач не могла подати будь-які заперечення щодо суми боргу, а нотаріус оцінити їх. Крім того, як убачається з кредитного договору №GP-6254952 від 16 квітня 2014 року, строк його дії скінчився 16 квітня 2018 року, умовами договору передбачено погашення заборгованості частинами -до 16 числа кожного календарного місяця. При цьому, з наданої відповідачем нотаріусу виписки з рахунка [PERSON] . убачається лише розмір заборгованості за договором станом на 12 лютого 2019 року, проте не зазначено строків її погашення. Отже з і змісту цієї виписки нотаріус не могла встановити, на яку дату за платежами на яку суму виникла заборгованість, отже не могла й пересвідчитись в тому, що з дня виникнення права вимоги, яка обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, минуло не більше трьох років. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, виходячи з поданих їй документів, не могла не лише перевірити безспірність боргу, а й встановити, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. При цьому, суд також враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив на позовну заяву з доказами на спростування доводів позовної заяви та на підтвердження направлення позивачеві письмової вимоги, а також доказів того, що за сумами, які складають заборгованість, на час вчинення виконавчого напису не сплив трирічний строк. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Акціонерного товариства«Перший український міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved