Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] року в [ADDRESS] померла [PERSON], про що 26 травня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №13. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 26 травня 2005 року Чорнокам'янською сільською радою Маньківського району Черкаської області. За життя [PERSON] заповіла позивачеві - [PERSON] все своє майно, в тому числі і житловий будинок. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений секретарем виконкому Чорнокам'янської сільської ради Маньківського району Черкаської області 12.05.2005 року та зареєстрований в реєстрі за №104. Позивач вступив у фактичне володіння та управління майном, в тому числі будинком, отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. 11.02.2017 року позивач, через свого представника звернувся до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], після смерті [PERSON] померлої [INFO] року, проте не може отримати в нотаріальні конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як спадкодавець при житті не виготовив технічний паспорт на будинок і не отримав свідоцтво про право власності на нього. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 11.02.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа . В лютому 2017 року за заявою позивача було виготовлено технічний паспорт, а свідоцтво про право власності на будинок не може бути видане в силу п.11 ч.2 ст. 346 Цивільного кодексу України. Ця обставина змушує позивача звертатись в суд з позовом до сільської ради, так як у відповідності із ст. 1277 Цивільного кодексу України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства порушення державних будівельних норм не виявлено, заперечень щодо визнання права власності не має. У зв'язку з цим позивач вимушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на зазначений житловий будинок, оскільки отримати правовстановлюючий документ можливості не має. Представник позивача та позивач до суду не з'явилися, але в своїй позовній заяві просили справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник Чорнокам'янської сільської ради, в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] року в [ADDRESS] померла [PERSON] (а.с.5). За життя [PERSON] заповіла позивачеві - [PERSON] все своє майно, в тому числі і житловий будинок. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений секретарем виконкому Чорнокам'янської сільської ради Маньківського району Черкаської області 12.05.2005 року та зареєстрований в реєстрі за №104. (а.с.6). Судом встановлено, що позивач вступив у фактичне володіння та управління майном, в тому числі будинком, отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Також встановлено, що 11.02.2017 року позивач, через свого представника звернувся до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], після смерті [PERSON] померлої [INFO] року, проте постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 11.02.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. (а.с.9-10). Позивачем було виготовлено технічний паспорт, а свідоцтво про право власності на будинок не може бути видане в силу п.11 ч. 2 ст. 346 ЦКУкраїни. Відповідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства порушення державних будівельних норм не виявлено, заперечень щодо визнання права власності не має. Вартість нерухомого майна відповідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна становить 27321 грн. (а.с.15-16). Постановою державного нотаріуса від 11.02.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з непред'явленням правовстановлюючого документа. Прийняття спадщини підтверджується також постановою нотаріуса від 11.02.2017 року, в якій зазначено що [PERSON], тобто позивач, звернувся із заявою про прийняття спадщини та за його заявою заведена спадкова справа №266 за 2005 рік. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Ст. 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved