Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] та просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,890га, для ведення товарного сільськогоподарського виробництва, яка розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Посилається на те, що 04 серпня 2017 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,890га, для ведення товарного сільськогоподарського виробництва, яка розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину належним чином відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України, оскільки протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подлав заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обовязкову частку, не має. 25.09.2018 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що відділом у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області на правовстановлюючий документ (державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №298148 від 04.04.2011) не видано витягу з Державного земельного кадастру.\~ Факт володіння померлою [PERSON] земельною ділянкою на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області підтверджується державним актом на право власності серії Р1 №298148 від 04.04.2011 на імя [PERSON] Своє право на спадщину позивач [PERSON] підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON]Я від 10.08.2017 [PERSON] І-ОК № 4122955, виданого Переяслав-Хме6льницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області; ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON] ЯШ № 744769 від 26.05.1951; попією свідоцтва про одруження на підтвердження зміни прізвища позивача; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса [PERSON]М; копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] До суду 31.10.2018 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в\~ підготовче судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні)\~ житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3\~ст.1268\~ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України\~ за\~ результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення\~ у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. На підставі\~викладеного,\~відповідно\~до\~ст.\~ст.\~328,\~1216,\~1218,\~1261,\~1268,\~1270 ЦК України,

Outcome: approved