Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 6419 грн. 95 коп. і судових витрат в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору . Мотивує свій позов тим , що відповідно до укладеного договору б/н від 02.09.2011 року укладеного між ПАТ « Приватбанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту , встановленого [PERSON] , відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг» , « Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами банку» складає між ним та [PERSON] Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач в порушення умов договору несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредитному договору. У зв» язку з тим , що позичальник не виконує свої зобов» язання по кредитному договору виникла прострочена заборгованість , яка станом на 30.06.2015 року складає 6419 грн.95 коп. у тому числі по: Кредиту - 328 грн. 34 коп. Процентам- 2829 грн.71 коп. Пені та Комісії 2480 грн. А також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн.- штраф ( фіксована частина ) - 281 грн.90 коп. ( процентна складова ) В судове засідання представник позивача не з» явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідачка позов не визнала, мотивувавши тим, що між нею та банком не був укладений договір в письмовій формі.Але визнала, що підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку та отримала платіжну картку, з якої знімала кошти та користувалась ними. Строк дії картки до травня 2015 року.Знає, що у неї залишався борг в сумі 328 грн. 34 коп. Подала зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору недійсним. Зустрічний позов мотивує тим, що укладання договору кредитування відбулося з порушенням кредитодавцем норм, передбачених Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, зокрема, ч. 5 ст. 2, в частині затвердження рішенням уповноваженого органу банку та доведення до відома його відповідних структурних підрозділів, оскільки в матеріалах позовної заяви не міститься конкретно діючий договір, підписаний двома сторонами, з дотриманням вимог ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а міститься лише анкета споживача та Довідка про умови кредитування, підписані споживачем. Відомості про кредитодавця відсутні на Довідці про умови кредитування і містяться лише на анкеті споживача. Оскільки підписання самої анкети не тягне за собою ніяких правових зобовязань між респондентом та субєктом збору інформації про опитувальника, вважати самостійною формою правочину, зокрема, кредитних правовідносин, її неможливо.Також чинне законодавство передбачає, що клієнт своїм підписом повинен підтвердити факт згоди з умовами кредитування в договорі, який йому наданий в письмовій формі. Проте, Умови та Правила, що містяться в позовній заяві, не містить підписів сторін та загалом не є окремо взятим договором як таким.Факт відсутності в матеріалах справи № 2/398/266/16 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] власне самого договору № б/н від 02.09.2011, на умовах якого мали б вступити в дію бодай які-небудь зобовязання між [PERSON] та споживачем та який би відповідав вимогам ЦК, Постанові Правління НБУ від 19.04.2005 р. №137 та ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», свідчить про відсутність достатньої доказової бази для підтвердження факту виникнення між нею як споживачем та [PERSON] як кредитувальником будь- яких цивільно-правових зобовязань.Так, кредитодавець, ПАТ КБ «Приватбанк», згідно з розрахунком заборгованості станом на 30.06.2015 р., що поданий Позивачем в матеріалах справи № 2/398/266/16, сума відсотку кредиту в колонці «%ставка поточної заборгованості» та «%ставка (прострочена заборгованість)» (Додаток №3) у відповідності до колонки дати в таблиці змінюється кілька разів. А саме: в період 01.01.2013 року відсоткова ставка складає 30%, а вже 01.04.2015 - 43,20% в той час, як за умовами договору передбачено фіксований відсоток розміром в 36% річних на залишок заборгованості.Оскільки кредитодавець ніяким чином не повідомляв її як споживача про зміни істотних умов договору в односторонньому порядку за ініціативою кредитодавця, а нею, в свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК, не було здійснено фактичного визнання зміни умов договору поведінкою, яка б могла виражатися в добровільній та відповідальній сплаті кредитної заборгованості за умовами, що виникли внаслідок їх односторонньої зміни кредитодавцем, просить вважати, що сторони не дійшли згоди про зміни суттєвих умов договору кредитування. Дії, вчинені кредитодавцем щодо односторонньої зміни істотних умов договору, суперечать ч. З ст. 1 та ч. 2, 3 ст. 2 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, Закону України від 12 грудня 2008 р. № 661 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та у відповідності до Рішення Конституційного Суду України. № 1-рп/99 визнаються неправомірними.Кредитодавець наділяє себе правом змінювати фіксовану відсоткову ставку в Умовах та Правилах надання кредитних послуг, на які посилається, вказуючи на наявність між нею та [PERSON] договірних відносин. Наявність в договорі умов, що суперечить чинному законодавству, як зазначено в абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 ЦК України, зокрема, перевищення повноважень кредитодавцем та наділення ним споживача зобовязаннями виконувати умови, що виникли внаслідок перевищення таких повноважень, відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України та ч. 1 ст. 215 цього Кодексу є підставою вважати такий правочин недійсним.Зазначає також, що Банк не був зобовязаний та мав право не видавати кредит особі з хитким фінансовим становищем. Про стан свого фінансового становища вона, як споживач, вказала в Анкеті, поставивши відмітки у відповідних графах (безробітна, не володіє цінними паперами, майном та автомобілем, не одружена, молодший спеціаліст, студент). Тому, вважає, що Банк, надаючи їй таку послугу з власної волі, здійснив видачу кредиту в таких умовах на суттєве погіршення її майнового становища. Умови та Правила [PERSON] таки передбачають наявність деякого «даного» договору, який мусить підписати Клієнт. Проте, нею не було підписано жодного паперу із зазначенням власної назви «Договір».Вважає, що наявність вищенаведених фактів є підставою вважати, що кредитодавцем ПАТ КБ «Приватбанк» було здійснено зловживання правом та порушення вимог законодавства щодо реалізації права надання послуг кредитування на території України. Вважає, що умови кредитного договору є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обовязків на погіршення становища споживача та вищенаведені порушення норм чинного законодавства та відповідно до ч.З ст. 215 ЦК України є підставою для визнання такого договору недійсним. Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача [PERSON] , суд вважає, що позов ПАТ КБ « Приватбанку підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічної позовної заяви необхідно відмовити. В судовому засіданні встановлено, що 2 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано анкету-заяву, яка разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг», « Правилами користування платіжною карткою «, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами [PERSON]», складає договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . Відповідно ст..11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як убачається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку 2 вересня 2011 року, вона містить пункт наступного змісту : «Я згодна, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною та [PERSON] договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті Приватбанку, я зобов»язуюсь виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку». В судовому засіданні відповідачка визнала, що вона підписала дану анкету-заяву. Таким чином, під час укладення договору від 02.09.2011 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 К України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. Отже, доведеним є факт, що 02.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н., згідно з яким остання отримала 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свою згоду з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку [PERSON] підтвердила у анкеті-заяві, власноручно підписавши її (а.с.7). Відповідно до п. 2.1.1.2.1. «Умовами та правилами надання банківських послуг» банк видає клієнту карту, її вид визначено в Пам'ятці клієнта (довідці про умови кредитування) і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, яка вказана в заяві. Відповідачка в судовому засіданні визнала, що отримала платіжну картку, якою користувалась , строк дії картки був до травня 2015 року, дата була зазначена на картці. Знала що у неї залишався борг в сумі 328 грн. 34 коп., але не погасила його. В травні 2015 року банк заблокував картку. Останній платіж був здійснений 13.11.2012 року. В судове засідання для огляду платіжну картку відповідач [PERSON] не надала. Згідно ст..61 ЦПК України, обставини , визнані сторонами, не підлягають доведенню. Випискою з особового рахунку, підтверджується рух коштів, що відповідач [PERSON] користувалася кредитним лімітом та погашала заборгованість(а.с.5-6). Розрахунком підтверджується, що на порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання виконувала не належним чином, передбачені умовами договору платежі вносила несвоєчасно, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість в сумі 6419 грн. 95 коп., яка складається з наступного: 328 грн. 34 коп.заборгованість за кредитом; 2829 грн.71 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2480 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн.- штафу (фіксована частина); 281 грн.90 коп. штрафу (процентна складова). Вказаний розрахунок станом на 30.06.2015 року відповідає умовам кредитного договору, не викликає сумнівів щодо його правильності і відповідачкою не спростований. Оскільки, договір є обов'язковим для виконання сторонами, відповідно дост.629 ЦК України, [PERSON] зобов'язана повернути ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит разом із нарахованими відсотками, комісією і штрафними санкціями. В зустрічній позовній заяві позичальник [PERSON] оспорюючи кредитний договір, зазначила про неправомірну зміну [PERSON] тарифів, відсоткової ставки , а також надання їй кредиту, без врахування її неплатоспроможності.. В письмовому запереченні на зустрічну позовну заяву , на дані доводи позичальника [PERSON] представник банку зазначив наступне. Щодо односторонньої зміни тарифів Банк повідомляє. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (свобода укладення договору). Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Підпис Позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що Позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього Договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Згідно Умов і правил надання банківських послуг Банк має право : - п. 1.1.3.2.3. Здійснювати зміну [PERSON], а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.9. цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням [PERSON] та без попереднього повідомлення Клієнта. - п. 1.1.3.1.9. Не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у Заяві, надавати Власнику виписки про стан Картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції по Картрахункам. У разі підключення Власника до системи (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через цей комплекс. У разі підключення Клієнта до комплексу Моbі1е-Ьапкіпg Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SМS-повідомлень. До обов'язків Клієнта відноситься: - п. 1.1.2.1.5. Одержувати виписки про стан Картрахунків і про здійснені операції по Картрахункам. - п. 1.1.2.1.6. У разі незгоди зі змінами Правил та/або [PERSON] звернутися до [PERSON] для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед [PERSON], у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Власнику і його Довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання. Умови про порядок внесення змін до [PERSON] та умови договору були закладені з самого початку, тобто Позичальник перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладання такої угоди, під час підписання договору Позичальника влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить його підпис.Клієнт на сьогоднішній день не звертався до [PERSON] з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того активно користувався картою, що говорить про прийняття Клієнтом діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення Відповідача являються необгрунтованими. Стосовно підвищення відсоткової ставки,повідомляють наступне. Згідно ст. 1056-1 ЦК України відсоткова ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 3% в місяць або 36,00 % на рік. Далі відсоткова ставка була змінена, що підтверджується наказами банку (додаються). 01.01.2013 р. відсоткову ставку було знижено та встановлено у розмірі 30,00%, що узгоджується Наказом [PERSON] №СП-2012-6993080 від. 26.10.2012р. В подальшому 01.09.2014 р. відсоткову ставку було підвищенно до 34,80 % згідно Наказу № СП- 2014-6915682 від 18.08.2014 р. Останні зміни відбулись 01.04.2015 р., збільшення відсотків до 43,20% відповідно до Наказу [PERSON] №СП-2015-6552838 від 18.02.2015р. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та Відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами. Зокрема, згідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись [PERSON] за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг Обов'язки Клієнта: У разі незгоди зі змінами Правил та/або [PERSON] надати [PERSON] письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед [PERSON], у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Власнику і його Довіреним особам. Заяв про дострокове розірвання договору Відповідач не подавав, що свідчить про згоду останнього зі змінами [PERSON]. Підвищення відсоткової ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність відсоткової ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Щодо посилання, що Банк неправомірно видав відповідачу кредит, так як позичальник [PERSON] є неплатоспроможною, Банк повідомляє, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатньою особою, яка підтверджує, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами.Тобто відповідач повинна була усвідомлювати свої дії самостійно та оцінювати свої вчинки. [PERSON] в свою чергу відкрив Відповідачу тільки рахунок за кредитним договором, але Відповідач, розуміючи, що не може виплачувати борг перед [PERSON], користувалася кредитними коштами. Дане звинувачення безпідставне, так як відповідачка могла не користуватись банківським продуктом, або звернутись до відділення [PERSON] з вимогою про закриття рахунку взагалі, але до сьогодні не було надано ні якого звернення Відповідача. Суд вважає дані пояснення представника [PERSON] такими, що заслуговують на увагу. Таким чином , суд вважає встановленим факт укладення договору відповідачкою [PERSON] з ПАТ КБ « Приватбанк» та наявність у неї заборгованості по кредитному договору згідно наданого позивачем розрахунку.Підстав для визнання недійсним кредитного договору не встановлено.Тому з урахуванням викладеного, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача заборгованість в розмірі 6419 гривни 95 коп.А в задоволенні зустрічної позовної заяви необхідно відмовити. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданого платіжного доручення , позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. , що підлягає відшкодуванню.

Outcome: approved