Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 20 серпня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11385489000, згідно з яким відповідачу надано кредит в сумі 37954,00 доларів США, зі сплатою 13,50 % річних на строк з 20.08.2008 до 20.08.2015. Банк виконав взяті на себе зобовязання за договорами, надавши відповідачу кредит. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір факторингу, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 11385489000 від 20 серпня 2008 року, що був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]. ПАТ «Дельта Банк» набуло прав кредитора за договором, укладеним з [PERSON] В порушення зобовязань за договором відповідач допустив заборгованість за договором в розмірі 2383745 гривень 33 копійок. Просив стягнути з відповідача вказані кошти в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що ПАТ «Укрсиббанк» у 2010 році звертався до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення всієї суми заборгованості за укладеним кредитним договором у звязку з порушенням його умов. Справа перебувала у провадженні Шевченківського районного суду Київської області. 02 квітня 2012 року позов було залишено без розгляду у звязку з неявкою в судове засідання представника позивача. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобовязання, або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.\~Предявлення банком вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінило строк виконання зобовязання та зумовило перебіг позовної давності. У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, звернувшись до суду з вимогою про дострокове негайне повернення всієї суми кредиту й повязаних з ним платежів. За таких умов строк позовної давності станом на час звернення з позовом скінчився, просив застосувати позовну давність щодо усіх вимог позивача. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 20 серпня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11385489000, згідно з яким відповідачу надано кредит в сумі 37954,00 доларів США, зі сплатою 13,50 % річних на строк з 20 серпня 2008 року до 20 серпня 2015 року. За умовами укладеного договору про надання споживчого кредиту відповідач зобовязався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити інші платежі за кредитом, у встановлених договором розмірах і строках. Позичальник зобовязався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 705 дол. США в день сплати ануїтентних платежів. Пунктами 1.2., 1.3., 1.4., 1.5. укладеного договору кредиту встановлено строк кредитування, порядок та розміри сплати процентів та комісії за користування кредитними коштами, розміри та порядок сплати пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту. Додатками до договору є «Тарифи банку» та «Графік платежів, визначення скупної вартості кредиту». Банк виконав взяті на себе зобовязання за договорами, надавши відповідачу кредит. Такі обставини не заперечуються представником відповідача. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобовязання. В порушення умов кредитного договору зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом він не виконав, оскільки не здійснила повернення кредиту та не сплатив у повному обсязі відсотки за користування кредитними коштами у встановлені кредитним договором строки. Правові наслідки порушення зобовязання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно пункту 6.1. договору сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з подій, що зазначені у пункті 3.1.2. договору банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно пункту 1.2.2. Договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Відповідач не виконував зобовязань за укладеним договором, не вносив обовязкових щомісячних платежів, тому банк 25 березня 2010 року звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до позичальника [PERSON] з позовом про стягнення всієї суми заборгованості за укладеним договором споживчого кредиту, яка станом на 20 жовтня 2010 року складала 45251 дол. США 32 центи. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 квітня 2012 року позовну заяву ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу залишено без розгляду. Підставою для прийняття такого рішення була неявка представника позивача в судові засідання. Такі фактичні дані підтверджені наданими представником відповідача копією позовної заяви та судового рішення у виді ухвали суду від 02 квітня 2012 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором№ 11385489000 від 20 серпня 2008 року, що був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]. ПАТ «Дельта Банк» набуло прав кредитора за договором, укладеним [PERSON] На підтвердження вказаної обставини позивачем надано копії виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та акту прийомупередачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. З аналізу наведених норм вбачається, що за загальним правилом заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обовязків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі. В силу ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Обовязковою умовою для виконання боржником зобовязання на користь нового кредитора є повідомлення боржника про заміну кредитора в зобовязанні. Позивач не довів належними, достатніми та допустимими доказами тієї обставини, що відповідач був повідомлений про заміну кредитора у кредитному зобовязанні, що йому було надано докази переходу до позивача прав у кредитному зобовязанні, не підтвердив письмовими доказами обсягу прав, що існували на момент переходу прав від первісного кредитора. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України). Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За частинами 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Як зазначалося вище, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобовязань за щомісячним погашенням платежів. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині 2 статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору ? до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною 3 статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (стаття 253 ЦК України). Проте у звязку з порушенням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредиту банк відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, звернувшись до суду 25 березня 2010 року. Якщо кредитор змінює на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, звернувшись 25 березня 2010 року до суду з вимогою про повернення всієї суми боргу за кредитом. Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після предявлення позову. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у 03 вересня 2015 року. Починаючи з дня набуття права вимоги за вказаним кредитним договором, з 08 грудня 2011 року і до часу звернення позивачем до суду відповідач не виконував свої зобовязання щодо повернення суми кредиту та інших платежів, визначених умовами договору, а позивач до суду з позовом звернувся лише 03 вересня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності . Представник відповідача заявив вимогу про застосування строків позовної давності до вимог ПАТ «Дельта Банк», що відповідно до вимог частини 4 статті 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного, ст.ст. 14, 253, 256, 261, 266, 267, 512, 514, 516, 517, 525, 526, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed