Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Представник Ільїн Артем Михайлович, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 22 червня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на його користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит у розмірі 33\~485,21 грн. Позовна заява мотивована тим, що 29 жовтня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 0439/26, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти на строк та умова вказаних у договорі. Позивач виконав умови заяви, грошові кошти надав, проте відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Ухвалою від 26 червня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився. Письмово просив справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами та судову повістку отримав 08 вересня 2020 року (а.с. 42), Проте, відзив на позов відповідач суду не надав. Розгляд справи проводиться на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до\~статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 29 жовтня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 0439/26, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредитні кошти на строк та умовах вказаних у договорі (а.с. 10-18). На підставі ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором від 29 жовтня 2019 року, яка відповідно до розрахунку станом на 03 червня 2020 року становить 33\~485,21 грн. та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 27\~188,83 грн., заборгованості з сплати процентів за користування кредитом у розмірі 5\~094,80 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 286, 09 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 127,52 грн., з вирахуванням суми сплаченої пені у розмірі 1,04 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 223,84 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 51,10 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 437,74 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 76,33 грн. (а.с. 27-28). Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. Крім того,\~згідно положень\~статті 141\~ЦПК України\~з відповідача\~належить стягнути\~на користь\~позивача понесені\~судові витрати\~в розмірі\~2102,00\~грн.

Outcome: approved