Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що банк видав [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, на підставі укладеного між ними 16 травня 2006 р. договору без номеру, який складається з підписаної позичальником Заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», Правилами користування платіжною картою та Тарифів банку. У звязку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобовязань по поверненню кредиту, станом на 30 червня 2015 р. утворилася заборгованість в сумі 30069,09 грн. без урахування заборгованості в сумі 7947,52 грн., стягнутої згідно судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2008 року, яку банк просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданої заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. Відповідач [PERSON], про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причин неявки не пояснив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Справа розглянута заочно, на підставі заяви представника позивача про такий розгляд, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. 16 травня 2006 р. між кредитодавцем Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк), та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою та тарифів, на виконання якого Банк відкрив позичальнику рахунок № 4149605323315184 з встановленим кредитним лімітом в сумі 10000 грн. та надав кредитну карту для доступу до нього. [PERSON], відповідно до умов даного договору, зобовязувався щомісячно вносити на погашення кредиту платежі в розмірі 7 % від суми заборгованості, які складаються з нарахованих до сплати процентів за ставкою 36 % річних та частини заборгованості по кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пунктом 6.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, проценти за його користування, а також оплачувати комісії на умовах договору. За несвоєчасне виконання боргових зобовязань, зокрема користування простроченим кредитом, відповідно до п. 5.5.1 держатель карти сплачує проценти по підвищеній процентній ставці. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, починаючи з 17 травня 2006 р. [PERSON] використовував кредитні кошти з кредитної карти, про що свідчить зміна показників в графах 3 «Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)» та 4 «Сальдо, на яке в цьому періоду проценти не нараховуються (пільговий період)» даного Розрахунку. Відповідач частково вносив кошти на погашення кредиту, які розподілялися в черговості, визначеній статтею 534 ЦК України, тобто спочатку на погашення пені, потім заборгованості по процентах та в останню чергу тіло кредиту, а починаючи з 25 липня 2011 р. він припинив виконання своїх договірних зобовязань та жодного платежу на погашення заборгованості не вніс, що підтверджується зменшенням залишку поточної заборгованості по кредиту та пропорційним збільшенням залишку простроченої заборгованості, з врахуванням внесених платежів, тому заборгованість по тілу кредиту підлягає стягненню в повному обсязі. Відсотки за користування кредитними коштами в сумі 31109,78 грн. нараховані відповідно до умов договору. З наданого позивачем судового наказу № 2н-4521/08, виданого 23 вересня 2008 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, вбачається, що з [PERSON] на користь Банку стягнуто заборгованість по кредиту в сумі 7947,52 грн. Доказів виконання даного судового наказу відповідачем не надано. Оскільки вищезазначеним судовим наказом уже прийнято рішення про стягнення заборгованості по тілу кредиту та частини заборгованості по процентах, тому вони не можуть бути стягнуті повторно. Таким чином, стягненню підлягає сума процентів без урахування процентів, стягнутих судовим наказом, тобто 30069,09 грн. У пункті 8.6 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні клієнтом, тобто відповідачем, строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, то клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та 5 % від суми позову, у звязку з чим дана неустойка підлягає стягненню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved