Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Представник «Бунге СА» Блінов Є.В. звернувся до суду з клопотанням про визнання та примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з наступних підстав. Між компанією «Бунге СА» (Швейцарія) за місцезнаходженням м. Женева, 12 Рут де Флорисан СР 518 1211, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи» (Україна), що знаходиться за адресою Полтавська область, 39500, м. Карлівка, вул. Великотирнівська 51, було укладено контракт №Р105617 від 3 липня 2012 року на поставку кукурудзи для кормових цілей, насипом, врожаю 2012 року (далі - «Товар»), країна походження - Україна (далі - «Контракт»). Згідно з пункту 3.3 Контракту Боржник (Продавець за Контрактом) зобов'язувався здійснити поставку Товару на користь Стягувача (Покупець за Контрактом), далі іменуватимуться разом як «Сторони», протягом 1 вересня - 31 жовтня 2012 року. У процесі договірних відносин, внаслідок неспроможності Боржника виконати своє зобов'язання щодо поставки Товару в установлений строк, Сторонами вносилися відповідні зміни до періоду поставки, визначеного Контрактом. Пунктом 1 Додаткової угоди №4 до Контракту, що була укладена 23 грудня 2012 року, Сторони остаточно погодили період поставки з 1 вересня 2012 року по 1 березня 2013 року. Станом на 1 березня 2013 року Божник поставив лише 14 712,89 МТ Товару із загальної контрактної кількості у розмірі 50 000 МТ. Оскільки Боржник виявися неспроможним поставити Товар до 1 березня 2013 року у передбаченій Контрактом кількості, Стягувач був змушений закупити аналогічний товар в інших продавців за вищою ціною та вимагати від Боржника відшкодування завданих збитків, заявлених на підставі контрактів, укладених з метою заміщення поставки, відповідних рахунків-фактур, та банківських документів, що підтвердили факт здійснення оплат за контрактами з іншими постачальниками. Зі свого боку Боржник відмовився здійснити оплату збитків та неустойки, розрахованих Стягувачем згідно з умовами Контракту та викладених у вимозі-претензії №10-539 від 15 травня 2013 року. Натомість, 31 травня 2013 року Боржник у відповідь на зазначену претензію фактично визнав свою вину за невиконання Контракту, а також наявність відповідного боргу перед Стягувачем, однак так і не задовольнив його вимоги у добровільному порядку. З огляду на суттєве порушення умов Контракту, 2 липня 2013 року Стягувач повідомив Боржника про розірвання Контракту та про виникнення спору між Сторонами. Зазначений Контракт у п. 10 визначає, що «будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту, або з питань правових наслідків даного контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-Промисловій Палаті України у відповідності до його Регламенту.» Правом, що підлягає застосуванню до Контракту, Сторонами було визначене матеріальне право України. Відтак, 16 липня 2013 року з метою захисту своїх прав за Контрактом компанія «Бунге СА» звернулася до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - «МКАС при ТПП України») з метою врегулювання спору за позовною заявою, що була прийнята до розгляду МКАС при ТПП України 17 липня 2013 року за № АС № 226у/2013. Під час розгляду даної справи Арбітражним судом МКАС при ТПП України Сторони дійшли згоди щодо врегулювання спору мирним шляхом. На підтвердження відповідних домовленостей 03 квітня 2014 року між Стягувачем та Боржником була укладена мирова угода (далі - «Мирова угода»). Як наслідок, шляхом подання відповідних клопотань від 10 квітня 2014 року обидві Сторони звернулися до складу Арбітражного суду з проханням винести арбітражне рішення на узгоджених умовах та припинити провадження по справі. 11 квітня 2014 року Арбітражним судом МКАС при ТПП України було винесено рішення у справі АС №226у/2013 (далі - «Арбітражне рішення»), яким Боржника було зобов'язано сплатити на користь Стягувача суму в розмірі 700 000,00 доларів США (сімсот тисяч доларів США) збитків у зв'язку з неналежним виконанням умов Контракту. Зазначена сума була погоджена до оплати Боржником згідно з умовами Мирової угоди. Станом на день подання цього клопотання Боржник не виконав Арбітражне рішення у добровільному порядку. В судовому засіданні представник компанії «Бунге СА» повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити. Представник ТОВ «Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи» в судове засідання не з'явився. Від ТОВ «Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи» надійшло клопотання про перенесення розгляду клопотання в зв'язку з хворобою представника. Підтверджуючих документів про хворобу представника не надано, як не надано і документів підтвердження поважності неявки представника Боржника в судове засідання 22.08.2014 року. Оскільки, Боржником не надано документів, підтверджуючих повноваження представника, а також документів, які б підтверджували поважність його неявки в судове засідання, суд вважає, що Боржник повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, і, оскільки причини неявки не підтверджені, то неявка його представника не перешкоджає розгляду клопотання по суті відповідно до ч. 5 ст. 395 ЦПК України. Вислухавши представника стягувача, дослідивши додані до клопотання документи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. Україна ратифікувала Нью-Йоркську Конвенцію «Про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень» (далі - «Нью-Йоркська Конвенція») 10.10.1960 року, а 08.01.1961 року остання набула чинності для України. Згідно ст. 3 Нью-Йоркської Конвенції, кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов'язкові і виконує їх відповідно до процесуальних норм тієї території, де проситься визнання і приведення у виконання цих рішень. Відповідно до ст. 391 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили. Мирова угода між Стягувачем та Боржником затверджена рішенням МКАС при ТПП України від 11.04.2014 року (а.с. 29-50), яке, згідно довідки МКАС при ТПП України №1400/14-6 від 12.06.2014 року, набрало законної сили з дати його винесення (а.с. 96). Клопотання про визнання та примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України подано у відповідності до ст. 393 ЦПК України та відповідає вимогам ст. 394 ЦПК України. Підстав для відмови в задоволенні вказаного клопотання, зазначених в ст. 396 ЦПК України, не встановлено. Відповідно до ч. 8 ст. 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали. В рішенні МКАС при ТПП України від 11.04.2014 року зазначено суму стягнення в іноземній валюті розмірі 700000 (сімсот тисяч) доларів США, що станом на 06.10.2014 року, за курсом Національного банку України, становить 9 064 334 (дев'ять мільйонів шістдесят чотири тисячі триста тридцять чотири) гривень 30 копійок. В зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне клопотання представника «Бунге СА» Блінова Євгена Валерійовича про визнання та примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України - задовольнити.

Outcome: approved