Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, а саме: припинити право спільної часткової власності [PERSON] на частку в розмірі 69/800 частин житлового будинку [ADDRESS] що належить їй згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 12.08.2005 року, зареєстрованого в реєстрі №8-2339; визнати за [PERSON] право власності на 69/800 частин житлового будинку [ADDRESS] житловою площею 75,10 кв.м., а також наступні будівлі та споруди: сарай з льохом під літ.Б, сарій підліт.В, вбиральня під літ.Г, гараж з оглядовою ямою під літ.Д, гараж під літ.Е, спорудження під літ.№1-6, 1-V, що належить [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 12.08.2005 року, зареєстрованого в реєстрі №8-2339; присудити на користь відповідача грошову компенсацію вартості 69/800 частин житлового будинку [ADDRESS] в розмірі 12824,00 грн. за рахунок коштів, внесених [PERSON] на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Києва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу належить 69/100 + 207/800 частин в будинку [ADDRESS] а відповідачці - 69/800 частин. Однак, та обставина, що [PERSON] не користується вказаним будинком і прибудинковими побудовами,не виконує своїх обов»язків щодо утримання майна, вказує на те, що у неї відсутній інтерес до нього, враховуючи те,що відповідач має інше житло в якому постійно мешкає. А тому, з врахуванням ст.365 ЦК України, а також незначного розміру належної відповідачці частки в спільному майні, позивач вважає, що право власності відповідача [PERSON] на її частку в майні - 69/800 вищевказаного житлового будинку може бути припинене за рішенням суду, оскільки не існує технічної можливості переобладнання спільної частини будинку в дві ізольовані квартири, які за розміром відповідатимуть розміру часток кожного із співвласників у праві власності. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні визнав вказані позовні вимоги в повному обсязі та просив позовну заяву задовольнити про що надав відповідну письмову заяву. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.1999 року, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою, реєстровий №17-48 позивачці [PERSON] належить 69/200 частин житлового будинку [ADDRESS]; а такої їй належить на праві власності 207/800 частин вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою 10.08.2005 року, реєстровий №8-2311. Також, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] належить 69/800 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2005 року, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою, реєстровий №8-2339. У даному свідоцтві зазначено, що оцінка частини житлового будинку яка спадкується становить 12824,69 грн. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частки спадкового майна видане [PERSON] (а.с.10, 11). Зі змісту вказаних правоустановлючих документів вбачається, що спадкове майно, на яке у вказаних частках відані ці свідоцтва складається із житлового будинку під літ.А житловою площею 75,10 кв.м., а також має слідуючі будівлі та споруди: сарай з льохом під літ.Б, сарій підліт.В, вбиральня під літ.Г, гараж з оглядовою ямою під літ.Д, гараж під літ.Е, спорудження під літ.№1-6, 1-V. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що частка відповідача у спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі і таке припинення не завдасть значної шкоди відповідачу.З цих підстав просить припинити право власності відповідача на належну їй частину спірного майна у відповідності до вимог ст. 365 ЦК України. Положення ч. 1 ст. 365 ЦК України передбачають, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. Таким чином, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідне наявність обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що будинок знаходиться у спільній частковій власності сторін: позивачу належить частка в розмірі 7/8 (1/2 від 69/100+207/800) частини, а відповідачу - 1/8 (69/800) частини будинку, яка є незначною, а отже, і не може бути виділена в натурі, а спільне володіння і користування є неможливим. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] має постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], тобто відповідач забезпечена житлом, в а спадковому будинку не проживає, їм не цікавиться, не приймала участі в благоустрої будинку, за комунальні послуги не сплачує, про що в судовому засіданні представник відповідача не заперечував. В постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-68цс14), яка є обов'язковою для всіх судів і суди зобов'язані привести свою практику у відповідність з цим рішенням (ст. 360-7 ЦПК України), зазначено, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Отже, вразі припинення права власності на частку нерухомого майна, що належить відповідачу [PERSON], остання не буде позбавлена житла, оскільки має інше житло, а тому таке припинення права не завдасть істотної шкоди відповідачу. Крім того, за умовами п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Виходячи з аналізу зазначеної норми та враховуючи положення статей 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. За змістом ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. В даному випадку сторони погодити вартість майна, яке належить відповідачу і вказану суму внесено на депозитний рахунок суду. На підтвердження виконання вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України позивач надала суду докази про внесення нею на депозитний рахунок суду коштів у розмірі 12824,00 грн. Також, суд в порядку вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем згідно письмової заяви його представника за довіреністю, повноваження якого перевірені в судовому засіданні, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а визнання позову представником не суперечить інтереси особи, яку він представляє - відповідача [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved