Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи від нього надійшла заява про визнання позову. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради, в якому просить суд встановити, що спільна сумісна власність, а саме квартира, розташована [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та померлому [PERSON] в рівних частках кожному - по 1/3 частці кожному, в зв'язку з чим припинить право спільної сумісної власності на цю квартиру, визнати 1/3 частки зазначеної квартири спадковим майном і в порядку спадкування визнати право власності на цю частку за [PERSON], як за спадкоємцем першої черги. 28 січня 2014 року [PERSON] відмовилася від позовних вимог в частині визнання 1/3 частки квартири спадковим майном та визнання за нею в порядку спадкування, як за спадкоємцем першої черги, права власності на цю частку.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй, позивачу, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площе. 63,3 кв.м., житловою площе. 36,1 кв.м. , і між ними, як співвласниками, не було ніякої домовленості щодо часток кожного, і тому їх частки є рівними, тобто по 1/3 частці. [INFO] помер [PERSON], і вона, позивача, є спадкоємцем першої черги після померлого, як його донька. В грудні 2007 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру не визначені частки співвласників. Вважає, що кожному співвласнику належить 1/3 частка квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про визначення часток у праві спільної сумісної власності по суті та за обставинами підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи від представника виконкому Дніпродзержинської міської ради Козинець О.В. надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства. Представники третіх осіб: Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, ОКП «Дніпродзержинське БТІ» в судове засідання не з'явилися, до судового розгляду справи від третіх осіб надійшли заяви з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, представника відповідача та представників третіх осіб згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом досліджені письмові докази по справі: - копія паспорту позивача ( а.с. 7), якою підтверджується її особа громадянина України; - свідоцтво про смерть, яке видане Дніпровським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 29 січня 2008 року, актовий запис № 495 ( а.с. 8), яким підтверджується факт і дата смерті [INFO] [PERSON]; - Дублікат свідоцтва про право власності на житло (а.с. 9), технічний паспорт на квартиру (а.с. 12-13), якими підтверджується факт приватизації квартири [ADDRESS] позивачем, [PERSON] та [PERSON] та технічні характеристики квартири; - постанова нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії від 29 листопада 2008 року ( а.с. 10), якою підтверджується факт відмови у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на частку квартири по [ADDRESS]; - Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 11), яким підтверджується факт внесення реєстраційного запису до Спадкового реєстру щодо спадкодавця [PERSON] Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 03 грудня 1998 року [PERSON] та членами його сім'ї [PERSON] та [PERSON] була приватизована квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], на підтвердження чого на підставі розпорядження органу приватизації № 4803 від 03 грудня 1998 року їм було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, в якому було зазначено, що вищевказана квартира дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська на підставі розпорядження управління комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради від 27 травня 2008 року № 5/1070-р ( а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 8 - свідоцтво про смерть). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому у праві спільної сумісної власності на квартиру. Позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] звернулася до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька та про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири постановою нотаріуса Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. від 29 листопада 2008 року позивачу було відмовлено в зв'язку з тим, що квартира, частка якої є спадковим майном, належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, і не визначена частка у спільній власності на квартиру, яка належала спадкодавцю (а.с. 10 - постанова нотаріуса). Судом на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорту на квартиру, встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], дійсно належить позивачу, [PERSON] та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток співвласників, і будь яким договором правовий режим спільної сумісної власності співвласниками не визначався. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року (з наступними змінами) встановлюється, що передача займаних квартир (будинків) в порядку приватизації здійснюється в спільну сумісну або спільну часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Так як суд на підставі наданих позивачем доказів дійшов до висновку, що під час володіння та користування квартирою між співвласниками будь-які договори про поділ квартири не укладалися, і не було домовленості щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, суд вважає, що кожному із трьох співвласників, належить на праві приватної власності 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, і тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved