Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], та належав померлій [INFO] [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу укладеного 30.07.1974, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Полого-Вергунівської сільської ради депутатів трудящих, зареєстрованого під №18, та який фактично успадкувала [PERSON], але за життя юридично спадщину не оформила. Посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначене майно. Державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Факт володіння померлою [PERSON] зазначеним будинком підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER]; копією свідоцтва про шлюб [PERSON] [NUMBER]; копією договору купівлі продажу від 30.07.1977; копією свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER]; копіями довідок виконавчого комітету Полого-Вергунівської сільської ради №502 та №503 від 24.05.2017, копією виписки з погосподарської книги №1 Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, Київської області №49 від 08.06.2017; копією технічного паспорта на будинок. Право позивача на спадщину підтверджує копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON]; копіями паспорта та свідоцтва про народження; копією заповіту; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] В попереднє судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Представник відповідача, Полого-Вергунівської сільської ради, у попереднє засідання не з`явився, повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до положень ст. 549 Цивільний кодекс Української РСР, який діяв на момент смерті [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За законодавством, що діяло за життя спадкодавця доказом реєстрації права власності на нерухоме майно слугували записи в погосподарських книгах. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем [PERSON] державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє її спадкоємця [PERSON] права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затв. наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з`ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідача. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1233 ЦК України,

Outcome: approved