Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

представник позивача адвокат Боденко Д.О. звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №86475, вчинений 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості. Позов обґрунтовує тим, що у серпні 2021 року йому стало відомо, що на підставі вищевказаного виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. від 28.07.2021 було відкрито виконавче провадження №66354686, яким з нього на користь стягуються грошові кошти у сумі 54105 гривень. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст..ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», оскільки приватний нотаріус вчинив його не на оригіналі кредитного договору, крім того, не маючи документів безспірності заборгованості та доказів направлення боржнику вимоги про добровільне погашення боргу, а також вчинення виконавчого напису на підставі пункту Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, який втратив чинність. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у сумі 6563 гривні, з яких : 1362 гривні судовий збір за подання позову та заяви про забезпечення позову, та 5000 витрати, пов`язані з отриманням правничої допомоги. Відповідач відзив на позов не подав. Треті особи пояснення щодо позову також не подали. Ухвалою від 14.09.2021 відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 14.09.2021 за заявою представника позивача - адвокат Боденка Д.О. позов забезпечений шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису до набрання рішенням законної сили. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 07.12.2019 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Договір № 820376621, згідно умов якого, Товариство зобов`язується надати Позичальнику кредит на суму 20000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів з моменту його підписання, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 0,43% від суми кредиту за кожен день користування ним (п. 1.4). З врахуванням положень п. 1.4 договору, Позичальник сплачує Товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 156,95% річних. 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 76475, відповідно до якого [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за кредитним договором 820376621 від 07.12.2019. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 05.08.2020 по 05.05.2020. Сума заборгованості складає 52905 гривень, у т ом числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 20000 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 32905 гривень,. Сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 1200 гривень, а всього: 54105 гривень. Станом на 13.09.2021 щодо [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим Олександром Олександровичем в межах виконавчого провадження № 66354686 здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця від 03.08.2021 було відкрито виконавче провадження № 66354686. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, суд вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 908 гривень, сплаченого останнім при поданні позову, та в сумі 454 гривні - при поданні заяви про забезпечення позову. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судом встановлено, що 01.09.2021 між позивачем [PERSON] та адвокатом Боденком Д.О. було укладено Договір про надання правової допомоги (далі - Договір), предметом якого є зобов`язання адвоката надати правову допомогу, задля чого приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси Клієнта, в тому числі, в судових органах усіх інстанцій. Професійна правнича допомога, обумовлена Договором від 01.09.2021, надавалась адвокатом Боденком Д.О. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 10.09.2021. Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг за Договором від 01.09.2021 загальна вартість правової допомоги (усна консультація, складення позовної заяви, складання клопотання про витребування доказів, складання заяви про забезпечення позову) склала 5000 гривень. Відповідно до Меморіального ордеру № 2PL857832 від 02.08.2021 позивачем [PERSON] сплачені грошові кошти у сумі 5000 гривень на користь адвоката Боденко Д.О. за професійну правничу допомогу за договором від 01.09.2021. Відповідачем не надане клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу через їх не співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони, що передбачено ч. 5 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача його витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 гривень. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved