Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Представник моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) Мартинів О.І., діючий на підставі довіреності, звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення суми понесених витрат у розмірі 11280,55 грн., сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн. Посилається на те, що 24.09.2017 р. в м.Хуст по вул.І.Франка громадянин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , спричинив ДТП, в результаті чого було пошкоджено автомобіль марки «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник ТЗ [PERSON] ). Постановою Хустського районного суду від 23.10.2017 р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння ДТП. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 03.11.2017 р. №168/11 вартість матеріального збитку, спричиненого автомобілю марки «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER] становить 10360,55 грн. На день скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Спричинена шкода винувацем ДТП не відшкодована. Потерпілий звернувся до МТСБУ із заявою про проведення страхового відшкодування, йому було проведено регламентну виплату у розмірі 10360,55 грн. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазанченого страхового випадку склав 920, 00 грн. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст.38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-праової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов\~ до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 20.09.2018 р. позивач звернувся до відповідача з претензією з метою досудового врегулювання спору. Однак [PERSON] понесені позивачем витрати не компенсував. В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився. Предстанвик позивача [PERSON] подав заяву, в якій просить провести розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про визнання позову, просить повернути позивачу 50% сплаченого судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з тим, що сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 24.09.2017 р. в м.Хуст по вул.І.Франка громадянин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , спричинив ДТП з участю водія автомобіля марки «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник ТЗ [PERSON] ), в результаті чого було пошкоджено автомобіль марки «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Хустського районного суду від 23.10.2017 р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння ДТП /а.с.7-9/. На день скоєння ДТП [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Потерпілий від даного ДТП власник автомобіля [PERSON] подала МТСБУ заяву про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження належного їй транспортного засобу. Як вбачається з висновку\~ вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ марки «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER] становить 10360,55 грн. /а.с.10-19/. Вказану вище суму згідно платіжного доручення №903149 від 27.03.2018 р. позивачем було виплачено /а.с. 22/. Крім того, позивачем понесено витрати на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазанченого страхового випадку у сумі 920, 00 грн. /а.с.20,21/. 20.09.2018 р. на адресу відповідача було надіслано претензію про регресні вимоги, в якій запропоновано в добровільному порядку компенсувати понесені позивачем витрати. Однак відповідач в добровільному порядку компенсацію понесених позивачем витрат не здійснив. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної\~ сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої\~ встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1191 ЦПК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою оосбою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст.81 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що\~ вимоги МТСБУ про стягнення з [PERSON] суми понесених витрат\~ в порядку регресу\~ є підставними та підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з державного бюджету позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved