Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] 30 грудня 2015 року звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що сторони уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого відповідач зобовязався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок № 26250002232886 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії два роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії (сума кредиту) 20000,00 грн. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 11.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 37264,00 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також судові витрати, понесені ним при подачі позову. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.29). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, вважається таким, що повідомлений про час і місце засідання належним чином (а.с.60,61). Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 25.04.2014 року між сторонами був укладений Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору, та підписано Додаток до вказаного договору (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»), відповідно до якого [PERSON] отримав від ПАТ «Альфа-Банк» кредит в сумі 20000 грн., ліміт відновлювальної кредитної лінії становить 75000 грн., процентна ставка за користування коштами складає 24% на торгові операції та на операції зняття коштів. Розмір обовязкового мінімального платежу складає 7% від суми загальної заборгованості, при цьому сторони погодились, що розмір обовязкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 грн. (п. 2.1., п. 2.1.1, п. 2.2, п. 2.3 Договору) (а.с.16). Відповідач зобовязався повертати кредит зі сплатою відсотків, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі та на умовах, що передбачені Договором та Додатком до цього Договору (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка») (а.с.16). За умовами Тарифів на видачу та обслуговування картки «Максимум-готівка», які відповідно до п. 6 Анкети-заяви про акцепт є невідємною частиною Договору, за користування простроченою заборгованістю нараховується пеня в розмірі 24% річних від суми простроченої заборгованості, п. 15 Тарифів (а.с.17,18). Відповідно до умов Договору, у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі, в разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше за календарний місяць, банк має право вимагати дострокового виконання зобовязання повернення кредиту до Договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач, свої зобовязання належним чином не виконав, станом на 11.11.2015 року утворилась заборгованість в сумі 37264 грн., у тому числі за тілом кредиту - 6700,33 грн., відстрочка по тілу 25407,56 грн., відсотки за кредитом 76,32 грн., неустойка 5079,79 грн. (а.с.20). Відповідачу 16 грудня 2015 року була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, яка не була виконана відповідачем (а.с. 21-23). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з вимогами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (частина 1 статті 625 ЦК України). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідач не виконав взятих на себе кредитних зобовязань, що у тому числі визнано представником відповідача в частині боргу з основної суми кредиту та процентів. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач належно не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту тому з відповідача підлягаютьстягненню на користь позивача 37264 грн. заборгованості за кредитним договором від 25.04.2014 року Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 1218 грн. 00 коп (а.с.3). На підставі викладеного та

Outcome: approved