Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 07.08.2009 року, на підставі наказу №452 [PERSON] було прийнято до ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» на посаду машиніста крана пятого розряду до відділу транспортної логістики та складського господарства. Згідно наказу №100у від 03.03.2015 року [PERSON] було звільнено з вищевказаної посади за ст. 40 п.1 КЗпП України, за скороченням штату. На день звільнення відповідач належних виплат не провів, заборгованість по заробітній платі складає 14678,18 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в період з 03.03.2015 року по 30.09.2015 року складає 15565,55 грн., вихідна допомога, відповідно до ст.44 КЗпП складає 2285,81 грн. Крім того, [PERSON], спричинено моральну шкоду в розмірі 2000 грн., що сталася внаслідок протиправної триваючої бездіяльності відповідача, яка виразилась в невиплаті йому належних грошових коштів при звільненні. Дані обставини додають йому душевних страждань, переживань, у звязку з чим він втратив життєвий спокій, у результаті чого погіршились його особисті субєктивні здібності у самореалізації в навколишньому житті після звільнення з роботи. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 14678,18 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 15565,55 грн., вихідну допомогу, в сумі 2285,81 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилась, в поданій до суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, в своїй заяві позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання тричі не з'явився з невідомих причин, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ТОВ Новокаховський електромеханічний завод, працював на посаді машиніста крана пятого розряду відділу транспортної логістики та складського господарства, згідно наказу №100у від 03.03.2015 року [PERSON] було звільнено з вищевказаної посади за ст. 40 п.1 КЗпП України, за скороченням штату. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Окрім того, згідно п.2 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно п.4 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» Працівникам бюджетних установ і організацій, яким відповідно до законів України щомісячно перераховуються посадові оклади (ставки) до рівня не нижчого середньої (подвійної) заробітної плати в промисловості (народному господарстві), розрахунки виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати можуть провадитися, якщо це передбачено у колективному договорі, виходячи з посадового окладу (ставки) того місяця, в якому відбулася подія, пов'язана з відповідними виплатами, з урахуванням постійних доплат і надбавок. З врахуванням вимог Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає, виходячи з наступних розрахунків. Оскільки позивач був звільнений наказом з 03.03.2015 року, то період затримки складає з 04.03.2015 року по 30.09.2015 року, що становить 142 робочі дні. У звязку з тим, що [PERSON] у січні та лютому 2015 року фактично не працював, то середньоденна заробітна плата вираховується за 2 останні робочі місяці: за листопад 2014 року (1826,70 грн.) та грудень 2014 року (1982,99 грн.). Кількість робочих днів у листопаді 2014 року 15, у грудні 2014 року 20 днів. Таким чином, середньоденна заробітна плата складає: (1826,70+1982,99)/15+20=108,85 грн. Розрахунок середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні по місяцях місяць Кількість робочих днів Середньоденний заробіток Середній заробіток березень 2015 18 108,85 1959,30 квітень 2015 21 108,85 2285,85 травень 2015 18 108,85 1959,30 червень 2015 20 108,85 2177,00 липень 2015 23 108,85 2503,55 серпень 2015 20 108,85 2177,00 вересень 2015 22 108,85 2394,70 Загальна сума середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні за період з 04.03.2015 року по 30.09.2015 року, складає 15456,70 грн. Відповідно до ч.1 cт. 44 КЗпП, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті б статті 6 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Вихідна допомога розраховується за формулою: Вд=(З1+З2)/К1хК2, де: Вд вихідна допомога; З1 заробітна плата за 1 місяць перед звільненням; З2 заробітна плата за 2-й місяць перед звільненням; К1 кількість фактично відпрацьованих днів за 2 місяці; К2 середньомісячна кількість робочих днів за 2 місяці. Таким чином, розмір вихідної допомоги становить: Вд=1826,70 грн. +1982,99/35х21=2285,81 грн. Внаслідок протиправної триваючої бездіяльності відповідача, невчасної виплати заробітної плати та вихідної допомоги позивачу при звільненні, йому нанесено моральну шкоду. Дані обставини додають позивачу душевних страждань, переживань, у звязку з чим він втратив життєвий спокій, вимушений звертатися за захистом своїх прав до суду. Відповідно до ст. 237-1 КзпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заробітної плати, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди підлягають задоволенню у розмірі, заявленому позивачем. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1218,00 грн. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, заборгованість по заробітній платі в розмірі 14678,18, вихідна допомога у сумі 2285,81 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 15456,70 грн., моральна шкода в сумі 2000 грн., а всього: 34420,69 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. ч.1 ст.44, 116, 117, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial