Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною вимогою про відібрання від матері [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] без позбавлення матері дитини батьківських прав та стягнення з [PERSON] на користь опікуна [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивував тим що, 25.05.2019р. на території с. Олександрівка Олександрійського району Кіровоградської області було виявлено малолітню дитину [PERSON] , який перебував без батьківського піклування в родині дядька, який був у нетверезому стані та не зміг пояснити чому дитини знаходиться у нього. Дитина виявлена у занедбаному стані, брудна, неохайна, одяг брудний. В зв`язку з вищевикладеним, працівниками районного відділку поліції 25.05.2019р. був складений акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Дитину було влаштовано до дитячого відділення Олександрійської ЦРЛ. Згідно інформації наданої адміністрацією Олександрійської ЦРЛ від 04.06.2019р. №01-05/750 встановлено, що на момент влаштування до закладу дитина була в занедбаному стані (одяг брудний, брудна шкіра, бруд під нігтями). Після медичного обстеження встановлено, що дитина має захворювання - залізодефіцитна анемія легкого ступеня важкості, що в свою чергу є підставою неналежного догляду та харчування дитини з боку відповідачки. Відповідно до положень постанови КМУ від 24.09.2008р. №866, розпорядженням голови Олександрійської РДА від 05.06.2019р. №240-р, дитині наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування та поставлено на первинний облік в службі у справах дітей Олександрійської РДА. Розпорядженням голови Олександрійської РДА від 24.06.2019р. №258-р малолітнього [PERSON] влаштовано під опіку в родину [PERSON] , в сім`ї якої дитина перебуває і на даний час. Службою у справах дітей Олександрійської РДА встановлено, що мати дитини - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з лютого 2018 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька малолітнього [PERSON] внесені до актового запису про народження дитини за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. В зв`язку з виявленням факту неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, матеріали щодо притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 184 КУпАП, направленні на адресу районного відділку поліції. Тобто, відповідачка залишила свого малолітнього сина, на тривалий час на свого брата, який зловживав спиртними напоями, порушував громадський порядок, утриманням та доглядом дитини не займався, дитини була недоглянута, брудна та ненагодована. Мати, своєю поведінкою створила загрозу для життя та здоров`я сина. Зареєстрованого на праві власності або користування житла чи майна за місцем реєстрації [PERSON] не має. Враховуючи невиконання відповідачкою покладених на неї батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини, Олександрійська РДА як орган опіки та піклування за місцем реєстрації відповідачки, своїм висновком від 05.06.2019р. № 01-33/276/2, вирішила за доцільне відібрати від матері [PERSON] її неповнолітню дитину [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини, а тому вирішено було звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою суду від 11.11.2019 року по даній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, з підстав вказаних у позовній заяві та просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомляла, з відповідними заявами та клопотаннями не зверталася. У поясненнях, які надавала в судовому засіданні 22.01.2021р. позов не визнала, пояснила, що у червні 2019 року залишила сина [PERSON] на свого брата [PERSON] , який є хрещеним батьком її сина та проживає разом зі своєю співмешканкою. Сама вона поїхала до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у пошуках роботи. Коли повернулася додому, то брат їй повідомив, що дитину забрали працівники поліції і на даний момент вона знаходиться у Олександрійській лікарні. Це трапилось, через те, що хтось викликав поліцію, бо в той день її брат разом зі знайомими, вдома вживали спиртні напої. Вона поїхала до лікарні, де перебував її син, проте їй медичні працівники пояснили, що без відповідного пакету документів дитину їй не віддадуть. Поки вона збирала вказані документи, її сина уже забрали з лікарні в іншу родину. Спілкуватися з сином не було можливості. Вона дізналась від медичного персоналу, що дитину забрала до себе [PERSON] . У службі у справах дітей Олександрійської РДА їй пояснили, що дитину вона забрати без відповідних документів і суду не зможе. Вказує, що її неповнолітній син хворим та брудним не був. У службі у справах дітей їй пояснили, що вони звернуться до суду, необхідно чекати рішення, тому й до дитини вона не їздила, бо їй не було дозволено, проте з дитиною вона спілкувалась. Дійсно житла вона немає, проте проживає майже три роки зі своїм співмешканцем та батьком її другої дитини [PERSON] по [ADDRESS] , у будинку його батьків. Ні її співмешканець, ні його батьки не проти щоб її син [PERSON] проживав разом з ними. В будинку є все необхідне для її сина, продуктами харчування сім`я забезпечена, її співмешканець працює, та й вона сама отримує пенсію. Додала, що висилала сину посилки по пошті на адресу опікуна та приїжджала до свого сина, щоб побачити його. Проте, через карантин та те, що вона була вагітна та народила іншу дитину, не мала змоги з ним часто бачитись. Крім того, працівники у службі у справах дітей їй пояснили, що без дозволу опікуна вона не має права бачитись зі своєю дитиною, а [PERSON] не дуже хотіла виходити з нею на зв`язок, щоб посприяти у спілкування з дитиною. На її питання чи щось необхідно придбати дитині, опікун завжди говорила, що [PERSON] всім необхідним забезпечений, а тому немає в цьому потреби. Проте, відповідачка бажає піклуватись про свою дитину належними чином. Також, відповідачка підтвердила, що її прізвище на даний час [PERSON] , а не [PERSON] , що дійсно відповідає паспорту. Представник третьої особи Новгородківської селищної ради як орган опіки і піклування позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав викладених у висновку органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради від 08.11.2021р. №01-16/1426, що був долучений до матеріалів справи в судовому засіданні. Представник третьої особи служби у справах дітей Новгородківської селищної ради Беркута С.В. позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Третя особа [PERSON] в поясненнях наданих у судовому засіданні 22.01.2021р. пояснила, що є опікуном малолітнього [PERSON] , якого забрала у свою сім`ю з Олександрійської лікарні, коли дізналася від медичного персоналу, що мама дитину [PERSON] відвідала лише один раз і відмовилась забирати. Дитина була брудна, без одягу, без належного харчування. Вона [PERSON] купила одяг, влаштувала до садочка, дитина почала їсти, оживати, розвиватися. Відповідачка за весь час перебування її сина у неї, приїжджала до нього разів три, вона її зустрічала, ніколи не говорила, щоб остання не приїжджала до дитини. [PERSON] знає відповідачку як тітку, а не як маму, не дуже охоче йде з нею на контакт. Спочатку відповідачка, привозила дитині і одяг, і іграшки, і продукти харчування. Але згодом, відповідачка перестала приїжджати до дитини, обіцяла, що надішле по пошті, якусь допомогу для дитини і не надсилала. Згодом, почалися погрози в її адресу від співмешканця відповідачки, який і саму відповідачку налаштовував негативно проти неї. Відповідачка майже не цікавилась життям дитини, хоча й не була позбавлена батьківських прав і мала право відвідувати свого сина та піклуватися про нього. На даний час, [PERSON] дуже позитивна та хороша дитина, забезпечений всім необхідним, ходить до садочка, розвивається, жодного бажання віддавати дитину відповідачці третя особа не має. Суд заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Судом встановлено, що відповідачка згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.05.2019р. (видане повторно) є матір`ю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відомості про батька малолітнього [PERSON] внесені до актового запису про народження дитини за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 8). Відповідно до довідки виданої Приютівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області №288 від 28.05.2019р. відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] , дядько - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно довідки - характеристики виданої Приютівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області №293 від 28.05.2019 року, за час проживання на території старостинського округу, на поведінку гр. [PERSON] , [INFO] , скарг від жителів села в Головківському старостинському окрузі не надходило. Компроментуючими даними на відповідачку старостинський округ не володіє (а.с.11). Відповідачка [PERSON] , згідно довідки виданої Приютівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області №289 від 28.05.2019 року на території старостинського округу не має в приватній власності житла, майна (а.с.12). 25.05.2019р. працівниками районного відділку поліції був складений акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, згідно якого, працівниками поліції, за участі представників служби у справах дітей Олександрійської РДА 25.05.2019р. о 19:00 год. була виявлена дитина чоловічої статті, як встановлено це був син відповідачки [PERSON] . Дитину було влаштовано до дитячого відділення Олександрійської ЦРЛ (а.с.9). Згідно інформації наданої адміністрацією Олександрійської ЦРЛ від 04.06.2019р. №01-05/750 встановлено, що на момент влаштування до закладу дитина була в занедбаному стані (одяг брудний, брудна шкіра, бруд під нігтями). Після медичного обстеження встановлено, що дитина має захворювання - залізодефіцитна анемія легкого ступеня важкості, що в свою чергу є підставою неналежного догляду та харчування дитини з боку відповідачки. За час перебування хлопчика у лікарні, мати відвідала його один раз (а.с.14). В зв`язку з виявленням факту неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, 30.05.2019р. матеріали щодо притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності направленні на адресу районного відділку поліції (а.с.15). Службою у справах дітей Олександрійської РДА встановлено, що мати дитини - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте остання, з лютого 2018 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка, своєю поведінкою створила загрозу для життя та здоров`я сина, а тому відповідно до положень постанови КМУ від 24.09.2008р. №866, розпорядженням голови Олександрійської РДА від 05.06.2019р. №240-р, дитині наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування та поставлено на первинний облік в службі у справах дітей Олександрійської РДА (а.с. 13). В подальшому, розпорядженням голови Олександрійської РДА від 24.06.2019р. №258-р малолітнього [PERSON] влаштовано під опіку в родину [PERSON] , в сім`ї якої дитина перебуває і на даний час (а.с. 6). Враховуючи невиконання відповідачкою покладених на неї батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини, Олександрійська РДА як орган опіки та піклування за місцем реєстрації відповідачки, своїм висновком від 05.06.2019р. № 01-33/276/2, вирішила за доцільне відібрати від матері [PERSON] її неповнолітню дитину [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини (а.с. 16). 24.06.2019р. позовну заяву про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав передано до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. Проте, як встановлено, з довідки Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 26.09.2019р. №1877 відповідачка знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 15.07.2019р., у зв`язку з вибуттям за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22) Через зміну місця проживання відповідачки, ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.10.2019р. справу передано до Новгородківського районного суду Кіровоградської області з метою повного та всебічного розгляду справи по суті (а.с. 25). Ухвалою суду від 20.12.2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Новгородківської РДА Кіровоградської області та службу у справах дітей Новгородківської РДА Кіровоградської області (а.с. 61-63). Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до копії паспорту № [NUMBER] від 19.02.2020р. відповідачка [PERSON] , [INFO] , змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с. 161). 26.08.2020р. Новгородківською РДА було прийнято висновок органу опіки та піклування за №01-90-213/1 про визначення за недоцільне відібрання дитини у відповідачки без позбавлення батьківських прав (а.с. 128-129,134). Згідно письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог представником Новгородківської РДА вказано, що однією з причин прийняття вищевказаного рішення послугувало те, що відповідно до акту обстеження від 24.07.2020р. умови для проживання малолітньої дитини було створено. На той час, у відповідачки народилася дитина [PERSON] , 2020 р.н., яку відповідач виховувала разом зі своїм співмешканцем, батьком дитини [PERSON] . Останні проживали у батьків співмешканця відповідачки. Власники будинку [PERSON] та [PERSON] не заперечували щодо проживання в їхній родині відповідачки та її 2-х неповнолітніх дітей. Обіцяли допомагати молодій родині. В подальшому відповідачка зі своїм співмешканцем збирались узаконити свої відносини. Під час обстеження умов проживання також встановлено, що родина забезпечена всім необхідним, створенні належні умови для проживання двох неповнолітніх дітей, [PERSON] влаштувався на роботу водієм та був не проти проживання в його родині малолітнього [PERSON] . Відповідно до характеристики наданої Верблюзькою сільською радою відповідачка за час проживання в с. Верблюжка Новгородківського району характеризується посередньо, власного житла немає, перебуває у декретній відпустці, скарг від жителів села на негативну поведінку відповідачки до сільської ради не надходило (а.с. 125-127; 130-133). Ухвалою суду від 17.03.2021 року, у зв`язку з реорганізацією, замінено по справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - з органу опіки та піклування Новгородківської РДА Кіровоградської області та службу у справах дітей Новгородківської РДА Кіровоградської області на Новгородківську селищна рада як орган опіки і піклування, службу у справах дітей Новгородківської селищної ради (а.с. 181-183). 08.11.2021р. в судовому засідання представником третьої особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Новгородківської селищної ради як органу опіки і піклування долучено до матеріалів справи висновок Новгородківської селищної ради Кіровоградської області №01-16/1426 від 08.11.2021р., яким за результатами розгляду, рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новгородківської селищної ради (протокол комісії №6 від 02.11.2021р.) було вирішено: за доцільне відібрання без позбавлення батьківських прав у [PERSON] , [INFO] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Даний висновок обґрунтований тим, що службі у справах дітей стало відомо про те, що відповідачка в 2021 році народила другу дитину та в жовтні 2021р. проживає з однією із трьох дітей в гуртожитку Новгородківського КП ГП «Комфорт», друга дитина залишилась в родині [PERSON] в с. Верблюжка. В зв`язку з погіршенням відносин між нею та родиною [PERSON] , та відсутністю власного житла, відповідачка була вимушена переселитись у гуртожиток. Наприкінці жовтня 2021р. відносини між батьками дітей покращились та відповідачка повернулась до свого співмешканця. Проте, факти відсутності у відповідачки власного житла та не стабільні відносини у родині не дають впевненості, що при поверненні до родини третьої дитини [PERSON] , який на даний час отримує належне виховання, не потерпає від сварок та з`ясуванню відносин між батьками, матиме комфортні умови необхідні для належного утримання. На комісію відповідачка не з`явилась, про час та дату розгляду даного питання була проінформована. Враховуючи, що в позовній заяві передбачається саме відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, було б доцільним задовольнити позовні вимоги та надати матері дитини річний термін для створення належних умов для виховання та утримання [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до Декларації ООН прав дитини (1959 року) «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Згідно з положеннями ч. 2, 3 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на 25.05.2019 року існували умови, загрозливі для здоров`я дитини відповідачки, а саме через її поведінку і неналежне виконання нею (відсторонення від виконання) батьківських обов`язків, і були підстави для негайного відібрання дитини від матері. Оскільки, підставою для відібрання дитини у батьків є випадки, при яких залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, докази існування такої небезпеки мають бути однозначними та беззаперечними. Крім того, в процесі розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] в повній мірі не піклується про свою дитину, але бажає підтримувати зв`язок зі своїм сином та приймати участь у його вихованні. На підставі вищевикладеного та враховуючи, що невиконання відповідачкою [PERSON] в повній мірі своїх батьківських обов`язків щодо піклування та виховання своєї дитини, безвідповідального ставлення до малолітньої дитини, створює ризик для її життя та здоров`я, а тому, суд приходить до висновку про відібрання неповнолітнього сина від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та вважає, що повернення дитини матері можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для його відібрання. Також, суд дійшов висновку про попередження відповідачки щодо зміни ставлення до своєї дитини із покладанням на органи опіки та піклування контролю за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків у відношенні її неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. А тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів з відповідачки на утримання неповнолітньої дитини також підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок держави судовий збір в 3842,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved