Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором кредиту, в якій зазначив, що відповідно до укладеного договору кредиту №б/н від 07 серпня 2012 року між позивачем та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного договору кредиту Банк зобов`язався надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач допустив порушення умов укладеного договору та станом на 06 листопада 2019 року має заборгованість в загальній сумі 5255 грн. 27 коп. [INFO] [PERSON] помер що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка проживала разом зі спадкодавцем в одному господарстві та вважається такою що прийняла спадщину своєчасно. 08.04.2019 року позивач отримав відповідь з державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа після [PERSON] не відкривалась. Позивач вважає, що оскільки відповідач [PERSON] на день смерті проживала разом зі спадкодавцем в одному господарстві вона прийняла спадщину своєчасно відповідно до вимог ст..1268 ЦК України а тому у відповідності до вимог ст..1281 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу по кредиту та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що вона проживала в одному господарстві з її чоловіком [PERSON] до дня його смерті, до нотаріальної контори заяву про прийняття спаду не подавала, щодо отриманого кредиту її чоловіком їй нічого не відомо, тому вважає що заявлені вимоги позивача є безпідставними. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що відповідно до наданої копії анкети заяви від 07 серпня 2012 року б/н відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до умов надання банківських послуг та відповідачу був встановлений кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного лимиту на платіжну картку. До даної заяви представник банку надає Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», та Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, Затвердженні наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-258 які не підписані та з яких неможливо визначити чи був ознайомлений відповідач на час приєднання до умов кредитування. З наданого розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 03 червня 2017 року утворилась заборгованість в загальній сумі 5496 грн. 73 коп., яка складається з 5255 грн.27 коп. заборгованість за кредитом, 241 грн.46 коп. заборгованість по процентам за простроченим тілом кредиту, З Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в Приватбанк від 16 червня 2014 року року вбачається, що [PERSON] підписав дані умови та погодився на отримання кредиту на умовах яких надає банк. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що підлягають стягненню фактично отримані кредитні кошти з відповідача на користь позивача в сумі 5255 грн. 27 коп.. Аналогічному висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року Справа №342/180/17 Провадження №14-131цс19. Щодо стягнення заборгованості з відповідача суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенні в повному обсязі з наступних правових підстав. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки з Магальської сільської ради від 25 червня 2020 року за №81 [PERSON] зареєстрована та проживає з 2001 року по [ADDRESS] . З копії паспорту [PERSON] судом вбачається, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 15 червня 1984 року. З спадкової справи №333/2017 року вбачається, що представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» подав до нотаріальної контори претензію щодо частини спадкового майна після смерті [PERSON] [INFO] . Інші спадкоємиці спадщину не прийняли. Згідно з ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, аналізуючи у сукупності надані сторонами пояснення, докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що позивач пред`явив вимогу до спадкоємця першої черги [PERSON] у межах строку визначеному ч.2 ст.1281 ЦК України та обов`язком відповідача як спадкоємця яка прийняла спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст..1268 ЦК України задовольнити вимоги позивача. Тому суд вважає, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 5255 грн. 27 коп.. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Платіжним дорученням №ZZ426BOVEG від 06 березня 2020 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102грн. Тому суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1921 грн..

Outcome: approved