Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.12.2016 року у розмірі 46 620 грн. 14 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 05.12.2016 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, відповідно умов якого банк видав [PERSON] кредитні кошти у сумі 35625,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач взяті на себе зобовязання за договором виконав вчасно та в повному обсязі, але відповідач в порушення умов договору зобовязання не виконує, у результаті чого за ним станом на 21.09.2017 рік має заборгованість у розмірі 46 620 грн. 14 коп., яку він добровільно сплачувати не бажає. Представник позивача до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності, підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позовну заяву. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи. Причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не подав. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. \~Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області від 08.11.2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»від 03.10.2017 № 2147-VIII. Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Закону України № 2147 від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим ЦПК України у редакції Закону № 2147. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, 05.12.2016 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір (підписана боржником заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку»), за умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 35625,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 4-29). Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків та цим Договором. Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за вказаним договором. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач на себе зобовязання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором виконує не належним чином, в результаті чого за ним мається заборгованість, відповідно до розрахунку, станом на 21.09.2017 рік у розмірі 46620,14 грн., яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом 34159,16 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом 4691,61 грн. -заборгованість за пенею та комісією 4144,72 грн.; - штраф 3624,65 грн. відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на той же самий строк. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.12.2016 року у розмірі 46 620 грн. 14 коп. Крім того, згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved