Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.11.2012 року у розмірі 13 372 грн. 79 коп. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, за яким останній одержав кредит в сумі 8 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до зазначеного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов'язання по даному договору перед відповідачем, видав йому платіжну картку. В свою чергу, [PERSON] зобов'язався повернути кредит у встановлений термін та сплатити нараховані по ньому відсотки, але умови договору не виконує, внаслідок чого станом на 31.07.2014 року перед банком утворилась заборгованість у розмірі 13 372 грн. 79 коп. Посилаючись на те, що до теперішнього часу відповідач [PERSON] не виконує свої обов'язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами, представник позивача просить стягнути з нього вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність і дав згоду на заочний розгляд справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Врахувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно з умовами кредитного договору № б/н від 09.11.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 8 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же термін. Згідно п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушені позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по даному договору перед відповідачем, видав йому платіжну картку. У свою чергу, відповідач [PERSON] неналежним чином виконує свої обов'язки по поверненню кредитних коштів, у зв'язку з чим станом на 31.07.2014 року перед банком виникла заборгованість в розмірі 13 372 грн. 79 коп., яка складається з наступного: 7 705 грн. 77 коп. - заборгованість за кредитом; 3 604 грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 950 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 612 грн. 99 коп. - штраф (процента складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги представника позивача обґрунтованими та законними, а тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: approved