Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») - Ляр Д.Ю. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій зазначає, що 02.03.2010 відповідач [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана заява № б/н від 02.03.2010. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які відповідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі, складає між ним та позивачем Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Підписавши заяву між сторонами, відповідно до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. 02.03.2010 відповідачем також підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Банком, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 9400,00 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] має кредитну заборгованість, яка станом на 11.07.2021 року, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, становить 14056,16 грн, з яких: 11163,81 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2892,35 грн - заборгованість за за простроченими відсотками. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань та заборгованості не погашає, чим порушує права та інтереси позивача. Враховуючи вищевикладене, представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.03.2010 у розмірі 14056,16 грн, яка складається з наступного: 11163,81 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2892,35 грн - заборгованість за простроченими відсотками та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В судове засідання позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свого представника не направив, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача Ляр Д.Ю. направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Дослідженими письмовими доказами по справі встановлено, що 02.03.2010 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредитну картку «Універсальна», що встановлено з копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку , яка підписана відповідачем (а.с.24), Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що діяли в момент підписання анкети-заяви (а.с.25-30), інформації про внесення змін в договірну базу по платіжних картках, договірну базу по споживчому кредитуванню і в депозитних договорах (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів) (а.с. 31-34), виписки по рахунку (а.с.13-21), довідки про надані кредитні картки (а.с.23), довідки про зміну умов кредитування (а.с. 22). Позивач стверджує, що при укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заяво хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Для кредитного договору істотними умовами є предмет, ціна (сума), строк повернення кредиту, проценти за користування ним, а також усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). (ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України). Із загального аналізу вище вказаних норм вбачається, що належною формою укладення кредитного договору є письмова форма. Не залежно від того, чи це кредитний договір індивідуального характеру, чи договір приєднання, а також незалежно від того, чи його зміст зафіксований в одному або кількох документах, кредитний договір (усі його складові) має бути підписаний сторонами. Окрім того, відповідно до ст. 634 ЦК України, договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Позивач до позовної заяви, окрім підписаної сторонами анкети-заяви в копії, додає довідки про надані кредитні картки, згідно з якою відповідачу 02.03.2010 видано кредитну картку (а.с.23), довідки про зміну умов кредитування, відповідно до якої 11.09.2014 (зменшення) встановлено кредитний ліміт 9400,00 грн (а.с. 22). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Як вбачається з виписки банку по рахунку (а.с.13-21), відповідач [PERSON] своїми фактичними діями, які виразились в отриманні та фактичному використанні кредитних коштів у розмірі встановленого банком кредитного ліміту, підтвердив свою згоду на встановлення та зміну кредитного ліміту на кредитній карті. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Відповідач [PERSON] свої заперечення на позовну заяву до суду не подав, зокрема не заперечив факт отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, а тому суд приходить до висновку про виникнення між сторонами кредитних правовідносин. Відповідно до п. 6.5 Умов позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до змісту пункту 5.2 Умов банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Пунктом 9.12 Умов визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Відповідно до п. 4.6 Умов клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті Банку за цим договором, у разі настання строків платежів, а також списання грошових коштів з карткового рахунку у випадку настання строків платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитну картку, використовуючи яку відповідач користувався кредитними коштами (довідка - а.с.23). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 11.07.2021, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, у розмірі 14056,16 грн, яка складається з наступного: 11163,81 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2892,35 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки у фактично підписаній сторонами анкеті-заяві та довідці про умови кредитування строк повернення кредитних коштів не визначений, відповідач [PERSON] не повернув позивачу фактично отримані кошти, що свідчить про порушення прав позивача, Банк вправі вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідач, отримавши позовну заяву з додатками не висловив свої заперечень проти заявлених позовних вимог, у тому числі і щодо розміру нараховних відсотків, що суд розцінює як мовчазну згоду із заявленими вимогами, тому суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 14056,16 грн, яка складається з наступного: 11163,81 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2892,35 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання згідно умов кредитного договору № б/н, укладеного 02.03.2010, що призвело до виникнення кредитної заборгованості у розмірі 14056,16 грн, яка складається з наступного: 11163,81 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2892,35 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.03.2010 у розмірі 14056,16 грн, яка складається з наступного: 11163,81 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2892,35 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Позивачем сплачено судовий збір за подання позову майнового характеру у розмірі 2270,00 грн (а.с. 42). На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved