Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Представник позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків від злочину. В своїх позовних вимогах представник позивача просить стягнути з відповідача на користь Красятицького споживчого товариства завдані нею збитки в розмірі 20000 грн. (двадцять тисяч гривень), посилаючись на те, що [PERSON], будучи головою правління Красятицького СТ, за згодою зборів уповноважених Красятицького СТ 20 березня 2012 року уклала договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлової будівлі магазину, розташованого за адресою: с.Черемошня, вул.Набережна,36-а Поліського району Київської області з покупцем [PERSON], від якої отримала гроші в сумі 20000 грн. (двадцять тисяч гривень), не вносячи їх в касу товариства, а привласнила собі. По даному факту було відкрито кримінальне провадження, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року [PERSON], на підставі ст.48 КК України було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов по справі не заявлявся. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В поясненнях посилався на те, що відповідачем Красятицькому СТ було завдано збитків, що підтверджується відповідною ухвалою суду. Кримінальне провадження було закрито за нереабілітуючими обставинами. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що відповідач збитки Красятицькому СТ не завдала, а лише отримані від продажу магазину кошти не оприходувала через касу. Отримані грошові кошти витратила на купівлю товарів, послуг та ремонт автомобіля. Відповідач [PERSON] дала пояснення аналогічні поясненням свого представника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на даний час працює головою правління Красятицького СТ, змінивши на цій посаді відповідача. Згідно з документами бухгалтерського обліку в Красятицькому СТ збитків не має. Зі слів інших осіб йому відомо, що [PERSON] не внесла гроші в касу, після чого був суд. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює водієм в [PERSON] В 2011 або 2012 році точної дати не памятає він робив ремонт службового автомобіля. Гроші на ремонт давала [PERSON] готівкою. Крім того вона давала гроші на закупівлю товару для [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що придбала у Красятицького СТ приміщення магазину та земельну ділянку за 20000 гривень. Гроші віддавала частинами особисто [PERSON] На які потреби прийшли гроші їй не відомо. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Між сторонами склалися правовідносини з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року [PERSON], на підставі ст.48 КК України було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов по справі не заявлявся. Дана ухвала вступила в законну силу. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З огляду на викладене доведено, що відповідач, [PERSON], ухвалою суду звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, а кримінальне провадження закрито. Тобто кримінальне провадження закрито по нереабілітуючим обставинам. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що [PERSON] заподіяла шкоду. В акті про проведення перевірки операцій з продажу нерухомого майна Красятицьким СТ від 07.08.2014 року зазначено, що кошти від продажу магазину в с.Черемошня в касу не поступали, про те зазначено, що було проведено ремонт магазину в с. Радинка, проведено розрахунки за отримані товари та ремонт автомобіля, інші господарські потреби всього на суму 20000 гривень. Авансові звіти за використані кошти надались вчасно не складались. За таких обставин суд приходить до висновку, що є вина відповідача, проте відсутня завдана шкода, а тому за таких обставин слід відмовити в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed