Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, у якій просив встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю в період з 1991 до часу відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] батько позивача 05.02.1952 вдруге зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] батько позивача [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За життя з 24.12.1991 та до смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та разом з нею проживав та з 21.11.1971 року був зареєстрований позивач. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Пахниць Н.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та рекомендовано звернутись до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Усе своє життя позивач вважав [PERSON] своєю матір`ю, оскільки вона його ростила та виховувала з восьмирічного віку. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Встановлення факту має для позивача суттєве значення для подальшого оформлення спадкових справ після смерті спадкодавця, тому просив встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем. Ухвалою судді від 18.12.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.02.2020 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. 28.01.2020 від представника відповідача Маріупольської міської ради - Карацюби В.Л. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що основним елементом судового спору є захист порушеного права та наявність порушеного права, свобод чи інтересів позивача, яке потрібно відновити або захистити. Позивачем не надано доказів на підтвердження порушення права позивача з боку Маріупольської міської ради або не визнання факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем. Крім цього позивачем не надано доказів на підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , та не надано доказів на підтвердження факту, що позивач вів спільне господарство та здійснював поховання спадкодавця. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, за участю його представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача Кисельова О.М. у судовому засіданні пояснила, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить в рівних долях позивачу [PERSON] , спадкодавцю [PERSON] та онуку позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, та спадкодавець [PERSON] також була зареєстрована за вказаною адресою до своєї смерті. В подальшому Кисельова О.М. надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимог підтримала. Представник відповідача Карацюба В.Л. свої заперечення виклав у відзиві на позовну заяву та в подальшому надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішення справи залишив на розсуд суду. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та померла [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , приблизно з 1990-1991 року. [PERSON] хворіла та позивач за нею доглядав, вони жили як мати з сином, вели спільне господарство. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є дочкою позивача, проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] проживали разом з кінця 1990 року - початку 1991 року, жили дружньо як мати з сином, вели спільне господарство. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] з 22.07.1998 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6), що також підтверджено відповіддю з Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 16.10.2019 № 089-29.01-02196, у якій зазначено що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 21.11.1971 по теперішній час. (а.с.15). Крім цього, з 24.12.1991 року за зазначеною адресою також була зареєстрована [PERSON] , яку було знято з реєстрації 17.05.2019 року у зв`язку зі смертю. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.05.2019, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 1125 (а.с.13). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьком позивача [PERSON] є [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 05.02.1952 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка після одруження взяла прізвище [PERSON] (а.с.7). Згідно з договором-замовленням на організацію та проведення поховання [PERSON] від 08.12.2018, такий оформлено між ФОП [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Також на підтвердження організації поховання померлої [PERSON] суду надано квитанції № 48, 49, 50 на придбання ритуальних речей, талон № 12 на поминальну обід, квитанцію № 15 на послуги священика, квитанцію № 85 на послуги з підготовки покійного до поховання (а.с.20-22). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло № 14608/П від 25.10.1999 року, квартира [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних долях (а.с.14). Згідно з довідкою про склад сім`ї № 54 від 17.01.2020, виданої комітетом самоорганізації населення «Парковий», [PERSON] , та [PERSON] , на дату смерті останньої мешкали разом за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Зазначені обставини також підтверджуються актом про фактичне проживання № 29 від 17.01.2020, виданого комітетом самоорганізації населення «Парковий» (а.с.39). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Пахниць Н.В. 20.11.2019, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, у зв`язку із відсутністю родинного зв`язку та відсутністю доказів проживання зі спадкодавцем однією сім`єю (а.с.18). У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] проживав разом з [PERSON] , та зареєстрований за однією адресою з померлою з 24.12.1991, тобто з моменту її реєстрації за вказаною адресою, по день її смерті, тобто до [INFO] . Як передбачено положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обв`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7«Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи надані позивачем докази, приймаючи до уваги пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які вказують, що позивач проживав з померлою з 1991 року, суд вважає доведеним та таким, що підлягає встановленню, факт спільного проживання позивача [PERSON] з [PERSON] у період з 24.12.1991, тобто з моменту реєстрації останньої за вказаною адресою та до моменту її смерті, а саме [INFO] .

Outcome: partial