Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, де посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 01.12.2008 року в сумі 100882,03 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.12.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року має заборгованість 100882,03 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 4830,00 грн., нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 87311,37 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3698,66 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн., штрафу(процентна складова) у розмірі 4792,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, просить розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлена у встановленому порядку, надала до суду заяву в якій просила відмовити у задоволені позову застосувавши строки позовної давності та розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.12.2008 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір (у формі приєднання до Умов і правил надання банківських послуг) про відкриття кредитної лінії на платіжну картку, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання Банківських послуг у ПриватБанку від 01.12.2008 року вбачається, що [PERSON] виявила бажання оформити на своє ім'я платіжну картку Кредитка «Універсальна». Анкета-заява підписана відповідачем [PERSON] 01.12.2008 року. Відповідач, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, була повідомлена про зміст цих умов та Правил та про розміщення їх тексту на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у самій анкеті-заяві. Як вбачається з наданого до суду позивачем розрахунку заборгованості, відповідач порушила умови договору, не сплачувала нараховані банком відсотки, не погашала взяту суму кредитного ліміту, унаслідок чого у позичальника станом на 31.03.2018 року виникла заборгованість в розмірі 100882,03 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 4830,00 грн., нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 87311,37 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3698,66 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн., штрафу(процентна складова) у розмірі 4792,00 грн. 07.08.2018 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на пропущення позивачем строку позовної давності. Судом також встановлено, що останній платіж відповідачем було здійснено 28.04.2015 року в сумі 1,34 грн., інших дій з платіжною карткою відповідач не здійснювала, а строк дії карти сплив. Позивачем не надано до суду доказів продовження строку дії картки або отримання відповідачем у ПАТ КБ «ПриватБанк» нової кредитної картки з іншим строком дії. Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч.1 ст.261 ЦК України). Оскільки відповідачем здійснено останній платіж 28.04.2015 року, а банк звернувся з позовом до суду 15.05.2018 року, суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом порушеного права, а відповідачем було заявлене клопотання про застосування строку позовної давності, наявні передбачені ч.4 ст.267 ЦК України підстави для відмови у позові за спливом позовної давності.

Outcome: dismissed