Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням суду №1527/11677/12 від 05.09.2012 року з [PERSON], [PERSON] солідарно стягнуто на користь [PERSON] 167\~853,00 гривень боргу, 1\~678,00 гривень судового збору, всього 169\~531,53 гривень. Ухвалою від 30.07.2012 року по справі вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. В подальшому, під час виконання зазначеного вище рішення, постановою державного виконавця від 17.04.2013 року накладено арешт на все майно боржників. Згідно мирової угоди між сторонами, в рахунок погашення заборгованості право власності на вказану квартиру перейшло до [PERSON]. Зазначені вище арешти перешкоджають виконанню даної мирової угоди, а тому позивач просить їх зняти. У судове засідання представник позивача подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Треті особи до суду не зявився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №1527/11677/12 від 05.09.2012 року з [PERSON], [PERSON] солідарно стягнуто на користь [PERSON] 167 853,00 гривень боргу, 1 678,00 гривень судового збору, всього 169 531,53 гривень. Ухвалою від 30.07.2012 року по справі вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON]. В подальшому, в процесі виконання зазначеного вище рішення, постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] ВП35718513 від 17.04.2013 року накладено арешт на все майно боржників [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з мирової угоди по справі №1527/11677/12, після її підписання та затвердження судом, право власності на зазначену вище квартиру переходить до [PERSON] в рахунок погашення боргу [PERSON], [PERSON]. Таким чином, суд доходить висновку, вказані вище арешти перешкоджають виконанню мирової угоди. Відповідно до ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За таких обставин, враховуючи те, що право власності на вищевказану квартиру перейшло до позивача, суд вважає за можливе зняти з неї арешт, накладений постановою державного виконавця. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо зняття арешту, накладеного ухвало суду в порядку забезпечення позову з наступних підстав. Згідно ч.3,4,6 ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особи, які беруть участь у справі можуть подати до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Аналіз зазначених норм дає суду підстави вважати, що в порядку позовного провадження арешт, накладений в порядку забезпечення позову, не може бути знятий. Також, суд розяснює, що для зняття даного арешту, позивачу слід звернутися із заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №1527/11677/12. На підставі викладеного,

Outcome: partial