Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі проживали в [ADDRESS], мають неповнолітнього сина [PERSON], який у 2017 році закінчив Секретарівську ЗОШ. Відповідачі вихованням та матеріальним забезпеченням свого сина не займаються, не підтримують з ним зв'язок, не створюють йому належних умов життя. У зв'язку з викладеним просить задовольнити позов. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. (а.с. 25,27,28,40). Прокурор Іллічівської місцевої прокуратури позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД № 379776, актовий запис № 04, відповідачі по справі є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 8). Згідно до характеристик Секретарівської сільської ради на відповідачів від 04 липня 2017 року, після народження сина вони переїхали до м. Одеса, залишивши сина на піклуванні бабусі. Вихованням та матеріальним забезпеченням сина не займаються. (а.с. 6-7). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов встановлено, що [PERSON] проживає з бабусею з дня свого народження, яка його виховує та піклується про нього, він знаходиться на її утриманні. (а.с. 11). Згідно рішення виконкому Секретарівської сільської ради № 14 від 30 травня 2017 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів по справі відносно їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 3). У судовому засіданні неповнолітній [PERSON], [INFO], зазначив, що бачив батьків приблизно рік тому назад, вони його не навідують та не цікавляться його життям. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави - учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дітей. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов'язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідачів до виховання дитини. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовій сумі. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з кожного відповідача аліменти на утримання їх дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, з метою захисту інтересів дітей та подальшого забезпечення належних умов виховання та всебічного розвитку, суд вважає доцільним позов задовольнити в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved