Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Представник позивача - адвокат Жупинський М. А. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. № 6986 від 08.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 17980,79 грн., стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі. В обґрунтування позову зазначає, що 15.06.2021 року державним виконавцем Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Мельник М. В. було відкрите виконавче провадження № 65808842 про примусове виконання виконавчого напису № 6986 від 08.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінпром Маркет» в сумі 17980,79 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому він має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. У ТОВ «Фінпром Маркет» позивач ніколи кредитів на отримувала і жодних зобов`язань перед цією фінансовою компанією та іншими кредитними установами вона не має. Ніяких повідомлень про те, що ТОВ «Фінпром Маркет» стало правонаступником прав та обов`язків якоїсь фінансової установи за отриманим мною кредитом вона не отримувала. Позивачем не було отримано письмової вимоги (повідомлення) ні від відповідача, ні від приватного нотаріуса, а тому вона не визнає розмірів заборгованості, нарахованої ТОВ «Фінпром Маркет», у тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлена будь-якої інформації зі сторони стягувача щодо кредитних зобов`язань. У зв`язку з не інформуванням її про стан розрахунків за кредитним договором вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінпром Маркет», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. У зв`язку з викладеним позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. 14.07.2021 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу та третім особам було роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. 25.08.2021 року від представника відповідача директора ТОВ «Фінпром маркет» надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому представник відповідача зазначив, що на його думку даний спір можливо вирішити в мировому порядку за умов взаємних поступок. У разі сплати коштів у розмірі 3245,54 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Фінпром маркет» у строк до 18 години 00 хвилин 11.09.2021 року, частина заборгованості в розмірі 14785,25 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 0676848046 від 30.08.2018 року та виконавчим написом № 6986 вважатиметься такою, що погашена в повному обсязі. Разом з клопотанням про врегулювання спору за участю судді представник відповідача надав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в якому зазначив, що справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до категорії малозначних і доводи наведені в позовній заяві, ґрунтуються на загально відомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного Суду, і практику за категорією таких справ слід вважати установленою, а тому гонорар адвоката в розмірі 2000 грн. - не відповідає критеріям співмірності. Представник відповідача вважає, що, вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах. Тому розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами піддягають зменшенню з 2000 грн. до 1025,00 грн. Також представник відповідача зазначив, що вимога щодо відшкодування витрат не підлягає задоволенню оскільки: стороною не доведено факт укладання договору про надання правничої допомоги та не доведено розмір та/або порядок обчислення витрат на надання правничої допомоги. В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують надання позивачу юридичних послуг адвокатом. Крім того, одночасно з подачею вказаних клопотань, представник відповідача подав заяву про визнання позовних вимог, в якій зазначив, що TOB «Фінпром маркет» визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису № 6986 від 08.02.2021 р. таким що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. та подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн., інші вимоги позивача, такі як стягнення орієнтовних судових витрат в розмірі 2 000 грн. - не визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Державним виконавцем Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенка Є. М., 15.06.2021 року відкрито виконавче провадження № 65808842 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості. (а.с. 11-12). 08 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. було вчинено виконавчий напис № 6986, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором № 0676848046 від 30.08.2018 року в сумі 18030,79 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.06.2019 року по 08.02.2021 року. (а.с. 13). Згідно ксерокопії договору № 24/06-21 про надання правової допомоги від 24.06.2021 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Жупинським М. А. адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу з приводу оскарження виконавчого напису нотаріуса, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.(а.с. 19-20). Відповідно до ксерокопії акту прийняття - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2021 року адвокатом Жупинським М. А. згідно договору № 24/06-21 від 24.06.2021 року про надання правничої допомоги надано правничу допомогу [PERSON] та розмір винагороди адвоката становить 2000,00 грн., а відповідно до ксерокопії квитанції до прибуткового касового ордера № 27 від 30.06.2021 року остання сплатила вказані кошти. (а.с. 21-22). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право. Проте, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, що є підставою нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для обґрунтування правомірності своїх дій відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права відповідачем не спростовано доводи позивача, що заборгованість є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Аналізуючи зазначені факти, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості, тобто нотаріусом не дотримано основної обов`язкової умови щодо наявності безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінпром маркет». Отже, для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на юридичні послуги в сумі 2000,00 грн. суд зазначає наступне. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи викладене, суд вважає, що представником відповідача не доведено неспівмірності витрат на оплату послуг адвоката, а тому позов в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. також підлягає задоволенню.

Outcome: approved