Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Представник за угодою [PERSON] звернулася в суд з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебуває з відповідачем у шлюбі з 09.08.2008 року. За період спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: дочка, [PERSON], [INFO], та син, [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться підготовкою дітей до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову їх виховання, що необхідно для нормального дитячого самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей та не виявляє жодного інтересу до їхнього внутрішнього світу. Відповідач має реальну можливість допомагати дітям, оскільки є особою працездатного віку, інвалідом не являється та працевлаштований. У звязку з наведеним, позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала, на задоволенні позову наполягала. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленнями про вручення судових повісток, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень щодо позову не подавав. Враховуючи, що неявка відповідача без поважних причин є повторною, тому, у відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 09.08.2008 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ №047737 від 09.08.2008 року. Із свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вбачається, що [PERSON] ТарасВасильович та [PERSON] являються батьками зазначених дітей. В ході розгляду справи було встановлено, що сторони у даний час проживають окремо, а відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Зазначене підтверджується довідкою виконавчого комітету Лазещинської сільської ради №928 від 15.02.2017 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON], який 15.02.2017 року був складений депутатом [PERSON] та затвердженим сільським головою с.Лазещина І.І.Пранничук. Згідно з довідкою [PERSON] в Закарпатській області №1066 від 15.12.2016 року [PERSON] працює в Головному управлінні Національної поліції в Закарпатській області та щомісячно отримує заробітну плату, розмір якої за червень-листопад 2016 року становив 46729,83 грн. За змістом ст.ст.\~181,\~182 СК України, у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дитині виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є неповнолітніми, не мають доходу і матеріальне становище відповідача, який має постійне місце роботи в ГУНП в Закарпатській області, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання двох дітей, у розмірі зазначеному позивачем, а саме 1/3 частки від заробітку (доходів) [PERSON], щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України. \~\~\~\~ Аліменти на утримання дитини, згідно\~зі ст. 79 СК України, присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 09.03.2017 року. \~ \~\~\~На підставі\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривні. \~\~\~ \~В силу ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved