Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Представник заявника - адвокат Сєров М.І., звернувся до суду в інтересах [PERSON] , з заявою, в якій просить встановити місце відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] за останнім місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла бабуся [PERSON] - [PERSON] [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Після смерті бабусі та матері відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину, відповідно до ст. 1269 ЦК України, звернувшись до Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини. 24 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області з проханням оформити спадщину на квартиру та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно. При вивченні нотаріусом документів, поданих [PERSON] , було встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована: 2/3 частки в спільній сумісній власності 2-х співвласників [PERSON] та її матір`ю [PERSON] . На даний момент не можливо встановити місце відкриття спадщини та встановити факт прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] , після [PERSON] , у зв`язку з тим, що відсутня інформація, щодо постійного проживання [PERSON] в [ADDRESS] , тому заявник змушений звернутися до суду з відповідною заявою. У судове засідання заявник та його представник - адвокат Сєров М.І. не з`явилися, від представника заявника адвоката Сєрова М.І. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності заявника, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Мелітопольської міської ради у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Мелітопольської міської ради за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяви представника заявника - адвоката Сєрова М.І., представника заінтересованої особи Мелітопольської міської ради про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав. [INFO] народилася [PERSON] , її матір`ю є [PERSON] , а батьком - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.9/. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 17.10.1994 року, виданого «Мелітопольжитлосервіс» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . На 1/3 частини квартири після смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину 15.12.2009 року № 2-2917 /а.с.11/. 20 лютого 1993 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, [INFO] померла бабуся заявника [PERSON] , місцем її смерті є м. Мелітополь, Запорізької області /а.с.7/. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.07.2018 року виконавчим комітетом Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області, [INFO] помела мати заявника [PERSON] /а.с.8/. Як встановлено судом, [PERSON] звернулась до Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області з проханням оформити спадщину на квартиру, розташованою за адресою: [ADDRESS] та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відсутня інформація щодо постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до довідки старшої по будинку [ADDRESS] , підпис якої засвідчено ТОВ «ПБК «Акві-Буд» від 27.12.2019 року [PERSON] , яка померла [INFO] до дня своєї смерті постійно проживала в [ADDRESS] , разом з дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.12). Як вбачається з відповіді Мелітопольської державної нотаріальної контори від 13.04.2020 року №486/01-16 заведена спадкова справа на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] в Спадковому реєстрі відсутня (а.с.23). Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. З вимог абз. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як вбачається з вимог абз. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Як встановлено судом, [PERSON] померла [INFO] , після її смерті [PERSON] прийняла спадщину фактично, вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки остання на час смерті [PERSON] проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с.12), тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Таким чином, оцінивши належність, достатність та допустимість кожного доказу окрему, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд прийшов до висновку, що останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] була квартира [ADDRESS] , а отже місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є адреса останнього місця її проживання: [ADDRESS] . Встановлення місця відкриття спадщини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення місця відкриття спадщини підлягає повному задоволенню. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 20 березня 2020 року №540-IX». За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону №540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: approved