Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Представник позивача АТ «Харківміськгаз» - адвокат Барладян Н.О. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 74 478,27 грн. з яких: вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 68 516,17 грн., 3% річних в розмірі 3260,62 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2701,48 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2102 грн. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача посилається на те, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (скорочена назва - АТ «Харківсміськгаз» (стара назва ПАТ «Харківміськгаз») на підставі рішення річних загальних зборів акціонерів, що відбулися 16.04.2019 та внесених змін до Статуту є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (надалі - Позивач). Позивач здійснює діяльність з розподілу природного газу в рамках Кодексу газорозподільних систем та діючого законодавства України. Дія Кодексу газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРМ) поширюється на Операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. 16.04.2019 представниками позивача було проведено перевірку газового обладнання, контрольний огляд лічильника газу та перевірку дотримання відповідачем [PERSON] вимог Кодексу газорозподільних систем за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] . Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 16.04.2019 представниками позивача було встановлено порушення Розділу ХІ Глави 2 п.1 п.п.3 Кодексу ГРМ і виявлено за адресою: [ADDRESS] , несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) та було складено в присутності відповідача (та який відповідач підписала особисто): - Акт про порушення №52/19К від 16.04.2019 та Акт про виявлені порушення №4607 від 16.04.2019. Відповідно до Розділу ХІ Глави 5 п.1 Кодексу ГРМ - у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у Главі 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, на місці їх виявлення представником Позивача (Оператора ГРМ) складається акт про порушення. 16.04.2019 на підставі виявлених порушень представниками позивача за адресою: [ADDRESS] , було демонтовано лічильник газу, що стояв у відповідача на момент проведення перевірки та відповідач самостійно повинен був провести доставку демонтованого лічильник газу на експертизу до Сервісного центру з ремонту та повірки газових лічильників ПАТ «Харківміськгаз», про, що зазначено в Протоколі про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №4607 від 16.04.2019. Лічильник газу МКМ G6 заводський номер 9000218 відповідача/споживача 16.04.2019 було демонтовано представниками позивача, замість нього в присутності відповідача встановлено інший лічильник газу типу Самгаз G6 заводський номер 4400721. Відповідно до п.2 Розділу Х Глави 10 Кодексу ГРМ - для захисту від зовнішнього втручання до дня проведення експертизи представники відповідача додатково опломбували вхідний і вихідний патрубки лічильника газу а також пакет пломбами газопостачальної організації. Акт про порушення №52/19К від 16.04.2019, Акт про виявлені порушення №4607 від 16.04.2019 та Протокол про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №4607 від 16.04.2019, були особисто підписані відповідачем, та остання була ознайомлена з датою, часом, місцем проведення експертизи ЗВТ. 23.04.2019 в присутності відповідача відбулася експертиза знятого лічильника газу МКМ G6 заводський номер 9000218 та складено Акт №816Е експертизи лічильника газу від 23.04.2019, в якому вказано, Висновок комісії: «Втручання в газовий лічильник». На фотографіях проведення експертизи лічильника газу 23.04.2019 комісією ПАТ «Харківміськгаз» спільно з ДП «Харківстандартметрологія» чітко видно, ті пошкодження, які описані в Акті експертизи №816Е від 23.04.2019, що свідчить про здійснення відповідачем втручання в газовий лічильник. 23.04.2019 уповноваженою державною метрологічною організацією у сфері метрології та метрологічної діяльності - Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» було проведено повірку знятого лічильника газу та видано Довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-4/9104 ЦСБ 816 Е від 23.04.2019, відповідно до якої лічильник газу МКМ G6 заводський номер 9000218 - визнано непридатним з наступних підстав: «Невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовується виробником лічильника» за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (ЗВТ/лічильник газу) не відповідає вимогам: «п.п.6.4 Р50-071-98 «ЛІЧИЛЬНИКИ ГАЗУ ПОБУТОВІ. Методи та засоби повірки». Позивач при проведенні експертизи знятого у відповідача лічильника газу виконав умови Глави 10 Розділу Х Кодексу ГРМ, та пункт 11 Глави 10 Розділу Х Кодексу ГРМ, які передбачають, що відповідно до висновків експертизи проводяться відповідні подальші заходи, передбачені Кодексом ГРМ. Відповідно до п.8 Розділу ХІ Глави 5 Кодексу ГРМ - Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо нього відповідне рішення. 17.05.2019 відбулися засідання комісії Позивача в присутності відповідача з розгляду Акта про порушення № 52/19К від 16.04.2019 до відповідача о/р [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] та було прийнято рішення задовольнити Акт про порушення від 16.04.2019 №52/19К з приводу виявленого порушення несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу. Згідно Розділу ХІ Глави 2 п.1 п.п.3 Кодексу ГРМ один із видів порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування - являються порушення споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких належить - наявність несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, лічильника газу. Відповідач своїми діями порушила норми Розділу ХІ Глави 2 п.1 п.п.3 Кодексу ГРМ (наявність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, лічильника газу за адресою: [ADDRESS] ), внаслідок яких здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. В Протоколі комісії позивача від 17.05.2019 була зазначена - вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз» протягом періоду не облікового періоду газу складає - 68 516,17грн. 17.05.2019 відповідно до вимог пункту 11 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ, при задоволені комісією позивача Акту про порушення №52/19К від 16.04.2019, позивачем було складено Акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз», за період з 16.11.2018 по 15.04.2019, що складає 68 516,17грн. Відповідач підписала особисто без зауважень - Протокол від 17.05.2019, Регламент від 17.05.2019, Повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 17.05.2019. 17.05.2019 відповідно до вимог пункту 11 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ, при задоволені комісією позивача Акту про порушення №52/19К від 16.04.2019, позивачем було складено Акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз», за період з 16.11.2018 по 15.04.2019, що складає 68 516,17грн. Відповідач підписала особисто без зауважень - Протокол від 17.05.2019, Регламент від 17.05.2019, Повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 17.05.2019. Порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичній особі) здійснюється за п. 1 Розділу 3 Глави XI Кодексу ГРМ: у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (але не більше ніж за 6 місяців). Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими, але не більше 12 місяців. Як вбачається з Регламенту від 17.05.2019 та Протоколу засідання комісії Позивача від 17.05.2019 відповідач була проінформована, що їй необхідно оплатити рахунок на суму в розмірі 68 516,17 грн. протягом 5 календарних днів з дати отримання рахунку. Відповідач 17.05.2019 була присутня на засіданні комісії позивача та отримала Розрахунок вартості необлікованого об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз» від 17.05.2019 на суму 68516,17грн. та рахунок на оплату, що підтверджується підписом на Регламенті засідання постійно діючої комісії з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень вимог Кодексу ГРМ побутовими споживачами природного газу від 17.05.2019. Відповідач не провела оплату до 22.05.2019 (включно) в розмірі - 68516,17грн, та позивач направив їй Укопоштою Вимогу №007/12/936 від 13.12.2019, стосовно оплати існуючої заборгованості на суму 68 516,17 грн. У зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання відповідачу нараховано за період з 23.05.2019 року по 21.12.2020 року: 3 % річних у розмірі - 3 260 гривень 62 копійки; інфляційні втрати за час прострочення в розмірі - 2 701 гривень 48 копійки. Загальна сума до стягнення становить - 74 478 гривни 27 копійок. Відповідач на сьогоднішній день не виконала вимоги Кодексу газорозподільних систем, Цивільного кодексу України та не провела оплату Позивачу АТ «Харківміськгаз» вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 16.11.2018 по 15.04.2019 в розмірі - 68 516 гривень 17 копійок. Крім того, [PERSON] не погодившись з рішенням комісії Оператора ГРМ ПАТ«Харківміськгаз» від 17.05.2019, щодо задоволення Акту про порушення №52/19к від 16.04.2019 та проведення донарахувань [PERSON] вартості необлікованого об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз» в розмірі - 68516,17грн. - подала до Київського районного суду м.Харків позовну заяву, та за якою 28.09.2019 Київським районним судом було відкрито провадження у цивільній справі №640/10395/19 до АТ «Харківміськгаз» про захист прав споживачів. 03.12.2019 позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Харківміськгаз» Київським районним судом м.Харкова по справі №640/10395/19 було залишено без задоволення. 25.03.2020 Харківський Апеляційний суд залишив без задоволення Апеляційну скаргу [PERSON] по справі №640/10395/19 та залишив без змін Рішення Київського районного суду м.Харкова від 03.12.2019. На підставі викладеного, у зв`язку з невиконанням відповідачем виниклих зобов`язань, представник позивача звернулась до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. На виконання вказаних вимог, судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб - відповідачів у справі та 24.12.2020 отримано відповідну довідку. Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. За умов ч.6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. Ціною даного позову позивачем зазначена сума 74 478 грн. 27 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із положеннями п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною і на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України, підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 11.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 11.01.2021 було направлено відповідачу за місцем реєстрації та повернуто без вручення адресатові. Правом на подачу відзиву на позовну заяву [PERSON] не скористалась. У судове засідання представник позивача не з`явилась, до суду 24.03.2021 подала заяву про розгляд справи без присутності представника позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, до суду 24.03.2021 подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з викладеним суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків. Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на підставі рішення річних загальних зборів акціонерів, що відбулися 16.04.2019 та внесених змін до Статуту є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.05.2019, Наказом №01Но-130-0519 від 20.05.2019 (а.с.54, 55-57). Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - є Оператором ГРМ, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в рамках Кодексу газорозподільних систем та діючого законодавства України, що постановою№842 від 29.06.2017 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі скорочено - НКРЕКП) «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Харківміськгаз» та постановою №999 від 07.06.2019 НКРЕКП «Про внесення змін до Постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року №842» відповідно до якої в Постанові №842 від 29.06.2017 внесено зміни назви з Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (а.с.37-39). Дія Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 поширюється на Операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Відповідно до визначення вказаного у Розділі І Глави 1 пункту 4 Кодексу ГРМ - Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Побутовий споживач відповідно до визначенням вказаного у Розділі І Глави 1 пункту 4 Кодексу ГРМ - це споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу відповідно до п.2 Розділу VI Глави 1, п.3 Розділу VI Глави 3 Кодексу газорозподільних систем надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що є публічним (не потребує письмого підписання) та укладається за типовою формою з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 ЦК України, на підтвердження чого надано постанову НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» (а.с.36). Договір розподілу природного газу укладається між Оператором ГРМ та Споживачем шляхом приєднання споживача до умов Договору розподілу природного газу - згідно Кодексу ГРМ, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Для здійснення санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання йому природного газу його постачальником Споживач відповідно до п.1 Розділу VI Глави 3 Кодексу газорозподільних систем зобов`язаний укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ. За однією поштовою адресою згідно п.1 Розділу VI Глави 3 Кодексу газорозподільних систем укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. Новий власник будинку відповідно до п.1, п.6 Розділу VI Глави 3 Кодексу газорозподільних систем для здійснення ним санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання йому природного газу його постачальником зобов`язаний укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надає ПАТ «Харківміськгаз» у будинок [ADDRESS] . Договір на проведення технічного обслуговування системи газопостачання житлового будинку № 1076 був укладений 08 жовтня 1999 року між ПАТ «Харківміськгаз» та чоловіком позивача [PERSON] , померлим [INFO] . У будинку був встановлений прилад обліку лічильника за № 9000218, [PERSON] споживала газ та сплачувала кошти за його споживання. При проведенні 16 квітня 2019 року перевірки за вказаною адресою працівники ПАТ «Харківміськгаз», у присутності споживача, склали два акти № 52/9К - про порушення, № 4607 - про виявлені порушення, а також протокол № 4607 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. В актах зазначено про ознаки несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, відсутність пломби заводу-виробника, встановлення предмета кустарного виробництва, порушення рядності цифрового механізму. В протоколі зазначено про демонтаж лічильника для проведення експертизи, а також повідомлено споживачу про необхідність прибути на засідання комісії в ПАТ «Харківміськгаз». 23 квітня 2019 року членами комісії ПАТ «Харківміськгаз» було проведено експертизу лічильника газу МКМ G6, заводський № 9000218, про що складено акт № 816Е, за результатами якої вказаний лічильник визнано непридатним для застосування. Експертизою виявлено, що пломба-заглушка не відповідає зразку заводу виробника. 23 квітня 2019 року проведена повірка лічильника газу МКМ G6, заводський № 9000218, про що Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» видано довідку № 39-1-4/9104 ЦСБ 816Е про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. 17 травня 2019 року комісією ПАТ «Харківміськгаз» було складено протокол необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, за яким збитки, завдані порушенням споживача, складають 68 516,17 грн. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи, що рішенням Київського районного суду м.Харкова від 03.12.2019, яке залишено без змін Постановою Харківського апеляційного суду від 25.03.2020, у справі №640/10395/19 було встановлено вартість завданих [PERSON] збитків у розмірі 68 516,17 грн., ця обставина не підлягає додатковому доказуванню. Відповідно до п. 3 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі, якщо між Оператором ГРМ і споживачем не досягнуто згоди щодо компенсації споживачу завданих збитків чи перерахунку наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач надав розрахунок ціни позову: вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 23.05.2019 по 21.12.2020, що становить суму 74 478 грн. 27 коп. У зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання відповідачу нараховано за період з 23.05.2019 по 21.12.2020:- 3 % річних у розмірі - 3260 грн. 62 коп.;- інфляційні втрати за час прострочення в розмірі - 2701 грн. 48 коп. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Зазначений правовий висновок також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18, яка з метою забезпечення прогнозованості правозастосовчої практики відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. [PERSON] , заперечуючи проти позову, не надала суду жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування своїх заперечень, клопотань про витребування таких доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених АТ «Харківміськгаз» позовних вимог, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивач АК «Харківміськгаз» сплатило судовий збір в розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5701 від 26.11.2020 (а.с.9). Пред`явлений позов задоволений на 100%. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задовольняються судом в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved