Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє від імені позивача [PERSON], звернулась до суду з даним позовом в якому зазначає, що останній в період з 16.09.1986 року по 29.07.2013 року працював підземним гірником очисного вибою, підземним підривником шахти «Ювілейна» ПрАТ «Євраз [PERSON]». У квітні 2013 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої- другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.).ЛН першого-другого ступеня. 04.06.2013 року на підприємстві відповідача проведено розслідування по факту професійного захворювання [PERSON] та складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання. За довідкою МСЕК від 16.07.2013 року [PERSON] при первинному огляді у звязку із професійним захворюванням встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 15%, в подальшому 21.06.2016 року при повторному огляді у звязку з професійним захворюванням була встановлена стійка втрата професійної працездатності-25% з переоглядом 01.06.2018 року. У звязку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 320000,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, оскільки під час влаштування на роботу відповідач достовірно знав про умови праці в яких йому буде необхідно працювати. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у період з 16.09.1986 по 29.07.2013 року, часу звільнення у звязку з виходом на пенсію перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Євраз [PERSON]» підземним скреперистом, підземним гірником очисного забою, підземним машиністом, підземним підривником, зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки (а.с.19-20) та не заперечувались сторонами під час розгляду справи. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 18.04.2013 року, за №723, [PERSON] встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН першого-другого ступеня. (а.с.8). Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 07.04.2016 року, за №528, [PERSON] встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої ст.), група В, загострення середнього ступеню важкості. ЛН другого ступеню. Захворювання професійне (18.04.2013р.) (а.с.9). 22 травня 2013 року на підприємстві ПАТ «Євраз [PERSON]» було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у [PERSON]: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН першого-другого ступеня., встановленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого Головним державним санітарним лікарем м.Кривого Рогу. (а.с.4-5). Відповідно до п.16 зазначеного Акту, професійне захворювання у [PERSON] виникло за таких обставин: працюючи на шахті «Ювілейна» підземним вибуховиком, підземним гірником очисного вибою, внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони. Відповідно до п.19 Акту, особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, враховуючи роботу [PERSON] на шахті «Ювілейна» впродовж більше 26 років в умовах впливу шкідливих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання встановити неможливо. Згідно копії Довідки огляду МСЕК серії АБ № 0007301 від 16.07.2013 року [PERSON] при первинному огляді встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15% ХОЗЛ, без встановлення групи інвалідності, з 01 липня 2013 року до 01 липня 2014 року. Визначено потребу у медикаментозному лікуванні, ВМП. (а.с.6). Згідно копії довідки огляду МСЕК серії 12ААА № 016959 від 21.06.2016 [PERSON] при повторному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 25% без встановлення інвалідності з 21 червня 2016 року до 01 липня 2018 року, з переоглядом 01.06.2018, у звязку з професійним захворюванням, з яких 25% - хронічне обструктивне захворювання легень (а.с.7). [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у звязку з професійним захворюванням, що підтверджується виписними епікризами. (а.с.10,11,12,13,14,15,16,17,18). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. Як зазначено у Рішенні Конституційного [PERSON] №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені у п.п.16,19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22.05.2013 року, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Євраз [PERSON]» є винним підприємством у виникненні профзахворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 25% втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, стаж його роботи на підприємстві відповідача більше 26 років, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Євраз [PERSON]», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 16000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України з ПрАТ «Євраз [PERSON]» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial