Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , протягом року до моменту смерті останньої; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Крім неї, інших відомих спадкоємців немає. На час смерті [PERSON] , [PERSON] , мешкала разом з померлою в будинку позивачки та здійснювала догляд за нею. На підставі ст.1268 ЦК України, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після померлої. Таким чином, до позивачки, як до спадкоємиці, що прийняла спадщину, перейшло право померлої на вищевказаний житловий будинок. Враховуючи, що з часом був втрачений правовстановлюючий документ на житловий будинок, позивачка не має можливості належним чином оформити своє право на спадщину в загальному порядку, тому звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування. Ухвалою Приазовського районного суду від 04 січня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання, витребувано з Приазовської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 20 січня 2021 року з Приазовської державної нотаріальної контори надійшла відповідь, згідно якої спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило, відповідачем відзиву на позовну заяву не було надано. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Адвокат Ковальов Д.В. надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та без участі позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача - Олександрівської сільської ради Запорізької області у судове засідання не з?явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнають. Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 14/. Згідно свідоцтва про шлюб /а.с. 10/ дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] - позивача по справі /а.с. 9/ матір`ю зазначена [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі й на належний їй житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав /а.с. 16/. Відповідно до інформаційної довідки, наданої нотаріусом Приазовської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася. Згідно довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради за № 344 від 23.12.2020 року /а.с. 15/ [PERSON] була зареєстрована та постійно мешкала по день смерті, [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з нею мешкала протягом року без реєстрації донька [PERSON] , яка є звісним спадкоємцем. Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому, з урахуванням визнання позову відповідачем, слід визнати той факт, що [PERSON] постійно проживала спільно зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , протягом року до моменту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, з урахування того, що [PERSON] мешкала разом зі спадкодавцем [PERSON] і протягом строку для прийняття спадщини не відмовилася від неї, суд вважає, що [PERSON] шляхом пасивної поведінки прийняла спадщину. Представник позивача стверджує, що оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок був втрачений. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved