Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Представник позивача за дорученням [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу збитків, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 10550 гривень 25 копійок. В обґрунтування позову зазначив, що 06 березня 2015 року в місті Одеса по вулиці Мечникова - Прохорівська, [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ» державний реєстраційний номер «35951 ОЕ», допустив зіткнення з транспортним засобом «Daihatsu» державний реєстраційний номер «ВН 0354 СР», що належить [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Вина відповідача у скоєнні ДТП доведена і підтверджується постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 24 квітня 2015 року. В результаті вказаного вище ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. В результаті ДТП власнику автомобіля [NUMBER] завдано матеріальної шкоди. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Потерпіла з метою отримання відшкодування звернулася до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило страхову виплату потерпілій особі в розмірі 10550 гривень 25 копійок. Позивач з метою досудового врегулювання спору направляв відповідачу претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, але відповідачем не проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування завданих збитків. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 10550 гривень 25 копійки, судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не зявився. Надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с. 40,46). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «адресат не проживает по указаному адресу» (а.с. 43, 48). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається особі за адресою її місця проживання, перебування або реєстрації, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З довідки з Тарутинського районного сектору ГУДМС України в Одеській області вбачається, що [PERSON], [INFO], значиться зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 37). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 24 квітня 2015 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністратвне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень в дохід держави (а.с.19-20). Внаслідок ДТП, скоєнного [PERSON] отримав механічні пошкодження автомобіль [NUMBER]. 06 березня 2015 року потерпіла [PERSON] звернулася з заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної під час ДТП (а.с.11), до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1299069 від 03 вересня 2015 року (а.с. 8). Згідно звіту №766/1332 від 26 березня 2015 року, складеного ФОП «Івасенко Петро Петрович», розмір завданих [PERSON] збитків складає 17136 гривень 35 копійок (а.с. 25-34) . Відповідно до платіжного доручення №891 від 02 липня 2015 року, потерпіла [PERSON] отримала 10550 гривень 25 копійок страхового відшкодування згідно акту №ОЦ/123/450/15/0117 від 01 липня 2015 року (а.с.10). 16 липня 2015 року позивачем була направлена відповідачу вимога вих. № РУ/2/0117/15/2 з проханням в добровільному порядку компенсувати витрати (а.с. 6-7). Відповідно до п.п. 38.1.1. п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхування або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування збитків в порядку регресу законні та обґрунтовані , а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 гривені 60 копійок, згідно платіжного доручення №43596 від 25 серпня 2015 року (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved