Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11077080000, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошті у розмірі 20 000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором від 14 листопада 2006 року між сторонами укладено іпотечний договір № 30533, відповідно до якого [PERSON] передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.11.2006 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В. І. за реєстровим № 5580 (зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 14.11.2006 р. за № 1713287). В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, станом на 28 липня 2015 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 25 454,74 доларів США, що еквівалентно 561 589,56 грн., а тому представник позивача в рахунок погашення заборгованості просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача Оверчук О. М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задоволити. Представник відповідача Сиськова О. Л. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що пред'явлений ПАТ «Дельта банк» позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки за кредитним договором № 11077080000 від 14 листопада 2006 року не відповідає способу захисту та не може бути вирішений судом, оскільки суд не наділений повноваженнями вирішувати вказане питання таким способом. Крім того, представник відповідача зазначила, що 31 серпня 2015 року представник ПАТ «Дельта Банк» звертався до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, в рахунок дострокового стягнення заборгованості позичальника за кредитним договором № 11077080000 від 14 листопада 2006 року. Просила суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими обґрунтовується позов, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судом встановлено, що 14 листопада 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 11077080000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 20 000 доларів США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в строк до 10 листопада 2026 року або достроково зі сплатою 11,30% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передала у іпотеку нерухоме майно, а саме : житлову квартиру загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (договір іпотеки № 30533 від 14 листопада 2006 року).Згідно умов договору іпотеки позивач має право у разі невиконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок предмету іпотеки. Крім того, право вимоги до [PERSON] за укладеним нею кредитним договором № 11077080000 від 14 листопада 2006 року виникло у банку на підставі укладеного 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» Договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами. Однак, пред'явлений ПАТ «Дельта банк» позов про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки за кредитним договором № 11077080000 від 14 листопада 2006 року не відповідає способу захисту та не може бути вирішений судом, оскільки суд не наділений повноваженнями вирішувати вказане питання таким способом. Відповідно до п.п. 4.1.1-4.1.3 Іпотечного договору, іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Згідно умов договору іпотеки позивач має право у разі невиконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок предмету іпотеки. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачено лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина 1 статті 328 ЦК України). Отже, аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Пред'явлена ПАТ «Дельта банк» вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки за кредитним договором № 11077080000 від 14 листопада 2006 року не відповідає способу захисту та не може бути вирішена судом, оскільки суд не наділений повноваженнями вирішувати вказане питання таким способом (правова позиція ВСУ, зроблена у справі за № 6-1851цс15 від 30.03.2016 року; №6-2457цс16 від 02.11.2016 року та ВСУ у справі за № 496/387/14-ц від 25.04.2018 року). Крім того, судом встановлено, що 31 серпня 2015 року представник ПАТ «Дельта Банк» звертався в Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність в рахунок дострокового стягнення заборгованості позичальника за кредитним договором № 11077080000 від 14 листопада 2006 року. Тобто, на дату звернення позивачем з даним позовом до суду вже існувало інше судове рішення в даних правовідносинах, яке набрало законної сили. Рішенням Рівненського міського суду від 19 травня 2014 року в цивільній справі № 569/607/14-ц задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за тим же іпотечним договором № 30533, шляхом передачі у власність банку в рахунок дострокового стягнення всієї суми заборгованості позичальника в розмірі 20 536,06 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 164 144,72 грн., яка включає в себе: розмір залишку основної заборгованості по кредиту (тіло кредиту), відсотки за користування кредитом та неустойка, за тим же кредитним договором № 11077080000 від 14 листопада 2006 року, та усунення перешкод у здійсненні права власності ПАТ «Дельта Банк». Вимогою статті 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відтак, беручи до уваги той факт, що раніше прийняте рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2014 року в цивільній справі № 569/607/14-ц, яке набрало законної сили на дату звернення до суду 31.08.2015 року з позовом в даній цивільній справі, вже було стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» всю залишкову суму основної заборгованості за тим же кредитним договором № 11077080000 від 14 листопада 2006 року, несплачені відсотки за користування кредитом та неустойку у той же спосіб - звернення стягнення на предмет іпотеки за тим же іпотечним договором № 30533, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом передачі у власність банку. Таким чином у даному випадку вбачається подвійне стягнення судом з відповідача заборгованості за тим же кредитним договором, що є недопустимим згідно зі ст. 61 Конституції України, а також вдруге звернуто судом стягнення на іпотечне майно шляхом передачі у власність банку, якого юридично вже не існувало у власності [PERSON] на дату прийняття судом рішення у даній справі. Таким чином, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та рівності та змагальності, враховуючи наведені обставини суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, в зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю пред'явленого позову.

Outcome: dismissed