Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої підтримав у судовому засіданні та обґрунтовує тим, що 03.05.2007 р. між учбово-виховним комплексом «Казка» та [PERSON] було укладено договір № 96 про надання послуг з виховання та навчання її доньки - [PERSON] 09.09.2010 р. сторонами було укладено та підписано додаткову угоду до вказаного договору. Згідно цієї додаткової угоди [PERSON] повинна сплатити за навчання своєї доньки [PERSON] за 2010-2011 навчальний рік суму у розмірі 12000 гривень та витрати на харчування кожного місяця по факту перебування дитини у закладі. З боку ДП ПАТ «Сумбуд» Сумський навчально-виховний комплекс «Просперітас» умови договору виконав в повному об'ємі. Натомість [PERSON] було сплачено лише 3000 гривень за навчання та 1318 гривень за харчування. На теперішній час заборгованість [PERSON], згідно додаткової угоди від 09.09.2010 р., складає: 9000 гривень за навчання та 2562 гривень за харчування, а всього 11562 гривні. Адміністрація ДП ПАТ «Сумбуд» Сумський навчально-виховний комплекс «Просперітас» неодноразово нагадували [PERSON] про необхідність погашення заборгованості. Остання визнавала наявність заборгованості, але далі обіцянок погасити борг діло не йшло. 07.08.2013р. адміністрацією НВК «Просперітас» направлявся офіційний лист [PERSON] з вимогою виплати боргу. Але ніякої відповіді від боржниці не надійшло. В зв'язку з цим ДП ПАТ «Сумбуд» Сумський навчально-виховний комплекс «Просперітас» було вимушене звернутись за наданням правової допомоги з метою подачі до суду позовної заяви для відновлення своїх порушених справ. Витрати на оплату правової допомоги складають 5000 гривень, які відносяться до судових витрат. Крім того до судових витрат відноситься сплачений судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ДП ПАТ «Сумбуд» Сумський навчально-виховний комплекс «Просперітас» грошові кошти в сумі 11562 гривні заборгованості, та судові витрати на оплату правової допомоги та судовий збір в сумі 5243, 60 гривень. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши суду, що позивач пропустив строк позовної давності, відповідно вимоги повинні залишитися без задоволення. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає відмовити у задоволенні позовних вимог. 03 травня 2007 р. між учбово-виховним комплектом «Казка» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з виховання та навчання доньки - [PERSON] /а.с.4/. 09 вересня 2010 р. укладено додаткову угоду, згідно якої [PERSON] зобов'язувалася оплатити вартість навчання за 2010-2011 р. учбовий рік у сумі 12 000 грн. та витрати на харчування кожного місця по факту перебування дитини у закладі /а.с.5-6/. Згідно додаткової угоди [PERSON] зобов'язувалася сплачувати витрати на навчання і утримання вихованця на рахунок учбово-виховного комплексу шляхом внесення в касу або перерахування на рахунок учбово-виховного комплексу у розмірі не менше 1 000 грн. щомісячно до 10 числа. Відповідно наданої довідки позивачем, заборгованість по оплаті за навчання та харчування [PERSON] у 2010-2011 навчальному році становить 11 562 грн. /а.с.7/. Згідно нормам ЦК України, строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу становить три роки. П. 4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» передбачено, що за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (абзац другий частини п'ятої статті 261 ЦК України), тобто після закінчення: або передбаченого частиною другою статті 530 ЦК України семиденного строку від дня пред'явлення вимоги; або передбаченого іншим актом цивільного законодавства чи договором іншого пільгового строку, в який боржник має виконати зобов'язання. Виняток з цього правила становлять випадки, коли із закону або з договору випливає обов'язок негайного виконання зобов'язання: у такому разі перебіг позовної давності починається від дня пред'явлення вимоги кредитором. Відповідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особи дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позивачем не надано достатній обсяг доказів на підтвердження обґрунтованості стягнення з відповідачки заборгованості за навчання та харчування, в межах строку позовної давності. Згідно довідки заборгованості, відповідачка з листопада 2010 р. по серпень 2011 р. не здійснювала оплату за навчання доньки, відповідно строк позовної давності не переривався.

Outcome: dismissed