Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Представник КС «СуперКредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 14221,05 грн та судових витрат, посилаючись на те, що 30 листопада 2016 року між КС та [PERSON] укладений кредитний договір № СК-39/0142/16/120/06, згідно якого [PERSON] отримала кредит в сумі 5000,00 грн зі сплатою процентів, які нараховуються на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 66 % річних. Відповідно до п. 3.4 Договору у випадку прострочення відповідачем терміну платежів Позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі одного відсотка від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26 листопада 2019 року складає 13389,58 грн, з них: 3126,28 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 14 листопада 2017 року по 26 листопада 2019 року, 10263,30 грн - сума несплаченої пені за період з 21 квітня 2018 року по 26 листопада 2019 року. Крім цього, за невиконання грошового зобов`язання відповідач повинен нести відповідальність, передбачену ч.2\~ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору, заборгованість позичальника перед позивачем в цій частині складає 800,47 грн, з яких: 227,97 гривень - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 21 березня 2018 року по 31 жовтня 2019 року; 110,46 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 21 березня 2018 року по 26 листопада 2019 року; 462,04 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 01 грудня 2016 року по 26 листопада 2019 року. Також позивач звертався до відповідача з листом в якому повідомляв про наявну заборгованість за кредитним договором, в зв`язку з чим були понесені витрати на листування в сумі 31,00 гривні. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. У зв`язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № СК-39/0142/16/120/06 від 30\~листопада 2016\~року в сумі 14221,05 грн, з яких: 3126,28 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 14 листопада 2017 року по 26 листопада 2019 року, 10263,30 грн - сума несплаченої пені за період з 21 квітня 2018 року по 26 листопада 2019 року, 227,97 гривень - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 21 березня 2018 року по 31 жовтня 2019 року; 110,46 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 21 березня 2018 року по 26 листопада 2019 року; 462,04 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 01 грудня 2016 року по 26 листопада 2019 року, 31,00 грн витрачені кошти на листування, та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 12 березня 2020 року по даній справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вказану ухвалу суду про відкриття провадження відповідач отримала 18 березня 2020 року. Станом на 06 квітня 2020 року відзив на позов відповідачем до суду не подано, а тому у відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Згідно вимог ч.13\~ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до\~ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України\~в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення,виходячи з наступного: 30 листопада 2016 року між КС «Супер Кредит» та членом кредитної спілки [PERSON] укладено кредитний договір СК-39/0142/16/120/06, згідно якого [PERSON] отримала кредит в сумі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього договору Згідно п.3.2 ч. 3 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість відсотків річних. Як вбачається з п. 3.3 Кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у Додатковому договору про транш, що є невід`ємною частиною договору. Уразі утримання кредиту траншами Сторони вносять зміни до графіку платежів шляхом підписання Додаткового договору про транш, який наведено у таблиці в даному пункті договору. Згідно п. 3.4 ч. 3 Договору у випадку прострочення Позичальником терміну платежів, зазначених у п. 3 останнього укладеного сторонами Додаткового договору Кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Відповідно до п.3.6. кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. Згідно до п.3.7. кредитного договору, у випадку якщо відповідач не повернув кредит в строки, зазначені п. 5.1 кредитного договору, то з наступного дня після закінчення строку дії кредитного договору проценти по кредиту продовжують нараховуватись за тією ж ставкою, що вказана в п.3.2 та в п.3.4 Договору. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов`язання за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього Кредитного договору. КС «Супер Кредит» зобов`язання за кредитним договором виконала в повному обсязі, що стверджується платіжними дорученнями №№ 7679, 7680 від 30 листопада 2016\~року. У строки, встановлені договором, відповідач обумовлених у ньому умов не виконала, прострочила сплату щомісячних платежів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед кредитною спілкою, розмір якої згідно бухгалтерського розрахунку станом на 26 листопада 2019 року складає 13389,58 грн, з них: 3126,28 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 14 листопада 2017 року по 26 листопада 2019 року, 10263,30 грн - сума несплаченої пені за період з 21 квітня 2018 року по 26 листопада 2019 року. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст.ст.\~527,\~530 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.1054,1055ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Так, судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором\~СК-39/0142/16/120/06 від 30 листопада 2016 року загальна заборгованість відповідача перед КС «Супер Кредит» станом на 26 листопада 2019 року складає 13389,58 грн. Згідно із\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до постанови Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 приписи статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Час прострочення - це час з моменту закінчення строку дії Договору по день звернення з позовом до суду. Детальні роз`яснення для розрахунку інфляційних вміщені у Листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та Роз`яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1999 «Про деякі питання, пов`язані з застосуванням індексу інфляції». Статтею 1048 ЦК України\~визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Провівши розрахунки з урахуванням індексу інфляції, офіційно встановленого в Україні за період з липня 2018 року по квітень 2019 р, судом встановлено, що розмір втрат позивача у зв`язку з інфляцією становить 227,97 грн. Крім того, на прострочену суму заборгованості нараховано 3% річних, загальна сума яких складає 572,5 грн. Відповідно до ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. ч. 1, 3\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на наведене, зважаючи на те, що відповідач своїм правом надати відзив на позов і спростувати доводи позивача не скористалася, суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № СК-39/0142/16/120/06 від 30 листопада 2016 року, що станом на 26 листопада 2019 року складає 14190,05 грн,з яких: 3126,28 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 14 листопада 2017 року по 26 листопада 2019 року, 10263,30 грн - сума несплаченої пені за період з 21 квітня 2018 року по 26 листопада 2019 року, 227,97 гривень - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 21 березня 2018 року по 31 жовтня 2019 року; 110,46 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 21 березня 2018 року по 26 листопада 2019 року; 462,04 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 01 грудня 2016 року по 26 листопада 2019 року, яка виникла внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Разом з тим судом встановлено, що листом № 1022/19 від 12 квітня 2019 року Кредитної спілки «Супер Кредит», [PERSON] повідомлялася про те, що станом на дату відправлення листа вона має заборгованість перед кредитною спілкою по кредитному договору від 30 листопада 2016 року, яку вимагають погасити до 22 квітня 2019 року. Вказаний лист було направлено рекомендованим повідомленням на адресу відповідача та відповідач отримав лист згідно списку № 39 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих КС «Супер Кредит» в Київ - 141, де відправником вказаний СуперКредит. Плата за пересилання 31,00 грн. Відповідно до п. 5 п. 2.4 ч. 2 кредитного договору відповідач зобов`язаний оплатити можливі витрати, понесені позивачем у результаті неналежного виконання відповідачем умов даного кредитного договору. В тому числі витрати пов`язані з транспортуванням, зберіганням, оцінкою майна, на яке може бути звернення стягнення (або предметів застави), внесенням його в реєстри обтяжень, тощо. Згідно Постанови Верховного суду України від 16.11.2016року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~ Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007року №168,банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії,які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Таким чином у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 31,00 грн витрачених на листування слід відмовити, оскільки такі витрати не передбачені ні умовами договору, ні вимогами чинного законодавства. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивача 1921,00 грн судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial