Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 15 серпня 2007 року кредитного договору № 11198620000, [PERSON] надано кредит у розмірі 26\~500 доларів США зі строком повернення 15 серпня 2028 року. [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням [PERSON] за кредитним договором № 11198620000 від 15 серпня 2007 року. Позичальник грошові зобовязання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 17 серпня 2015 року виникла заборгованість. За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 18\~801,80 доларів США та 7\~975,68 грн., з них: заборгованість за кредитом 17\~583,29 доларів США, відсотки за користування кредитом 1\~218,51 доларів США, 4\~827,60 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (за період з 17 серпня 2014 року по 17 серпня 2015 року), 3\~118,08 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами (за період з 27 жовтня 2014 року по 17 серпня 2015 року), а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягає, з підстав викладених в позовній заяві та письмових пояснень від 17 лютого 2016 року. Так, представник позивача зазначає, що відповідно до умов договору поруки, він діє до повного припинення всіх зобовязань позичальника за кредитним договором, а саме до 15 серпня 2028 року. Крім того, вказує на те, що банком на виконання умов кредитного договору на адресу відповідачів було надіслано, 29 травня 2015 року вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, які [PERSON] отримано 05 червня 2015 року. Таким чином представник позивача вважає, що перебіг шестимісячного строку для припинення поруки розпочинається з настанням строку виконання основного зобовязання у повному обсязі (15 серпня 2028 року) або у разі застосування [PERSON] права на дострокове повернення кредитних коштів. За вказаних обставин звернувшись до суду 28 серпня 2015 року позивачем дотримано шестимісячний строк встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України. Представник відповідача [PERSON], - [PERSON] до суду не зявилася , надала до суду заяву про розгляд справи за її відбутністю. Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості не визнає, просила суд в цій частині позову відмовити. Будь-яких заяв та клопотань від них не находило. [PERSON] до суду не з'явився, належним чином сповіщений про день та час слухання справи увстановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, а також на повно та всебічно зясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозвязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, cуд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № 11198620000, за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 26\~500 доларів США, на задоволення особистих потреб, а саме на придбання квартири, розташованої за адресою: м. Херсон, вул. 40 Років Жовтня, б. № 110[ADDRESS] шляхом зарахуванням [PERSON] коштів на поточний рахунок позичальника № 26208141004700. Строк кредитування складає з 15 серпня 2007 року по 15 серпня 2028 рік зі сплатою відсотків за користування кредитом. Найменування АКІБ «УкрСиббанк» змінено на ПАТ «УкрСиббанк» (а.с. 8 25). 27 травня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено додаткова угода № 2 до кредитного договору № 11198620000, за умовами якої строк сплати процентів встановлено з 1 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані [PERSON] такі проценти (а.с. 26). Відповідно до п. 1.2.2. кредитного договору № 11198620000 (далі кредитний договір), позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути [PERSON] кредит у повному обсязі в терміни, не пізніше 15 серпня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного [PERSON] терміну (достроково) відповідно до умов розділу ІІ цього Договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 договору. Згідно з п. 4.2 кредитного договору позичальник зобовязався погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі на рахунок, вказаний в першому розділі данного Договору. Як вбачається з п. 4.6 розділу 4 кредитного договору, позичальник зобовязався достроково повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії у випадках встановлених п.п. 2.11, 4.8, 4.9, 5.7, 5.10, 5.12, 5.14, 7.4, 10.2, 10.14 цього договору та/або порушень істотних умов цього договору та застосування [PERSON] процедури щодо дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 12 цього договору. У випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів строком більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов цього договору, та/або у випадку порушення позичальником та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з [PERSON] договору щодо надання забезпеченого виконання зобовязань позичальника за цим договором Банк має право вимагати дострокового повернення нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 12 цього договору (п. 5.9 кредитного договору). Відповідно до п. 12.1 розділу 12 кредитного договору, у випадку настання обставин визначених, зокрема в п. 5.9 цього договору та направлення [PERSON] позичальнику повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дня одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від [PERSON], вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредитувід [PERSON], при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення [PERSON] чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) [PERSON] інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) [PERSON], вважати термін повернення кредиту таким що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від [PERSON]. Кредитом [PERSON] користувався, але не виконував належним чином грошові зобовязання за договором. Розмір заборгованості позичальника на 17 серпня 2015 року становить 18\~801,80 доларів США та 7\~975,68 грн., з них: заборгованість за кредитом 17\~583,29 доларів США, відсотки за користування кредитом 1\~218,51 доларів США, 4\~827,60 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 3\~118,08 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами (а.с. 37 50). В якості забезпечення виконання вимог за кредитним договором № 11198620000 між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 11198620000 від 15 серпня 2007 року, згідно умов якого, остання взяла на себе зобовязання відповідати за виконання з боку [PERSON]Д, умов кредитного договору в повному обсязі (а.с. 27 28). 29 травня 2015 року на адресу відповідачів [PERSON] надіслані вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, вказану вимогу відповідач [PERSON] отримав 05 червня 2015 про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Зі змісту вимоги вбачається, що позивач вимагає погасити прострочену заборгованість протягом 31 календарного дня у розмірі 863,17 доларів США (заборгованість) та 785,32 доларів США (проценти) та у разі невиконання вказаних порушень вимагав дострокового повернення суми наданого кредиту за договором в розмірі 18\~368,61 доларів США (а.с. 29 30, 31 32). Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60 ЦПК України). Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобовязань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1049 ЦК України. Порука є способом забезпечення виконання зобовязання (ст. 553 ЦК), договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Як слідує з постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК україни). Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, позивач відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 12.1 розділу 12 кредитного договору змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, від дати порушення позичальником встановленого [PERSON] строку для дострокового повернення кредиту. Враховуючи вищенаведене, доводи представника позивача про дію договору поруки до повного виконання основного зобовязання за кредитним договором, а саме до 15 серпня 2028 року, не підлягають врахуванню судом, оскільки умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобовязань позичальника не свідчить про те, що договором встановлено строк припинення поруки, в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України. Аналіз ч. 4 ст. 559 ЦК України дає підстави для висновку, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у цій нормі) не є строком захисту порушеного права (строком позовної давності), а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року (справа № 6-263цс15). Враховуючи вищенаведене суд вбачає, що оскільки за своєю правовою природою строк передбачений ч. 4\~ст. 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), а його закінчення є підставою для припинення поруки; цей строк не може бути поновлено, зупинено чи перервано з підстав передбачених ст. ст.\~263,\~264, ч. 5 ст.\~267 ЦК України, тому суд зобовязаний самостійно застосувати норми про такий строк на відміну від строку позовної давності який застосовується судом за заявою сторін, встановивши факт закінчення строку, суд відмовляє кредитору в позові за відсутністю у нього права вимагати стягнення боргу з поручителя, що припинилося у звязку з його спливом. Із позовом до суду Банк звернувся лише, 27 серпня 2015 року, тобто позов кредитором до поручителя предявлено поза межами встановленого законом шестимісячного строку, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України тягне за собою припинення поруки. Таким чином, суд вбчає, що позивач не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки з його закінченням припинилася дія самого права, тому відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення боргу за договором поруки з [PERSON], оскільки вони предявленні до поручителя з порушенням встановленого строку. За цих обставин та відповідно до умов кредитного договору, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Банк має право вимагати повернення кредиту та сплати процентів від відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Розмір заборгованості викладений в позові, суд вважає обґрунтованим позивачем та не спростований. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 3\~654 грн. (а.с. 4).

Outcome: partial