Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що відповідно до укладеного 24.07.2007 р. договору №SAMDN03000015002114 ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит в розмірі 10000,00 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів. У зв'язку з викладеним вище, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом на загальну суму 30913,73 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.07.2013 р. складає 247000,00 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача, ПриватБанк згоден на заочний розгляд справи та постановлення заочного рішення по справі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 24 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №SAMDN03000015002114 згідно умов якого Банк зобов'язується надати [PERSON] кредит у розмірі 10000,00 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом, а відповідач зобов'язалася використовувати кредит за призначенням та повернути кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом. Кредит було надано під 19,20 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору кредитний договір складається з заяви позичальника та Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.5 укладеного між сторонами кредитного договору №SAMDN03000015002114 від 24.07.2007 р. [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення заборгованості по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 8.6 укладеного між сторонами кредитного договору №SAMDN03000015002114 від 24.07.2007 р. передбачено, що порушення Клієнтом строків платежу по кожному з грошового зобов'язанню, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний оплатити Банку штраф в розмірі 500 грн+5% від суми позову. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договорів діє до моменту належного його виконання сторонами зобов'язань Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Однак у порушення умов кредитного договору №SAMDN03000015002114 від 24.07.2007 р. відповідач, [PERSON], своїх зобов'язань по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем станом на 16.07.2013 р. утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 30913,73 дол. США, яка складається з: 14260,98 дол. США - заборгованість за кредитом; 16652,75 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності зі ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Отже, у судовому засіданні встановлений факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №SAMDN03000015002114 від 24.07.2007 р. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що право на повернення боргу позивача підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України зазначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що позивач за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2470,01 грн. (платіжне доручення №ВОТМ9ВО08W0 від 19.07.2013 р.). Також позивачем за публікацію оголошень у пресі про виклик відповідача у судове засідання були понесені витрати на загальну суму 2310,00 грн. (рахунок №9603 від 19.11.2013 р., рахунок №9964 від 29.11.2013 р., рахунок №46 від 08.01.2014 р., рахунок №3262 від 24.04.2014 р., рахунок №3933 від 22.05.2014 р.) Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved