Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Представник АТ «Універсал Банк» 29.04.2020 року звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківський послуг «Monobank» від 24.05.2018р. у розмірі 165761,83 грн., яка станом на 20.02.2020 складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 60260,93 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 105500,90 грн. та стягнення 2102,00 грн. судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 24.05.2018 року, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 55000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку» складає між ними Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти банку для погашення заборгованості, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, що станом на 20.02.2020 року становить 165761,83 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 60260,93 грн., заборгованість за пенею та комісією 105500,90 грн. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. 02 жовтня 2020 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що у зв`язку із сімейними обюставинами відповідачем було порушено графік погашення кредиту і виникла заборгованість за наданим кредитом. Однак він не згядний із сумою залишку заборгованості за тіллом кредиту. Стверджує, що відповідачем було внесено суми погашення за наданим кредитом в розмірі 14550 грн. та сплачено 18001,45 грн. Вважає вимоги в частині тягнення суми 60260,93 необгрунтованими, недоведеними і такимим, що не можуть бути задоволені судом. Також вважає безпідставною заборгованість за пенею та комісією в сумі 105500,90. У наданій позивачем анкеті-заяві від 24.05.2019 процентна ставка не зазначена, а також відсутня умова про віждповідальність боржника у вигляді неустойки за порушення зобов`язання. До позовоної ьзаяви додано роздруківку витягу Умов обслуговування рахунків фізичної особи та витяг з тарифів. Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг Умов відповідач розумів, ознайомився і погодився з ним, укладаючи кредитний договір. Віджсутні також докази того, що вказаний документ на момент отримання [PERSON] кредитних коштів взагалі містив умови щодо сплати процентів за коритсування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цьому документі розмірах і способу нарахування, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами, пенею, комісією, а також штрафів не підлягають задоволеню. 26 жовтня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача із зазначенням про підтримання позовних вимог у повному обсязі, наявність необхідних доказів в матеріалах справи, відсутність клопотань та заяв з боку «Універсал Банк». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання у встановленому законом порядку. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 55000,00 грн. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно наданого банком розрахунку станом на 20.02.2020 року заборгованість відповідача становить165761,83 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 60260,93 грн., заборгованість за пенею та комісією 105500,90 грн. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту 30260,93 грн. ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог про стягнення пені та комісії, то ці вимоги до задоволення не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістомстатті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістомстатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. У даній справі кредитний договір укладався на підставі договору оферти у формі анкети-заяви, розробленої АТ «Універсал Банк». У Анкеті-заяві на приєднання відсутні умови щодо процентної ставки та відповідальності за прострочення платежів. У анкеті-заяві вказано, що Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту отримані відповідачем у мобільному додатку. Проте, вказані Умови, Тарифи та інші вказані вище документи не можуть бути застосовані судом, адже, у анкеті-заявці відсутня інформація, що позичальник ознайомився саме з цими умовами. З оглянутого витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб, Тарифів, що є додатками до позовної заяви, суд робить висновок, що ці документи є значними за обсягом, стосуються надання різних банківських послуг. Вивчення і з`ясування змісту цих документів потребують значного часу і певної фінансової грамотності позичальника коштів. Позивач не підтвердив, які ж конкретні умови він запропонував позичальнику при підписанні анкети-заяви, так як, на поданому банком екземплярі умов відсутній підпис позичальника, яким би він засвідчив свою згоду про отримання кредиту на чітко визначених умовах. Пересічний споживач банківських послуг не може ефективно здійснити свої права бути поінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, оскільки Умови і правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) викладено правовий висновок, згідно якого, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В анкеті-заяві позичальника від 24.05.2018 року процентна ставка за кредитом не зазначена. Крім того, у цій анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у виді неустойки (пені, штрафів) за порушення грошового зобов`язання та її визначеного розміру. Анкета-заява не містить положень щодо умов та розміру нарахування комісії. Крім того, слід звернути увагу на те, що позивач заявляє вимогу про стягнення пені та комісії, визначаючи лише їх загальну суму 105500,90 грн. Підставність вимог про стягнення комісії та її розмір жодними чином не обґрунтовані. Таким чином, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню в примусовому порядку лише загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), у стягненні пені та комісії слід відмовити. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, виходячи з принципу пропорційності, розрахунок судового збору, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, виглядає наступним чином: 60260,93х 2102,00 : 165761,83 = 764,16 У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 764, 16 грн. судового збору. Однак, приймаючи до уваги те, що позивачем при подачі позовної заяви судовий збір сплачено не в повному обсязі, зокрема не доплачено 384 грн. 43 коп., вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial