Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Представник заявниці адвокат Чавурська О.В. звернулася до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю IV-ХС № 041417 від 22 грудня 2002 року. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] помер батько заявниці, який був власником земельної ділянки площею 6,96 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю IV-ХС № 041417 від 22 грудня 2002 року. У вказаному державному акті було допущено помилку, а саме прізвище було написане « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Таким чином, при видачі державного акту про право приватної власності на земельну ділянку в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці, як спадкоємиці, володіти, користуватися та розпоряджатися майном на свій розсуд. Заявниця в судове засідання не з`явилася, її представник надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Чаплинська селищна рада в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25 лютого 2019 року серія [NUMBER] 16 грудня 2002 року розпорядженням голови Чаплинської районної державної адміністрації № 598 [PERSON] було надано у приватну власність земельну ділянку площею 6,96 га та 22 грудня 2002 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю IV -ХС № 041417. Так, у державному акті на право приватної власності на землю IV-ХС № 041417 вказано, що дійсно право приватної власності на землю видано [PERSON] , але згідно з свідоцтвом про смерть вказано, що він має прізвище не Зверев, а [PERSON] . Тобто при видачі державного акту на право приватної власності на землю IV-ХС № 041417 від 22 грудня 2002 року було вказано прізвище з помилкою. Отже, невірно вказане прізвище у державному акті на право приватної власності на землю IV-ХС № 041417 унеможливлює підтвердження належності правовстановлюючого документа. Таким чином, з огляду на такі описки, що допущені в державному акті на право власності на землю, заявниця не може остаточно оформити на себе спадкове майно, що лишилося після смерті її батька. За таких обставин судом встановлено та дійсно підтверджується матеріалами справи, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії IV -ХС № 041417 виданий на ім`я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю IV-ХС № 041417 від 22 грудня 2002 року, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливо. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved