Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Представник позивача Долгарева Ольга Василівна звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.02.2008 року по 31.07.2013 року у розмірі 1542,50 грн. та судовий збір. Представником позивача до суду були надані уточнення позовних вимог, згідно яких сума заборгованості відповідача по справі за період з 01.02.2008 року по 31.07.2013 року становить 1495,51 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг за зазначений період, у зв'язку з чим виникла заборгованість. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, просив суд поновити строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що здійснював оплату наданих послуг належним чином, посилаючись на надані суду копії квитанцій про сплату вартості комунальних послуг, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати при цьому строк позовної давності у три роки з моменту подачі позовної заяви, а саме з 29.08.2013 року. Суд, дослідивши матеріали справи, заперечення відповідача, вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання. Відповідач є наймачем жилого приміщення - квартири за адресою: [ADDRESS] та користується послугами з центрального опалення та підігріву води, у зв'язку з чим він перебуває з позивачем у зобов'язальних відносинах та у них виникають відповідні цивільні права та обов'язки. Відповідно до розрахунків, які надані позивачем, заборгованість відповідача за споживання послуг з теплопостачання складає 1495,51 грн. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власником квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до п.29 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зменшення їх якості, зокрема, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, у ст. 256 ЦК України вказано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся з позовом 29.08.2013 року, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.02.2008 року по 31.07.2013 року, тобто включаючи період з 01.02.2008 року по 28.08.2010 року після спливу позовної давності. Представник позивача у позові та в судовому засіданні просив суд поновити строк позовної давності, починаючи з моменту подачі до суду заяви про видачу судового наказу щодо вимог стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання, а саме з 22.06.2012 року. У ч. 1 ст. 261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У позовній заяві та у судовому засіданні представник позивача не довів наявність поважних причин, з яких пропущено строк звернення до суду з позовом. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 267 ЦК України та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, вимога позивача про стягнення заборгованості за період з 01.02.2008 року по 28.08.2010 року заявлена поза межами строку позовної давності, в зв'язку із чим сума заборгованості за цей період, не підлягає стягненню, оскільки як вбачається із заяви, поданої відповідачем, він просить суд застосувати строк позовної даності у три роки з моменту подання позову до суду. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за період з 09.2010 року по 31.07.2013 року, то така вимога підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з розрахунку, який наданий представником позивача, у період з 09.2010 року по 31.07.2013 року за надані послуги з опалення та підігріву води до сплати відповідачу [PERSON] позивачем по справі були нараховані до сплати 5401,20 грн. Згідно наявних матеріалів справи у цей період відповідачу було нараховано суми адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, що згідно відомості, наданої позивачем, складає 2649,59 грн. та призначена для відшкодування витрат за опалення у зазначений вище період. Згідно наданих відповідачем копій квитанцій та наданої позивачем відомості нарахування та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу - з 09.2010 року по 31.07.2013 року сума оплати за надані послуги відповідачем становить 2013 грн. Відповідно наданої позивачем відомості нарахування та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу та з урахуванням наданих відповідачем по справі копій квитанцій про сплату вартості комунальних послуг, зокрема за надані послуги з опалення та підігріву води, в яких зазначено період, за який оплачується надана послуга, відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем щодо оплати наданих послуг з опалення за період з 09.2010 року по 31.07.2013 року у розмірі 670,61 грн. Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за спожиту теплову енергію в період з 29.08.2010 року по 31.07.2013 року у розмірі 670,61 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial