Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11246039000 від 02.11.2007 року та просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 424 234 (чотириста двадцять чотири тисячі двісті тридцять чотири) гривень 87 копійок, а також судовий збір у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривень. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 02 листопада 2007 року між ПАТ «Укрсіббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11246039000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 39 500 долл. США з кінцевим терміном повернення 02.11.2014 року зі сплатою 13,50 % річних. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору та графіку погашення кредиту, [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки. До цього часу відповідач зобов'язання не виконав, кредит не погасив. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Укрсіббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 155110 від 02.11.2007 року, згідно з яким відповідачі несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання договору. У судове засідання представник позивача з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судові засідання не з'являлись, сповіщались належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності або заперечень стосовно предмету позову, до суду не подавали. У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.512-519 ЦК України, ст.92, 95 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», Постанови правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 08.12.2011 року ПАТ «Укрсіббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед НБУ, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № 11246039000 від 02 листопада 2007 року, ПАТ «Укрсіббанк» надав [PERSON] Володимировчиу кредитні кошти в сумі 39 500 долл. США з кінцевим терміном повернення 02 листопада 2014 зі сплатою 13,50 % річних. [PERSON] зобов'язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни. Терміни сплати кредиту та відсотків встановлені пунктами 1.2, 1.3, 1.6 Кредитного договору, згідно з якими відповідач зобов'язався кожного місяця сплачувати встановлені договором суми стосовно погашення кредиту. Однак, відповідач встановлених Договором термінів повернення наданого йому кредиту (основної суми) та термінів сплати відсотків за кредит не дотримується. Пунктом 10.13 Кредитного договору встановлено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він повністю розуміє всі умови даного договору, свої права та обов'язки за даним договором і погоджується з ними. Таким чином, [PERSON] відомо про можливість застосування процедури примусового дострокового повернення кредиту, оскільки зазначені положення вказані в договорі, який підписаний ним особисто. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Укрсіббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 155110 від 02.11.2007 року, згідно з яким відповідачі несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання. Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Згідно з пунктом 1, 2, 3 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором (Позивачем) у тому ж обсязі, що й Позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в Кредитному договорі. Згідно з пунктом 4 Договору поруки відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною. Ці пункти Договору поруки цілком відповідають ст. 554 ЦК України, в яких зазначено, що при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. Відповідно до пункту 2 Договору поруки у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання. Згідно з положеннями пункту 6.2. Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 4 Кредитного договору. Позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін у повному обсязі. Згідно з положеннями статей 530, 612, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Через невиконання Відповідачами своїх зобов'язань по кредитному договору № 11246039000 від 02.11.2007 року, станом на 19.03.2013 року загальний розмір заборгованості становить: 53 075,80 долл. США, що в еквіваленті, згідно курсу НБУ складає 424 234 (чотириста двадцять чотири тисячі двісті тридцять чотири) гривень 87 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 32 677,13 долл. США, що в еквіваленті складає 261 188,30 грн.; заборгованість за відсотками - 20 398,67 долл. США, що в еквіваленті складає 163 046,58 грн.; комісія за ведення кредиту - 0,00 грн. Відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 628 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривень. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, так як не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, акції якої повністю належать державі, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливість кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved