Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Представник позивача за первісним позовом подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що [PERSON] є внуком [PERSON] 23 грудня 2012 року померла дочка [PERSON] [PERSON], яка була власником квартири [ADDRESS] та дачного будинку розташованого в дачному кооперативі «Вогник» на причалі № 6 Потьомкінського острову на правій стороні річки Дніпро. У встановлений законом шестимісячний строк, а саме 04 червня 2013 року, [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Крім цього, 04 червня 2013 року [PERSON] склала заповіт посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження про призначення спадкоємцем всього її майна позивача у справі [PERSON] 18 червня 2013 року заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] також подав [PERSON], яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] За станом свого здоровя [PERSON] не змогла здійснити оформлення правовстановлюючого документа на прийняту спадщину свідоцтва про право на спадщину, а 02 серпня 2013 року [PERSON] померла. 20 серпня 2013 року приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] видала [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких останній успадкував після спадкодавця [PERSON] квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 6510100000:18:006:0247 розташовану на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95. Просив суд визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом видані приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] в частині набуття спадкоємцем [PERSON] права власності на ? частину квартири [ADDRESS] і земельну ділянку кадастровий номер 6510100000:18:006:0247 розташовану на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95 та визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] право власності на ? частину зазначеної квартири та земельної ділянки. В порядку ст. 31 ЦПК України представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просив суд визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом видані приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 20 серпня 2013 року в частині набуття спадкоємцем [PERSON] права власності на ? частину квартири [ADDRESS] і земельну ділянку кадастровий номер 6510100000:18:006:0247 розташовану на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95 та визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] право власності на ? частину зазначеної квартири та земельної ділянки. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду зі зустрічним позовом відповідно до якого зазначив про те що , 23 грудня 212 року , після смерті його матері [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно , а саме [ADDRESS] та земельну ділянку розташовану на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95. 18 червня 2013 року він подав заяву на прийняття спадщини приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 20 серпня 2013 року йому було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, оскільки на час подачі ним заяви про прийняття спадщини інших заяв , від інших спадкоємців , в Спадковому реєстрі не було зареєстровано. В березні 2014 року йому стало відомо про подачу [PERSON] 04 червня 2013 року заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та складання 04 червня 2013 року заповіту в якому спадкоємцем зазначено [PERSON] У звязку з тим що [PERSON] у віці 94 років не могла самостійно та з власного бажання написати заяву про прийняття спадщини і скласти заповіт , а також з урахуванням стану здоровя не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, просив суд визнати не дійсною заяву [PERSON] на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , засвідчену 04 червня 2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та визнати не дійсним заповіт [PERSON] посвідчений 04 червня 2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Позивач за первісним позовом [PERSON], який є відповідачем за зустрічним позовом, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Представник за довіреністю позивача за первісним позовом [PERSON], який є відповідачем за зустрічним позовом, [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений позов і просив суд задовольнити його посилаючись на підстави викладеній в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити за необґрунтованістю. Відповідач за первісним позовом [PERSON], який є позивачем за зустрічним позовом, в судовому засіданні підтримав заявлений ним зустрічний позов та просив його задовольнити посилаючись на підстави викладені в зустрічному позові. В задоволенні первісного позову просив суд відмовити за необґрунтованістю. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON], який є позивачем за зустрічним позовом, адвокат [PERSON], в судовому засіданні також просила суд задовольнити зустрічний позов ,посилаючись на підстави викладені в зустрічному позові, в задоволені первісного позову просила суд відмити за необґрунтованістю. Відповідач за первісним позовом та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за зустрічним позовом, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не зявилась про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялася належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Раніше подала заяву про розгляд справ за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за зустрічним позовом, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялася належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Вислухавши сторони , свідків , дослідивши матеріали справи , суд встановив, що : [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 грудня 2007 року, зареєстрованого Херсонським БТІ 22 січня 2008 року , належала [ADDRESS]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД№744086 від 11 лютого 2008 року [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0.0598 га , розташованої на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95 кадастровий номер 6510100000:18:006:0247. [PERSON] померла 23 грудня 2012 року , про що свідчить свідоцтво про смерть видане МВДРАЦС ГУЮ у Херсонській області від 24 грудня 2012 року. Як слідує з витягів зі Спадкового реєстру , 06 червня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON], за заявою спадкоємця першої черги [PERSON] від 04 червня 2013 року , було зареєстровано спадкову справу № 54575706 , де спадкодавцем зазначено [PERSON] яка померла 23 грудня 2012 року , а 18 червня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON], за заявою спадкоємця першої черги [PERSON] від 18 червня 2013 року , зареєстровано спадкову справу №54625528, де спадкодавцем зазначено [PERSON] яка померла 23 грудня 2012 року. 02 серпня 2013 року , відповідно до свідоцтва про смерть виданого ВДАЦС РС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні 02 серпня 2013 року , померла [PERSON] , спадкоємцем якої згідно до заповіту посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] червня 2013 року є [PERSON] 20 серпня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] видано на імя [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до яких , приватний нотаріус посвідчив що спадкоємцем після смерті [PERSON], яка померла 23 грудня 2012 року , на спадкове майно що складається з : земельної ділянки площею 0.0598 га , розташованої на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95 кадастровий номер 6510100000:18:006:0247 ( реєстраційний номер свідоцтва в реєстрі №1185) та трикімнатної квартири [ADDRESS] ( реєстраційний номер свідоцтва в реєстрі №1187) є [PERSON] Частиною 1 ст. 225 ЦК України визначено , що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. За висновком посмертної судово-психіатричної експертизи від 02 липня 2015 року призначеної судом в порядку вимог п. 16 пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» [PERSON] за станом свого здоровя , на момент складання заяви від 04 червня 2013 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та заповіту від 04 червня 2013 року могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. На підставі чого суд вважає що , позовні вимоги заявлені [PERSON] в зустрічній позовній заяві, щодо визнання не дійсними заяви [PERSON] на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , прийнятої 04 червня 2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та визнати не дійсним заповіту складеного [PERSON] 04 червня 2013 року , посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], є не обґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню з підстав на які він посилався в їх обґрунтування. Доводи представника відповідача [PERSON], за договором адвоката [PERSON], про те що даний висновок є не допустимим доказом так як , експертною комісією не було досліджено , при її проведенні, покази всіх свідків допитаних під час розгляду справи судом ,визнаються не переконливими і такими що суперечать обставинам встановленим судом. Згідно до ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як встановлено судом, та проти чого не заперечував в судовому засіданні [PERSON] та його представник , [PERSON] особисто, в строки визначені ст. 1270 ЦК України, звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка з урахуванням вимогп.2.2 Положення про Спадковий реєстр та додатку 6 до нього була внесена до Спадкового реєстру 06 червня 2013 року. В порядку ч.2 ст. 1296 ЦК України ,у [PERSON] виникло право на одержання свідоцтва про право на спадщину з урахуванням інших спадкоємців. Так як [PERSON] померла 02 серпня 2013 року , тобто після відкриття спадщини , право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України , перейшло до [PERSON] Право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину визначено положеннями ч.ч.1,2 ст. 1296 ЦК України де ч.2 визначено , якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. За вимогами ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як встановлено судом , свідоцтва про право на спадщину за законом видані 20 серпня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] де спадкоємцем після смерті [PERSON] яка померла 23 грудня 2012 року зазначено лише [PERSON] , видані в порушення вимог ст.1276 ЦК України , що призвело до порушення прав [PERSON] На підставі чого, суд вважає можливим захистити його порушене право шляхом визнання вказаних свідоцтв про право на спадщину за законом частко не дійсними. Вирішуючи питання в частині позовних вимог заявлених [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування, суд вважає що данні позовні вимоги не підлягають задоволенню, з урахуванням абзацу 2 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 « Про судову практику у справах про спадкування» , відповідно до якого , за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Доводи представника відповідача [PERSON], за договором адвоката [PERSON], про те що приватний нотаріус [PERSON] не мала законного права на заведення спадкової справи, так як на час подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини у нотаріуса не було належних документів того що [PERSON] померла , так як копію витягу з актового запису про її смерть нотаріус отримала лише 28 листопада 2013 року , судом визнаються не переконливими і такими що суперечать п.11.1 розділу XI Правил ведення нотаріального діловодства , яким визначено особливості формування спадкових справ та п.2.2 Положення про Спадковий реєстр відповідно до яких підставою для реєстрації спадкової справи є подача заяви спадкоємця форми встановленої додатком № 6 Положення про Спадковий реєстр. Крім того , судом також визнаються не переконливими і такими що суперечать обставинам встановленим судом , доводи представника відповідача [PERSON] , в частині того що на час реєстрації спадкової справи приватним нотаріусом [PERSON], за заявою [PERSON], в реєстрі спадкових справ не було відомостей про реєстрацію спадкової справи за заявою [PERSON], оскільки відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 18 червня 2013 року параметрами запиту була [PERSON] , а спадкова справа нотаріусом [PERSON] була заведена на спадкодавця [PERSON]. Однак порушення допущені приватним нотаріусом [PERSON] , щодо відомостей про особу спадкодавця, так само як і помилка попущена [PERSON] в заяві , в імені [PERSON] , в силу ч.1 ст. 58 ЦПК України не є належними доказами які містять інформацію щодо предмета доказування , або спростовують його , а саме факту звернення [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , факту складення заповіту та факту наявності у [PERSON] волевиявлення за звернення з заявою на прийняття спадщини . Так як відповідно до положень ст. 44 закону України « Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. А належних та допустимих доказів того що нотаріус не вчинив покладеного на нього законом обовязку , [PERSON] , відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України , суду не надав.

Outcome: partial