Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Представник за договором [PERSON] , діючий в інтересах [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку, який розташований в [ADDRESS] . Позивач звернулась до Першої бахмутської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та надала документи, що підтверджують родинний зв*язок зі спадкодавцем та правовстановлюючі документи на будинок, однак з*ясувалось, щов правовстановлюючому документів на будинок містяться виправлення, адреса будинку [ADDRESS] , державним нотаріусом Другої бахмутської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька їй було відмовлено. При перевірці документів в архівному документарному фонді з*ясувалось, що відбулось не тільки перейменування назви вулиці, а ще й відбулось перенумерування будинків, наразі [ADDRESS] має назву - [ADDRESS] наразі має [ADDRESS]. Представник позивача та позивач в судове засідання не з*явились, надали заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили проводити розгляд справи без їх присутності. Представник відповідача Бахмутської міської ради у судове засідання не прибув, надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив проводити розгляд справи без їх присутності. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області 20 лютого 2003 року, [PERSON] померла [INFO] . Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонногоуправління юстиції 09 вересня 2008 року. З дублікату свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого міським відділом комунального господарства, в цілому жилий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на праві особистої власності. Зазначений документ має виправлення, а саме: провулок змінено на [ADDRESS]. Як вбачається з довідки КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації», будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] Постановою державного нотаріусу Першої бахмутської державної нотаріальної контори від 23 вересня 2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки в правовстановлюючому документі неналежним чином внесені виправлення. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), отриманої за запитом суду, що Першою бахмутсько.ю державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа на майно [PERSON] , який помер [INFO] , за номером у нотаріуса 72/2009 від 03.02.2009р., де з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за законом їй не видавалось. Отже, позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у зв`язку із чим звернулась до суду із позовом. При вирішенні спору суд керується наступними положеннями закону. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Також згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] , суд враховує, що відсутність правовстановлюючого документу на будинок не є перешкодою для реалізації позивачкою права на прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому можливим визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на будинок в [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved