Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги звернулася в суд в інтересах [PERSON] з позовом до ДП «Хустське лісове дослідне господарство» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Посилається на те, що 06.12.2017 р. позивач їхав на автомобілі марки «Камаз» по автодорозі Хуст-Міжгір`я та в с. Березово Хустького району на території Березівського лісництва на автомобіль з гори скотилися два обрізані стовбури дерев. В результаті даної подї [PERSON] отримав тілесні ушкодження, пошкоджено автомобіль. По факту вказаної пригоди до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №12017070050001394, розпочато кримінальне провадження, [PERSON] визнано потерпілим. У відповідності до постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що оскільки ст.1187 ЦК України не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших обєктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завданя шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власнсоті, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідач здійснює діяльність у сфері лісозаготівлі на території Нижньо-Бистрянського, Березівського, Монастирецького, Драгівського і Вільшанського лісництв та дубово-букових деревостанів у підгірних та гірських лісах Хустського, Велятинського і Вишківського лісництв. Згідно статуту ДП «Хустського ЛДГ» підприємтсво створене з метою ведення лісогосподарської діяльності на закріпленій за підприємством території, охорони і захисту лісу від самовільних вирубок, пожеж, хвороб і шкідників, утримання його в належному санітарному стані згідно з чинним лісовим та природоохонним законодавством України. Вважає, що відповідальність за завдану шкоду в даному випадку повинен понести відповідач. В результаті даної події позивач відновлював стан автомобіля, поніс витрати на лікування, в результаті він залишився без роботи і не отримував дохід впродовж двох місяців, внаслідок чого сім`я залишилася без належних засобів для проживання. Витрати на ремонт автомобіля склали 25 тис. грн.. Крім того, позивач втратив роботу і два місяці не працював через стан здоров`я. Місячна заробітна плата позивача складала 10 тис. грн.. Отже, внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] не отримав 20 тис. грн. Також, в результаті даної події позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він переніс значні моральні та фізичні страждання, що виразилось в значних болях як під час заподіяння травм, так і в подальшому, при лікуванні. Позивач перебуває у пригніченому стані, порушився його звичний уклад життя, що завдає моральних страждань та пригнічує настрій. Наслідки пережитого призвели до швидкої втомлюваності та невпевненості в собі, що має негативні наслідки у сімейному та суспільному житті. Розмір моральної шкоди оцінює у 50 тис. грн. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 45 тис. грн. та моральну шкоду у сумі 50 тис. грн., судові витрати по справі. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій вона просить провести розгляд справи у їх з позивачем відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Представник відповідача ДП «Хустське лісове дослідне господарство» в судове засідання не з'явився, відзиву не подав. Представником [PERSON], яка діє на підставі довіреності, подано заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов не визнають та просять у його задоволенні відмовити в повному обсязі у зв`язку з його безпідставністю та необгрунтованістю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанволених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні судом встановлено, що 06.12.2017 року біля 17.30 год. в с. Березово по вул. Центральній, автомбіль марки «Камаз», на якому їхав [PERSON], пошкодив свіжозрубаний стовбур дерева, який викотився з лісу та був зрубаний на рубці під контролем працівника лісгоспу. По даному факту 13.12.2017 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017070050001394 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України /а.с. 8/. В результаті вказаної події позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді синців верхньої третини лівої гомілки правого колінного суглобу по передній поверхні, рани верхньої третини лівої гомілки, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, що діяли по механізму удару і можуть вкладатися в час події, що мала місце 06.12.2017 року. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів та кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності /а.с. 6, 7/. Згідно накладних від 14.12.2017 р., 15.12.2017 р. та 22.12.2017 р. [PERSON] поніс витрати на ремонт автомобіля у сумі 14615,00 грн. /а.с. 10,11/. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридиної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак або собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст. 1187 ЦК України). Враховуючи наведене, суд вважає, що понесена позивачем [PERSON] матеріальна шкода внаслідок дій відповідача становить 14615, 00 грн., яка складається з витрат на ремонт автомобіля, то позов підлягає до часткового задоволення та стягненню на користь позивача вказаної суми. Відносно тверджень позивача щодо неотриманого доходу протягом двох місяців внаслідок лікування, витрати на лікування, залишення сім`ї позивача без засобів для проживання внаслідок даної події, то такі є необгрунтованими та недоведеними належними доказами, а тому судом не можуть бути взяті до уваги. Крім того, діями відповідача завдано [PERSON] моральну шкоду, яка виражається у спричиненому фізичному болі та психолоічних стражданнях безпосередньо під час заподіяння травм, та в період лікування. Внаслідок даної події позивач перебуває у пригніченому стані, порушено його звичний життєвий уклад, що потягло до собою настання негативних наслідків у сімейному та суспільному житті. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відкшодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пункті 1 частини 2 даної статті зазначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АРК, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Враховуючи те, що з вини відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка виражається у фізичному болі та психологічних стражданнях безпосердньо під час заподіяння травм внаслідок падіння стовбурів дерев, так і після перенесених травм, пригніченому стані, порушення його звичайного укладу життя, моральних переживаннях внаслідок даної події, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає, що достатньою сумою, яка здатна компенсувати фізичні та моральні страждання [PERSON] є 10 000,00 гривень, виходячи із характеру, тривалості страждань та негативних наслідків. Судові витрати по справі, понесені позивачем згідно попереднього розрахунку становлять 8500, 00 гривень (вирати на збирання доказів - 1000, 00 грн., вартість складання позовної заяви та додаткових документів - 2500, 00 грн., орієнтовна кількість судових засідань за позовом про стягнення боргу вартістю 1000 грн./засідання - 5 засідань (5000,00 грн.), які в порядку ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved