Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Представник відповідача Лиманської сільради Ренійського району позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Позивачі та представник позивача на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON]Г, серії 1-ЖД № 189217; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії ІІ-ЖД № 256662; копія паспорту [PERSON]Г, серії МЕ № 497056, виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 28.09.2004р.; копія довідки Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області від 16.12.2014р. № 1519; копія свідоцтва на забудову присадибної ділянки в сільських населених пунктах; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами по вул. Степна № 32 в с. Лиманське Ренійського району, оформленого на імя [PERSON]; копія паспорту [PERSON]А, серії КК № 319847, виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 19.10.1999р.; копія свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON], серії VІІІ-УР № 577715; копія постанови державного нотаріуса Ренійської районної державної нотаріальної контори від 16.12.2014 р., згідно якої позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] є сином, а [PERSON] відповідно дружиною - спадкодавця [PERSON] 31 травня 2009р. [PERSON] помер. За життя йому належав житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по вул. Степна №32 в с. Лиманське Ренійського району Одеської області. Факт належності житлового будинку [PERSON] підтверджується довідкою Лиманської сільської ради із відомостями за даними погосподарської книги села; технічним паспортом на вищевказаний житловий будинок, оформленим на імя [PERSON] На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачі: син [PERSON] та дружина спадкодавця- Аврам [PERSON] встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачі, як спадкоємці першої черги, не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Проте, на момент смерті [PERSON] разом із ним були зареєстровані та мешкали у вищевказаному житловому будинку, що підтверджується довідкою № 1519 від 16.12.2014 року Лиманської сільської ради Ренійського району. При зверненні позивачів до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, про що 16.12.2014р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після смерті померлого [PERSON] і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивачі у справі є спадкоємцями за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). У звязку із тим, що за життя [PERSON] не було оформлено свідоцтво про право власності на житловий будинок № 32 по вул. Степна в с. Лиманське Ренійського району Одеської області та належним чином не було зареєстровано право власності на нерухомість, в даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачі не мають можливості, це питання можливо вирішити тільки у судовому порядку. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця прийняти майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину фактично, оскільки їх воля, як спадкоємців першої черги за законом, була виражена у їх діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном та поданням заяви до Ренійської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявили про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, враховуючи вимоги діючого законодавства та встановлені обставини справи, суд вважає за можливе визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку із надвірними спорудами (по ? частині кожному), який розташований у с. Лиманське Ренійського району Одеської області по вул. Степна № 32, який залишився після смерті їх чоловіка та батька- Аврам Г.Г.

Outcome: approved