Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів та стягнення сплачених аліментів, з урахуванням уточнення в сумі 2611, 48 грн. В обґрунтування заявлених вимог, вказав, що згідно з рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 24.07.2008 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, починаючи з 09.06.2008 року до повноліття [PERSON]. Рішення суду позивач виконував належно. 27.05.2016 відповідно до рішення Дзержинського міського суду Донецької області позивача позбавлено батьківських прав відносно дитини. Відповідач уклала шлюб з [PERSON] та 30.10.2017 рішенням Дзержинського міського суду Донецької області його донька усиновлена [PERSON] Відповідно було змінено прізвище дитини з «[PERSON]» на «[INFO]», по-батькові з «[PERSON]» на «[INFO]» та були внесені відповідні зміни до актового запису про ії народження, де батьком вказано - [PERSON], про що він не заперечував. Однак, незважаючи на проведення усиновлення доньки іншим чоловіком, з нього продовжують стягувати аліменти на її утримання, тому він змушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 29.05.2018 року провадження у даній справі було відкрито та справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, своїм правом на відзив не скористалась, надав письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги щодо припинення стянення аліментів та в частині стягнення уточненої суми аліментів визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясував обставини справи та дослідив докази суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання в якому у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилась проживати з матір`ю. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 24.07.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 09.06.2008 року до повноліття [PERSON], про що видано виконавчий лист №2-2020/2008 від 06.08.2008 року. 28.10.2008 року відповідач уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище на «[PERSON]». Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2017 року [PERSON] оголошено усиновлювачем [PERSON]. Відповідно змінено прізвище дитини з «[PERSON]» на «[INFO]», по-батькові з «[PERSON]» на «[INFO]» та були внесені відповідні зміни до актового запису про ії народження, де батьком вказано - [PERSON] (а.с.14,15). Відповідно до довідки №14.15-48312239 від 04.06.2018, виданої Торецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, згідно з виконавчим листом 2-2020/2008, виданим 06.08.2008 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 09.06.2008 року до повноліття [PERSON], з [PERSON] були стягнуті аліменти за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року щомісячно у розмірі 652,87 грн. (а.с.34). Згідно зі ст.232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов'язків між суб'єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім'ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв'язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена. Крім цього, це тягне за собою і припинення правовідносин, які існують між усиновлюваною дитиною та іншими членами сім'ї й родичами. Правові відносини припиняються з обома батьками, навіть якщо у якості усиновителя виступає одна особа, а також незалежно від того, чи записані вони батьками чи ні. Відповідно до ст.225 СК України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Частина 2 статті 188 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) зазначає, що батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або за іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у зв'язку з визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Отже, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, той факт, що [PERSON] юридично не є батьком дитини - [PERSON], [INFO], оскільки рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2017 року змінено прізвище дитини з «[PERSON]» на «[INFO]», по-батькові з «[PERSON]» на «[INFO]» та були внесені відповідні зміни до актового запису про ії народження, де батьком дитини визнано - [PERSON], про що внесено зміни до актового запису про її народження, яке набрало законної сили 09.11.2017 року, а отже з цього часу [PERSON] не має обов'язків закріплених як Конституції України (статті 51, 52), Сімейним кодексом України (статті 180-201) так і іншими нормативно-правовими актами, щодо дитини, у тому числі сплати аліментів та інших зобов'язань, починаючи з 09.11.2017 року. (а.с.14,15). Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] підтверджені наданими доказами, не спростовані відповідачем, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Сума сплачених позивачем аліментів в розмірі 2611, 48 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved