Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Серебрійського навчально-реабілітаційого центру Могилів-Подільського району Вінницької обласної ради про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] з 01.09.1992 року працювала в Серебрійському навчально-реабілітаційному центрі Могилів-Подільського району Вінницької обласної ради на посаді вчителя початкових класів. В даному закладі має 26 років педагогічного стажу, вищу освіту, користується авторитетом серед батьків. З 2010 з призначенням на посаду нового директора школи розпочалися утиски з його боку з причини, що [PERSON] не підкорювалася її вказівкам, що суперечать учительській етиці. За весь період роботи в даному навчальному закладі позивач не отримувала догани та будь-яких стягнень. Директор школи на неї постійно здійснювала психологічний тиск, залякувала, принижувала її при колегах по роботі і дітях. 16 травня 2018 року діти з першого уроку почали з великою активністю порушувати дисципліну, троє учнів бігали по класі, кричали, плювалися, обзивали позивача та інших дітей, били та провокували однокласників і намагалися втекти із класу. Оскільки неподалік проходить залізнична колія, позивач, побоюючись за життя дітей, закрила клас із середини. Учень [PERSON] обізвав позивача «дурною вчителькою», у відповідь вона закрила йому рот рукою. З метою наочної демонстрації батькам поведінки дітей на уроках, позивач зафіксувала дані події на відео власного смартфону. Після повідомлення позивачки директору школи про неадекватну поведінку учнів у 1 класі та перегляду відео остання навідалася до учнів. Під час розмови з дітьми [PERSON] заявив, що [PERSON] «дала йому по роті», а через годину, на вулиці, при обстеженні учня медсестрою [PERSON] у нього було виявлено легке почервоніння. Ніяких записів при позивачу не оформлялося, незалежних свідків не було, збори трудового колективу не проводилися, скарг від батьків до 29.05.2018 не надходило. 24.06.2018 [PERSON] наполягала, щоб позивач написала «пояснювальну записку», на що остання відповіла, що все буде писати лише в Департаменті освіти Вінницької області. 29.05.2018 біля 11 години ранку директор школи викликала до себе в кабінет позивача, пропонувала написати заяву «за згодою сторін», на що позивач не погодилася. Через дві години в кабінеті директора Серебрійського НРЦ в присутності голови профкому [PERSON]. та завуча [PERSON] позивача ознайомили із витягом із наказу про звільнення за ст.41 п.3 КЗпП України, де позивач поставила свій підпис. Крім того, з врахуванням отриманої заробітної плати у березні, квітні 2018 року в розмірі 20457 грн. та враховуючи, що за один робочий день до виплати належить 335,36 грн, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти за час вимушеного прогулу починаючи з 29.05.2018 до ухвалення рішення судом. Враховуючи вище викладене, позивач просить визнати незаконним звільнення її з посади вчителя початкових класів на підставі наказу №24-к від 29.05.2018 року та поновити позивача на посаді вчителя початкових класів у відповідача з дня незаконного звільнення. Стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на роботі. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача всі понесені нею судові витрати та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір від сплати якого позивач звільнена. Крім того, допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Гримайло К.Л. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивач зазначила, що за всю свою педагогічну діяльність дітей не била та на них психологічного тиску не чинила. Відносно неї була проведена диверсія, так як вона виступала проти корупційних схем в інтернаті зі сторони директора школи [PERSON] , так як перед атестацією в 2016-2017 роках збирались кошти на її проведення. З дітьми учнями 1 класу, зокрема з [PERSON]. , [PERSON] , [PERSON] вона працювала 2 роки. З цими дітьми проведено багато відкритих уроків, діти були адекватні. 16.05.2018 вранці о 9 годині вона прийшла на роботу. Після 2 уроку, на перерві був обід. В їдальні троє учнів їли, а троє - [PERSON] . , [PERSON] , [PERSON] кидалися, вели себе неадекватно. З їдальні вони по одному заходили в корпус, де знаходиться кабінет директора. Зазначені діти на 3 урок зайшли в клас і почали знову вести себе агресивно. [PERSON] почала битися з [PERSON] , вона взяла її за комір та рукав, відвела від [PERSON] і посадила за іншу парту. [PERSON] до [PERSON] і вони про щось говорили. Потім [PERSON] вибіг на коридор, вона взяла його за комір і завела в клас, закрила двері зсередини, щоб він не вибіг, так як неподалік від школи є залізничні колії. [PERSON] їй сказав, що вони не будуть її слухатись, плюнув в її бік і сказав, що вона «дурна вчителька». Вона прикрила йому рукою рота. Це все, що вона зробила. Дітей вона пускала по одному до вбиральні. Після цього вона почала знімати відео на свій мобільний телефон в класі. Черговий учитель [PERSON] постукала в двері і сказала, що її викликають до директора. [PERSON] сиділа в медпункті на лавочці і дуже плакала. До 16.05.2018 впродовж 2 тижнів вона не ходила до школи, так як її мати за заявою забрала до дому. Коли до них підійшла директор [PERSON] , вона сказала, щоб вона від неї відійшла, так як вона її боїться, і спитала її що в неї твориться в класі. Після цього вона з директором пішли до класу, де остання запитувала дітей, що вона робила з ними. [PERSON] сказав, що вчителька вдарила його по роті. Після цього вона подзвонила своєму чоловікові, той прийшов і сказав директору, що це диверсія. Директор вийшла на вулицю, де бігав [PERSON] , щоб з`ясувати у нього, що сталося. Медсестра, яка була з ними зазначила, що навколо рота [PERSON] є почервоніння. В судовому засіданні представник відповідача Середа А.В. позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює вихователем Серебрійського НРЦ. Під час її чергування директор попросила поїхати в с. Слободу-Шлишковецьку за однією з учениць, [PERSON] . Але батьки не погоджувалися відпускати дівчинку, пояснювали, що її вчителька, [PERSON] , погано відноситься до дитини, б`є її, кривдить, обзиває, вживає нецензурну лайку. Після довгих умовлянь вона забрала дівчинку до школи. Після того, як дитині в школі сказали йти до класу, в неї сталася істерика, пояснювала, що до класу не піде, бо боїться вчительку. Директор попросила піти за [PERSON] , але клас, де йшов урок, був зачинений із середини. На стук у двері позивач їх відкрила і пішла до директора. Вона залишилася в класі з дітьми, які стояли і на її пропозицію присісти відмовилися, пояснили, що їх підняла [PERSON] і присядуть вони лише з її дозволу. Діти були налякані. На столі вона помітила палицю довжиною приблизно метр, товщиною з палець. На її запитання що це за палиця, діти пояснили, що це їх так виховує вчителька. Діти попросилися в туалет, вона проводила їх, по дорозі у [PERSON] помітила червону щоку, він був заплаканий. Діти пояснили, що його вдарила вчителька. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює кастеляншою Серебрійського НРЦ. Навесні 2018 року вона знаходилася на своєму робочому місці, двері на вулицю були відчинені. На подвір`ї на підвищених тонах чоловік позивача [PERSON] погрожував директору школи [PERSON] в`язницею. На що остання сказала йому дивитися за своєю дружиною, яка побила дитину. В цей же день була свідком розмови, коли [PERSON] підтвердила, що вдарила учня, оскільки той її довів до цього. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює в Серебрійському НРЦ медсестрою. 16.05.2018 вона писала меню в медпункті, зайшла директор і покликала її. Вони пішли на ігровий майданчик біля школи, де сидів і плакав [PERSON] а решта дітей грались. На запитання, що сталося, хлопчик відповів, що його вдарила вчителька - позивач по справі. Діти це підтвердили. В медичній карточці було записано почервоніння і припухлість щоки. Пізніше до неї телефонувала позивач і питала навіщо вона зробила запис в карточку. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює лікарем-педіатром в Серебрійському НРЦ. В кінці навчального 2018 року вона була присутня коли дітей знімали на відео. З нею також була присутня психолог - [PERSON] . На дітей ніхто не тиснув, діти були збуджені. [PERSON] казав, що їх вчителька не пускала в туалет, била. [PERSON] не хотіла йти в клас до позивача, і її було переведено до іншого класу. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює в Серебрійському НРЦ практичним психологом. Директор її повідомила, що відбувся випадок побиття дитини. В її кабінеті директор опитувала дітей, крім неї також при опитуванні був присутній лікар [PERSON] . Нею було складено протокол опитування. У [PERSON] при прізвищі « [PERSON] » почалася істерика. Вона спілкувалась з дітьми, які повідомили їй, які методи покарань застосовувала до них вчителька. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює в Серебрійському НРЦ. Стосунки з позивачем нормальні, скарг на позивача вона раніше не чула. Вона була на початку червня 2018 року викликана в Вінницьке обласне управління освіти по скарзі [PERSON] на її незаконне звільнення. На той час вона була головою профспілкового комітеті в Серебрійському НРЦ. Розмова відбувалась в кабінеті в.о. директора департаменту освіти і науки Вінницької області Буняка В.В.. В кабінеті також були присутні: [PERSON] - головний спеціаліст департаменту, директор Серебрійського НРЦ [PERSON]., була позивач та її чоловік [PERSON] . Позивач не була членом профспілки і їй з аналогічним питанням було запропоновано звернутися до суду. Позивач в кабінеті визнала, що вона вдарила [PERSON] , так як він сказав, що вона «дурна вчителька». Ця подія відбулась в травні місяці 2018 року. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює вчителькою початкових класів Серебрійського НРЦ. В травні місяці 2018 року знаходилася на перерві з дітьми на вулиці і була свідком того, як до [PERSON] підійшли позивач зі своїм чоловіком, медсестра школи і директор [PERSON] . Вона чула, як директор школи запитала в [PERSON] , чого в нього червона щока, може він вдарився, на що він відповів, що його вдарила вчителька - позивач по справі. [PERSON] це підтвердила. Чоловік позивача спитав [PERSON] , чи болить щока, на що він відповів так. Він ще раз його запитав, чи дуже болить, на що він відповів, що дуже і заплакав. Після цього вони всі разом кудись пішли. При даній розмові чоловік позивача був знервований, директор школи була спокійна. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює вчителем початкових класів Серебрійського НРЦ. В травні місяці 2018 року, в кінці навчального року, після 2 уроку вона вийшла з дітьми на перерву, діти грались на ігровому майданчику. Вона побачила на ньому [PERSON] , запитала його чого він не грається, що сталось. Він сказав, що вдарила вчителька по щоці, на що вона сказала, що такого бути не може. До них підбіг [PERSON] і підтвердив даний факт. Вона відправила [PERSON] до медпункту. На дворі вона була ще хвилин 5, забрала дітей і пішла в клас. Одна щока в [PERSON] була червона. Раніше нічого подібного за позивачем вона не чула. В той день, коли після уроків вона несла журнал у вчительську, біля адміністративного корпусу побачила директора школи, позивача та її чоловіка і чула, що вони розмовляли на підвищених тонах. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює вчителем початкових класів Серебрійського НРЦ. Її клас і клас позивача знаходяться в різних приміщеннях. 16 травня 2018 року до неї в клас директор школи і медсестра [PERSON] привели [PERSON] і сказали, що вона буде в неї в класі, при цьому причину не повідомили. При цьому дитина була стурбована і плакала, боялась залишитись без нагляду вчителя, дитину трясло. Коли бачила через вікно позивача, вона починала труситись і просила її, щоб вона її не залишала. Пізніше до неї в клас забігали інші діти з класу позивача і просили, щоб вона забрала їх до себе в клас. Зокрема [PERSON] . , [PERSON] . Діти казали, що їх вчителька б`є, заламує руки, штовхає. Вони бояться заходити в клас. В судовому засіданні малолітній свідок [PERSON] надала показання, що вона є ученицею 3-а класу Серебрійського НРЦ. Її вчителькою в першому класі була [PERSON] , яка розбила їй ніс, і називала її поганими словами. Заставляла мити хлопчика - [PERSON] в бані. Її однокласника [PERSON] турнула і він вдарився об кінець парти, заставляла тримати стільчики на витягнутих руках. [PERSON] поламала ручку на голові, так як вона путала букви. Це було в кінці навчального року в першому класі. Також ручку на голові зломила [PERSON]. Вона бачила, що в кінці навчального 2018 року [PERSON] вдарила [PERSON] по обличчю і указкою по нозі, за що не пам`ятає. В кінці навчального року вчителька знімала їх на мобільний телефон, оскільки вони її не слухались, тому що вона закривала їх в класі і не пускала в туалет. Тому вони себе погано поводили, коли вчителька знімала їх на телефон. А коли знімали їх на відео в школі, вони були спокійними. Їй, [PERSON] , [PERSON] вчителька заламувала руки, це було декілька раз. В судовому засіданні малолітній свідок [PERSON] надав показання, що він є учнем 3-класу Серебрійського НРЦ. Коли він був учнем 1 класу Серебрійського НРЦ, його вчителька позивач по справі притиснула партою до стіни, тому що він хотів піти в туалет, а вона його не пускала. Коли він пішов відкрити двері з класу, вона взяла його за кофту і кинула, він вдарився головою до вугла парти. Він бачив, що вчителька вдарила [PERSON] долонею руки по обличчю, за що не пам`ятає. Дійсно вчителька в кінці навчального 2018 року знімала їх на мобільний телефон. Це був один раз. Вчителька не пускала їх в туалет, [PERSON] ображала нецензурними словами. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює бухгалтером Серебрійського НРЦ. Вона була свідком обставин, коли в середині травня 2018 року на території школи чоловік позивача [PERSON] погрожував директору [PERSON] , що посадить її у в`язницю. На шо директор відповіла, щоб він дивився за своєю дружиною, оскільки та вдарила дитину. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює вихователем Серебрійського НРЦ. Коли вона заплітала [PERSON], дівчинка сказала, що в неї болить голова, тому що її ручкою по голові вдарила вчителька [PERSON] .. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює заступником директора з навчально-виховної роботи Серебрійського НРЦ і була присутня в травні 2018 року при опитуванні дітей [PERSON] , [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Опитування записувалося на мобільний телефон, хто записував не пам`ятає. При опитуванні дітей була присутня [PERSON] , [PERSON] . На дітей ніхто не тиснув - це була звичайна розмова. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює вихователем в Серебрійському НРЦ, в травні місяці 2018 року вона прийшла на зміну приймати дітей у [PERSON] . В класі була директор школи, діти були знервовані, за нею в клас зайшов чоловік позивача. Директор сказала їй забрати дітей, оскільки чоловік позивача погрожував їй, що посадить. В спальному приміщенні, куди вона привела дітей, в її присутності та присутності директора школи, завуча [PERSON] , діти розказували, що бояться йти в клас до позивача. Вона не пускала їх в туалет, закривала в класі. В той день вона бачила синці на тілі [PERSON] , [PERSON] , почервоніння на щоці [PERSON] . В судовому засіданні малолітній свідок [PERSON] надав показання, що він є учнем 3-го класу Серебрійського НРЦ. В першому класі [PERSON] була його вчителька. В кінці 2018 навчального року вчителька заставила [PERSON] читати книжку ставши на коліна, з піднятими руками, поламала їй ручку об голову. Вона вдарила його в праву щоку долонею руки, він так і не зрозумів за що. [PERSON] притискала партою до стіни, бо він хотів попити води, штовхнула його і він вдарився головою до вугла парти. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона працює директором Серебрійського НРЦ. В школі проводиться свято 19 травня «день Краян», на яких вони запрошують гостей. Напередодні свята вона подзвонила до мами [PERSON] і попросила, щоб вона привезла до школи доньку. Вона повідомила їй, що вчителька знущається над її донькою. За [PERSON] поїхала [PERSON] на службовому автомобілі. Коли привезли дитину, то завели її в медпункт НРЦ. [PERSON] почала плакати і кричати, що до класу вона не піде. Вона викликала до себе [PERSON] , [PERSON] залишилась з дітьми. Вона спитала [PERSON] , що відбувається, на що вона їй відповіла, що діти вийшли з під контролю та не слухаються її. Після цього вона з нею пішла до класу. [PERSON] повідомила їй, що позивач вдарила [PERSON] і в нього на лиці видна п`ятірня. В класі вона в цьому пересвідчилася. Вона спитала, чого такий непослух зі сторони дітей. В цей час до класу зайшла вихователь [PERSON] , щоб забрати дітей. В цей час за нею залетів [PERSON] в клас і почав кричати, скільки це може продовжуватись, діти перелякалися. Що він цим хотів сказати вона не знає. Після цього вона сказала вихователю забрати дітей з класу, а сама з нього вийшла. В слід [PERSON] почав їй кричати, що посадить її в в`язницю, на що вона йому відповіла, щоб краще дивився за своєю дружиною, так як вона вдарила дитину. Після цього, вона попросила медсестру НРЦ [PERSON] піти і оглянути [PERSON] , який в той час був на дворі на ігровому майданчику біля навчального корпусу початкових класів. На дворі з дітьми також були вчителі початкових класів, точно пам`ятає, що була [PERSON] .. Вона спитала [PERSON] , чи він ударився, на що він відповів, що його вдарила [PERSON] . При даній розмові також був чоловік позивача, який запитав [PERSON] , чи болить, він відповів, що да. Потім запитав чи дуже болить, то він розплакався. Коли вони спустились вниз, при розмові, позивач сказала чоловіку, що вдарила дитину, так як він її вивів. Медсестра оглянула [PERSON] і зробила відповідні записи. Після обіду, вона пішла в спальний корпус до дітей, також попросила свого заступника [PERSON] , вихователя [PERSON] туди прийти. В спальному приміщенні була також вихователь [PERSON] Вона почала опитувати дітей, що відбувається в класі, розмова записувалась на мобільний телефон. Діти почали їй розказувати, що вчителька не пускає їх в туалет, обзиває, ручку об голову ламає, партою притискає. Коли підняли футболку в [PERSON] , на спині був виявлений синяк, так само був виявлений синяк на тілі [PERSON] Вона попросила вихователів класу поспілкуватись з батьками дітей з даного приводу. В поліцію вона не зверталась, але порекомендувала це зробити деяким з батьків. Вона сказала [PERSON] надати пояснення, але вона його не написала. Наступного дня вона попросила психолога НРЦ [PERSON] поспілкуватись з дітьми. За результатами бесіди вона склала протокол та повідомила її та заступника. Пізніше в присутності лікаря та психолога НРЦ опитування дітей було знято на відео. Нею був виданий наказ по НРЦ про проведення перевірки, який вона раніше не видавала. Після останнього дзвоника, були батьківські збори, позивач на них була відсутня, батьківські збори вихователі проводили самі. Після цього вона викликала до себе позивача в кабінет і в присутності [PERSON] та [PERSON] запропонувала їй написати пояснення, на що вона відмовилась. А тому був виданий наказ про звільнення з роботи позивача. Після цього її та голову профспілки [PERSON] було викликано в департамент освіти та науки Вінницької області по скарзі позивача, щодо незаконного її звільнення. На запитання в.о. начальника департаменту Буняка В.В. позивач відповіла, що вдарила [PERSON] , так як діти порушували дисципліну, а вона не витримала. Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав: згідно трудової книжки [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , [INFO] згідно наказу вона була прийнята до Серебрійської допоміжної школи-інтернату на посаду вчительки початкових класів ( а.с.15-16 т.1). Відповідно наказу №48 від 16.05.2018 «Про проведення перевірки по факту можливих протиправних дій вчителя [PERSON] », зазначено: провести перевірку по факту можливих протиправних дій вчителя [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Перевірку провести з метою збирання фактів, які спростовують аморальний проступок або підтверджують його. До перевірки залучити психолога [PERSON] , медсестру [PERSON] , інших осіб, яким відома будь-яка інформація стосовно події шляхом їх опитування, отримання пояснень, заяв та інших документів. За результатами перевірки прийняти рішення відповідно до норм трудового законодавства (а.с.86 т.1). Згідно наказу №24-к від 29.05.2018 «Про звільнення вчителя початкових класів» [PERSON] , [INFO] при огляді медсестрою [PERSON] учня 1 класу [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження на тілі дитини. В результаті проведення службового розслідування з`ясовано факт фізичного та психічного насилля вчителем [PERSON] по відношенню до [PERSON] та інших дітей класу. [PERSON] своєю недостойною поведінкою скомпрометувала себе перед учнями, педагогами, батьками дітей, порушивши моральні норми, втративши авторитет, дискредитувавши себе як педагог. Наказано: звільнити вчителя початкових класів [PERSON] з даної посади за вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи, п.3 ст.41 КЗпП України з 29.05.2018 року (а.с.85 т.1). Згідно наказу №27-к від 16.07.2018 Про виправлення описки в наказі «Про звільнення вчителя початкових класів [PERSON] » від 29.05.2018 р. №24-к, виправлено в наказі «Про звільнення вчителя початкових класів [PERSON] » від 29.05.2018 р. №24-к описку «службового розслідування» на «перевірки по факту можливих протиправних дій» (а.с.84 т.1). З індивідуальної карти дитини, [PERSON] , [INFO] , вбачається, що 16.05.2018 директор звернулася із фактом побиття дитини, який був підтверджений (а.с.88-89 т.1). По факту можливих протиправних дій зі сторони [PERSON] на ім`я директора Серебрійського НРЦ батьками та рідними [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були подані заяви щодо проведення перевірки та опитування їх дітей, прийняття відносно неї відповідних мір (а.с.40-43, 59-61 т.1). Факт насилля над дітьми підтверджується також: стенограмою відеозапису пояснень учня 1-го класу [PERSON] за участі психолога [PERSON] , лікаря [PERSON] , директора [PERSON]. (а.с.45-48 т.1). Стенограмою (розшифровка аудіозапису) пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.49-54 т.1). Стенограмою відеозапису пояснень учня 1-го класу [PERSON] за участі психолога [PERSON] , лікаря [PERSON] , директора [PERSON]. (а.с.55-57 т.1). Стенограмою відеозапису пояснень учня 1-го класу [PERSON] за участі психолога [PERSON] , лікаря [PERSON] , директора [PERSON]. (а.с.58 т.1). Оглянутими в судовому засіданні аудіо та відеозаписами опитування зазначених вище дітей (а.с.44 т.1). Поясненнями працівників Серебрійського НРЦ на ім`я директора [PERSON] та суду (а.с.62-79, 152-165 т.1). Протоколом про отримання відомостей про вчинення насильства над дитиною або реальну загрозу його вчинення (а.с.81 т.1). В судовому засіданні було встановлено, що позивач не є членом профспілкової організації Серебрійського НРЦ (а.с.90 т.1), має відповідну освіту, проходила атестації, раніше до дисциплінарної та кримінальної відповідальності не притягувалась, характеризується з позитивної сторони (а.с.105,107,109-122). В матеріалах справи є лист «Факти морального утиску» без підпису, в якому міститься інформація щодо вчинення морального, психічного та фінансового тиску директором Серебрійського НРЦ (на той час 2010-2017 р. Серебрійська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат) [PERSON] з метою приниження професійної гідності та «виживання» із роботи вчителя початкових класів [PERSON] . Факти викладені в хронологічному порядку з 2010 по 2018 роки (а.с.123-129 т.1). Порушень зі сторони керівництва Серебрійського НРЦ не встановлено, що підтверджується матеріалами справи (а.с.229-240 т.1) В судовому засіданні було також оглянуто фотознімок [PERSON] та СД-диск з фотографією, як поясний представник відповідача його було зроблено після описаної події на мобільний телефон. В зв`язку з поганою якістю даний фотознімок пізніше було перенесено на комп`ютер і скоректовано (а.с.150,166 т.1). В судовому засіданні також було оглянуто відео запис наданий представником позивача від 16.05.2018 з додатком про створення запису, додаток про створення фото, що були наданні відповідачем по справі з диску, та скрін-фото з відео-допиту [PERSON] (а.с.177-180 т.1). Як пояснила сторона позивача, що на фото зробленого 16.05.2018 та на відео змінилась зовнішність [PERSON] , а саме його стрижка. Статтею 41 КЗпП України визначено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 41 КЗпП України вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з працівником. Звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов: 1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами; 2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію. Таке звільнення допускається за вчинення аморального проступку як при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Зокрема, аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, тим самим дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб. Так, аморальним проступком слід вважати появу в громадських місцях у нетверезому стані, нецензурну лайку, бійку, поведінку, що принижує людську гідність тощо. Відповідно до частини другої статті 54 Закону України «Про освіту», педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам Аналіз вищезазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що працівники, які виконують виховну функцію, вчитель, педагог, вихователь зобов`язані бути людьми високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Особистий приклад викладача та його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні свідомості молоді. Унаслідок цього, якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими особами, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за пунктом 3 частини 1 статті 41 КЗпП України. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-3135цс16. Зазначений висновок узгоджується і з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року № 6-248цс14. Відповідно до роз`яснень, даних в абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» з підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п.3 ст. 41 КЗпП України), можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі. Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами. Відповідно до роз`яснень, даних в п.п. 14-18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», факт вчинення аморального проступку має бути зафіксований належним чином. Звільнення за вчинення аморального проступку не може вважатися законним, якщо воно проведене лише в результаті оцінки загальної негативної поведінки працівника, що не підтверджена конкретними фактами. При цьому, для звільнення достатньо вчинення працівником одного проступку, який несумісний з виконанням виховної роботи. В судовому засіданні встановлено, що вчинені 16 травня 2018 року вчителем початкових класів [PERSON] дії є аморальним проступком. Обставини вчинення зазначених дій знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Своїми діями [PERSON] фактично скомпрометувала себе перед колегами по роботі та втратила авторитет, її вчинок є несумісним з виховною функцією вчительки початкових класів, що унеможливлює її роботу за займаною посадою. З урахуванням встановлених обставин, суд визнає, що наказ № 24 від 29.05.2018 року про звільнення [PERSON] з посади вчительки початкових класів за вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням цієї роботи (п.3 ч.1 ст. 41 КЗпП України), є правомірним, а тому відсутні підстави визначені ст. 235 КЗпП України для скасування даного наказу, поновлення [PERSON] на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed