Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 35853,81 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1600,0 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 05.08.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2005060702. Відповідно до умов якого позичальникові було надано кредит у сумі 25040,00 грн. для придбання товару. Строк повернення кредиту 36 місяців. 08.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2006621324, відповідно до умов даного договору відповідачці було надано кредит у сумі 12438,00 грн. для придбання товару, строк повернення кредиту - 36 місяців. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договорами №2005060702 та №2006621324 укладеними з [PERSON] Однак, у порушення зазначених умов договору відповідачка своїх зобовязань за кредитним договором не виконала, у звязку із чим утворилась заборгованість у розмірі 35853,81 грн., через що позивач змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.84). У судове засідання відповідачка не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.82). Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Згідно ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 05.08.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2005060702, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 25040,00 грн. для придбання товару (а.с.5-7). Строк повернення кредиту 36 місяців. 08.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2006621324, відповідно до умов даного договору відповідачці було надано кредит у сумі 12438,00 грн. для придбання товару (а.с.17-19), строк повернення кредиту - 36 місяців. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договорами №2005060702 та №2006621324 укладеними з [PERSON] (а.с.32-35). Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідачка не виконала умов договору, у звязку із чим виникла заборгованість, яка станом на 04.08.2017 року за кредитним договором №2005060702 складає: - 19418,97 грн. залишок заборгованості за кредитом; - 1,40 грн. відсотки за користування кредитом, - 4189,74 грн. - комісія за РО, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № [NUMBER] (а.с.28). Крім того, станом на 04.08.2017 року сума заборгованості за кредитним договором №2006621324 складає: - 10390,71 грн. залишок заборгованості за кредитом; - 0,65 грн. відсотки за користування кредитом; - 1852,34 грн. комісія за РО, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № [NUMBER] (а.с.29). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання та підлягають судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved