Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру № 2 по вул. Радянська у м. Рені Одеської не визнала, вважала їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку квартири № 2 по вул. Радянська у м. Рені Одеської області підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволення. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру № 2 по вул. Радянська у м. Рені Одеської наполягала підтримала, наполягала на їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку квартири № 2 по вул. Радянська у м. Рені Одеської області не визнала, вважала їх безпідставними, та такими що не підлягають задоволенню. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду із вищевказаними вимогами до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю, зазначивши, що протягом 12 років вона проживає у квартирі № 2 у багатоквартирному житловому будинку № 8 по вул. Радянська в м. Рені Одеської області, яка належала її бабусі [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло № 38 від 12.02.1996 р. Після смерті [PERSON], померлої 27.07.2001 р. відкрилась спадщина на вищевказане нерухоме майно. На момент смерті [PERSON] заповіту не залишила, тому спдакємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом, після смерті [PERSON] були її донька [PERSON], яка із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась 09.01.2002 р., реєстр № 25, чоловік померлої [PERSON], який 08.01.2002 р. звернувся із заявою до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON], на користь [PERSON], реєстр № 2582, та онучка [PERSON], яка також у встановленй законом 6-місячний строк звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] у встановлений 6-місячний строк після смерті своєї бабусі [PERSON], померлої 27.07.2001 р., звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири № 2 розташованої по вул. Рад`янська 8 в м. Рені від 19.03.2002 р., реєстр № 2/3011. Також у вказаному свідоцтві нотаріусом зазначено, що 1/3 частка вищевказаної квартири залишилась відкритою для спадкоємця [PERSON], доньки померлої [PERSON], яка спадщину прийняла, маючи на руках ощадні книжки. У звязку із вищевикладеними обставинами [PERSON] вважає, що вона правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим нерухомим майном, а саме квартирою № 2 в багатоквартирному житловому будинку № 8 по вул. Радянська в м. Рені Одеської області, оскільки протягом 12 років володіє та безперервно користується нею, слідкує за її технічним станом, несе витрати у звязку із її утриманням, як власник нерухомості, отже з підстав ст. 344 ЦК України набула право власності на вищевказану квартиру. Позивачка за зустрічним позовом, [PERSON], звернулася їз зустрічними вимогами до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку вищевказаної квартири зазначивши, що її матері, нині померлій [PERSON], належала на праві власності квартира № 2 у багатоквартирному житловому будинку № 8 по вул. Радянська в м. Рені Одеської області, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 38 від 12.02.1996 р. Після смерті матері [PERSON] - [PERSON], померлої 27.07.2001 р. відкрилась спадщина на вищевказане нерухоме майно. На момент смерті [PERSON] заповіту не залишила, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом, після смерті [PERSON] були її донька [PERSON], чоловік померлої [PERSON], та онучка [PERSON] 09.01.2002 р. [PERSON], у встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини, звернулася із заявою про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON] Чоловік померлої [PERSON] [PERSON] 08.01.2002 р. також звернувся із заявою до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини, після смерті дружини, на користь [PERSON], онучки померлої, яка у встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини, також звернулася із заявою про прийняття спадщини, після смерті бабусі [PERSON] та отримала свідоцтво на спадщину за законом на 2/3 частки квартири № 2 розташованої по вул. Рад`янська 8 в м. Рені від 19.03.2002 р., реєстр № 2/3011. [PERSON] пояснила, що у встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON], вона не встигла її оформити та отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, пізніше [PERSON] звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори, з питанням оформлення спадщини, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до Ренійської державної нотаріальної контори, яка на той час вже діяла в м. Рені. При цьому, в Ізмаїльській державній нотаріальній конторі [PERSON] отримала спадкову справу № 19, яку було заведено 07.01.2002 р. [PERSON] неодноразово зверталася до Ренійської державної нотаріальної контори, з метою оформлення спадщини на належну їй 1/3 частку вказаної квартири, після смерті матері [PERSON], однак їй в цьому нотаріус усно відмовив, та порекомендував звернутися до Ізмаїльської державної нотаріальної контори або в суд з метою оформлення спадщини, при цьому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вона не отримала. Після цього [PERSON] знов звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори, однак і на цей раз нотаріус усно відмовив, без надання відповідної постанови. 12.02.2014 р. [PERSON] звернулася з письмовою заявою до Ренійської держнотконтори, з метою оформлення спадщини, однак нотаріус знов відмовив їй в цьому та порекомендував звернутися до Ізмаїльської держнотконтори за місцем відкриття спадщини. Дії Ізмаїльської та Ренійської держнотконтор, які створили замкнуте коло при вирішенні [PERSON] питання про оформлення спадщини, після померлої [PERSON], були оскаржені нею у Головному управлінні юстиції в Одеській області. 24.02.2014 р. для вирішення питання про оформлення спадщини [PERSON] звернулася до Ізмаїльської держнотконтори, про що нотаріус повідомив листом № 610/2-14 від 18.03.2014 р., та 25.03.2014 р. [PERSON] отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді 1/3 частки спірної квартири, після смерті [PERSON] Таким чином, [PERSON] вважає, що оскільки після смерті матері [PERSON], вона як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, скористалась цим правом 09.01.2002 р. на законних підставах, у встановлений законом 6-місячний строк після сметрі спадкодавця, прийняла спадщину на 1/3 частину спадкової квартири, та оскільки діючим цивільним законодавством не передбачено строки для оформлення спадщини, та з незалежних від неї обставин, враховуючи, що на протязі більш ніж 10 років вона не змогла оформити спадщину, так як Ренійська та Ізмаїльська держнотконтори неодноразово відмовляли їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну їй частину спадкового майна, після смерті матері [PERSON], згодом 25.03.2014 р. отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину (до вирішення питання по вказаній цивільній справі), за таких обставин [PERSON] вважає, що має всі законні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог про визання за нею права власності на 1/3 частину квартири № 2 у багатоквартирному житловому будинку № 8 по вул. Радянська в м. Рені Одеської області. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку квартири слід задовольнити. Як було встановлено судом, [PERSON], була власником квартири № 2 у багатоквартирному житловому будинку № 8 по вул. Радянська в м. Рені Одеської області, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 38 від 12.02.1996 р. 27.07.2001 р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищевкзану квартиру. Оскільки спадкодавець [PERSON] на момент смерті не залишала заповіту, не розпорядилась належним їй майном, то виходячи з положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Таким чином, спадкоємство після смерті [PERSON], померлої 27.07.2001 р., здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом, після смерті [PERSON] були її донька [PERSON], яка із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась 09.01.2002 р., реєстр № 25, чоловік померлої [PERSON], який 08.01.2002 р. звернувся із заявою до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON], на користь [PERSON], реєстр № 2582, та онучка [PERSON], як спадкоємець п`ятої черги за законом, оскільки виходячи з вимог ч. 1 ст. 1265 ЦК України,\~у пяту чергу\~закликаються до спадкування усі родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення, куди\~підпадають і онуки спадкодавця, оскільки є родичами другого ступеня споріднення. Обмежень та виключень щодо ознак спадкоємців ст. 1265 ЦК України не містить. Таким чином, [PERSON] у встановлений 6-місячний строк після смерті своєї бабусі [PERSON], померлої 27.07.2001 р., звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та, оскільки враховуючи, що спадкоємців на майно у вигляді вищевказаної квартири на момент відкритя спадщини було трое, а саме : донька померлої [PERSON] [PERSON], яка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, надавши нотаріусу відповідну заяву про її прийняття 09.01.2002 р., отже вважається такою, що її прийняла. Чоловік померлої [PERSON] [PERSON], відповідно до ст. 1273 ЦК України, відмовився від належної йому частки спадкового майна, про що надав нотаріусу відповідну заяву від 08.01.2002 р., відмовившись від її прийняття на користь [PERSON] [PERSON] також звернулася до нотаріуса у встановлений законом 6-місячний строк для прийнятя спадщини, та враховуючи долю чоловіка померлої [PERSON] [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири № 2, розташованої по вул. Рад`янська 8 в м. Рені від 19.03.2002 р., реєстр № 2/3011. Також у вказаному свідоцтві нотаріусом зазначено, що 1/3 частка вищевказаної квартири залишилась відкритою для спадкоємця [PERSON], доньки померлої [PERSON], яка спадщину прийняла маючи на руках ощадні книжки. Таким чином [PERSON] оформила належні їй 2/3 частини спадкового майна, та отримала відповідне свідоцтво про право власності за законом на 2/3 частини спірної квартири, а 1/3 частину вказаної кваритири успадкувала донька померлої [PERSON] [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, яка прийняла спадщину подавши заяву про її прийняття відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак після цього не оформила спадщину належним чином та не отримала свідоцтво про право власності за законом на належну їй 1/3 частину спірної квартири. Оскільки діючим цивільним законодавством не передбачено строки для оформлення спадщини, суд вважає, що [PERSON] є суб`єктом набуття права власності на 1/3 частину вказаної квартири, оскільки вона вчинила певні дії, виражені обєктивними передумовами прийняття спадщини, тобто вона вчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON], також суб`єктивними передумовами прийняття спадщини, що передувало поданню заяви про отримання спадщини, а саме бажання та намір отримати свідоцтво про право власності за законом на це майно. Про це свідчать вжиті нею заходи, однак з незалежних від неї обставин, враховуючи, що на протязі більш ніж 10 років вона не змогла оформити спадщину, так як Ренійська та Ізмаїльська держнотконтори неодноразово відмовляли їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну їй частину спадкового майна, після смерті матері [PERSON], чим було порушено права та законні інтереси [PERSON], як спадкоємця, який дотримався усіх вимог чинного цивільного законодавства, для оформлення та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, згодом 25.03.2014 р. отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, після чого звернулася до суду з зустрічним позовними вимогами до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину спірної квартири, таким чином суд

Outcome: approved