Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Старотроянівської сільської ради Кілійського районута просив суд: -встановити факт належності земельної ділянки площею 3,7326 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер 5122383900:01:001:1343 - [PERSON] , померлої [INFO] ; -визнати за позивачем, [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,7326 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер 5122383900:01:001:1343, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . [PERSON] , яка померла [INFO] , залишила на ім`я, позивача, [PERSON] , заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 15 серпня 1996 року, за реєстром №52. У даному заповіті заповідачем було зазначено розпорядження - все майно. 25 серпня 2004 року [PERSON] , яка померла [INFO] було залишено на ім`я [PERSON] заповіт, посвідчений Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим №3394 від 25.08.2004 року. У якому зазначено розпорядження - грошові внески з належними до них процентами і компенсаціями, що зберігаються в стротроянівській філії №6731/020 Кілійського відділення Ощадного банку №6731 на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається: з земельної ділянки площею 3,7326 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, [PERSON] в порядку ст.1235 ЦК України є спадкоємцем, за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON] . Спадщину яка залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] позивач прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, тобто фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було заведено спадкову справу за №99/2014 за заявою про неприйняття спадщини від імені [PERSON] . Державний акт при житті спадкодавця було втрачено, таким чином правовстановлюючий документ, відсутній. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М., позивачу було надано роз`яснення за №643/01-16 від 17 грудня 2018 року, у якому приватний нотаріус роз`яснила, що вказаний державний акт на право приватної власності на землю, відсутній, що не підтверджує права власності спадкодавця та рекомендувала звернутись до суду. Інших спадкоємців, в тому числі за законом та осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. На даний час у позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті спадкодавця. Однак із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, позивач змушений звернутись до суду, за захистом свої прав. Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу та задовольнити позов за його відсутності. Представник відповідача, Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, вимоги позивача визнає. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого та зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 567, [PERSON] , померла [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області № 626 від 04.10.2018 р. [PERSON] , 1926 р.н., яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1971 р. до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали її дочка, [PERSON] , 1961 р.н. [PERSON] , залишила на ім`я, [PERSON] , заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 15 серпня 1996 року, за реєстром №52., в якому заповідала їй все своє майно. Земельна ділянка площею 3,73 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належна [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №474255, виданого на підставі рішення 13 сесії XXIII скликання Старотроянівської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 1 вересня 2000 року за № 118/В, який виданий 2 серпня 2001 року, та зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на земельну ділянку за №2569, кадастровий номер 5122383900:01:001:1343. Як вбачається з інформаційного листа від 17.12.2018 р. № 643/01-16/, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачова Н.М. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] роз`яснила, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за їх відсутності питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно встановлення юридичних фактів, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог представника позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки [PERSON] , померлій [INFO] . Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved