Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.08.2007 року у розмірі 14 665 грн. 66 коп. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 17.08.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого остання одержала кредит у розмірі 0.00 грн. з можливістю подальшого його збільшення до 3 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказуючи на те, що відповідачка не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.10.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 14 665 грн. 66 коп., представник позивача звернувся до суду з вимогою про стягнення з неї зазначеної заборгованості по кредитному договору. Представник позивача Рура Н.В. в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, якою позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не направляла, а тому суд, враховуючи заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що 17.08.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого остання одержала кредит у розмірі 0.00 грн. з можливістю подальшого його збільшення до 3 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6, 7-10). При цьому відповідачка [PERSON] своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає договір між сторонами. Ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно п. 3.12 Умов та правил надання банківських послуг нарахування процентів починається з першого робочого дня після надходження грошових коштів на вклад та здійснюється за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році по ставці, що діяла на момент укладання договору. З розрахунку заборгованості за договором (а.с.4-5) вбачається, що станом на 31.10.2013 року заборгованість відповідачки [PERSON] за кредитним договором № б/н від 17.08.2007 року складає 14 665 грн. 66 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 2 811 грн. 90 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 679 грн. 20 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 674 грн. 56 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачкою [PERSON] умов укладеного кредитного договору утворилась заборгованість, яка відповідачкою у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. (а.с.17).

Outcome: approved