Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Руденко В.Б. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів, посилаючись на те, що він перебував з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 16.08.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 року ухвалено стягувати щомісяця із [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Також, представник позивача вказує, що на підставі судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 року з [PERSON] стягується на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. З позивача в цей час стягуються аліменти в розмірі 50 відсотків всіх його доходів на утримання двох спільних з відповідачем малолітніх дітей. Протягом 2019 - 2020 років позивач [PERSON] неодноразово брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях та 14.06.2020 року позивач отримав закриту хребетно-спинномозкову травму, яка визнана такою, що пов`язана з проходженням військової служби і за результатами огляду медико-соціальною експертною комісією йому встановлена перша група інвалідності. Окрім цього, представник позивача вказує, що зазначений медичний стан позивача (інвалідність І групи підгрупа А, постійна необхідність стороннього догляду та пересування виключно у кріслі-візку) зумовлює необхідність здійснення періодичних реабілітаційних заходів, до яких відносяться психолого-педагогічна реабілітація, професійна реабілітація, трудова реабілітація, фізкультурно-спортивна реабілітація, соціальна реабілітація, психологічна реабілітація. Стан позивача в найближчий час не передбачає отримання будь-яких інших видів доходів, оскільки сам позивач потребує постійного підтримання стану здоров`я, здійснення для цієї мети періодичних реабілітаційних заходів, комплексної соціальної допомоги та постійного догляду з боку рідних та близьких. З інвалідністю позивача безпосередньо пов`язана і зміна його матеріального стану, що визначено ст. 192 СК України як самостійна підстава для зміни розміру аліментів. У зв`язку з чим, позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30.06.2016 року у справі № 194/961/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини, відкликати виконавчий лист; змінити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 року у справі № 194/1778/18 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] , та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини; відкликати виконавчий лист. Позивач [PERSON] та його представника - адвокат Руденко В.Б. у судове засідання не з`явилися, однак адвокат Руденко В.Б. засобами електронного зв`язку надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, який в силу фізичного стану не може бути присутнім в судовому засіданні, зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечують проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не подала. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 126 (а.с. 16). Згідно з заочним рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 року, яке набрало законної сили 10.10.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 22-23). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 17) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 17.04.2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 17-18). Згідно з рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 року у справі № 194/961/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто, щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 19-20), на підставі чого, видано виконавчий лист і 20.12.2018 року головним державним виконавцем Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП № 57952856, та за постановами державного виконавця від 30.01.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 24-29). Відповідно до наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21), на підставі чого, 28.02.2019 року начальником Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП № 58510828, та за постановами начальника відділу від 21.03.2019 року, від 04.07.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 30-35). З довідки, виданої ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 08.07.2021 року № 430, встановлено, що [PERSON] працював електрослюсарем підземним з 03.05.2012 року по 29.08.2018 року, його нарахований дохід за вказаний період складає 558750,89 грн., та з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] в сумі 32009,88 грн. (а.с. 36-37). Окрім цього, з матеріалів справи встановлено, що протягом 2019 - 2020 років позивач [PERSON] неодноразово брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідками Військової частини [NUMBER] від 20.10.2020 року № 216 та від 22.10.2020 року № 217 (а.с. 39, 40), та посвідченням учасника бойових дій серії [NUMBER] від 01.10.2020 року (а.с. 41). Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правових позицій, викладених у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Також у п. 23 даної Постанови, зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, дані норми права дозволяють констатувати, що при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача, у тому числі і враховувати стан здоров`я та потреби дитини в її розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що він отримав закриту хребетно-спинномозкову травму, яка визнана такою, що пов`язана з проходженням військової служби, та йому встановлена перша група інвалідності і в найближчий час не передбачає отримання будь-яких інших видів доходів, оскільки сам позивач потребує постійного підтримання стану здоров`я, здійснення для цієї мети періодичних реабілітаційних заходів, комплексної соціальної допомоги та постійного догляду з боку рідних та близьких. Так, судом встановлено, що згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 07.10.2020 року № 320/3, виданою Військово-медичним центром Західного регіону Міністерства Оборони України.14.06.2020 року позивач [PERSON] отримав закриту хребетно-спинномозкову травму, яка визнана такою, що пов`язана з проходженням військової служби (а.с. 42). Згідно з довідкою до акту МСЕК серії 12ААБ № 354545 від 04.12.2020 року, за результатами огляду медико-соціальною експертною комісією позивачу [PERSON] встановлено першу група інвалідності (а.с. 43). Відповідно до пенсійного посвідченням серії [NUMBER] , виданим 20.07.2021 року Пенсійним Фондом України, [PERSON] призначена пенсія по інвалідності (а.с. 44), про що також свідчить довідка про доходи № 3640, видана 13.07.2021 року Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с. 45). Окрім цього, судом встановлено, що у зв`язку і отриманою позивачем травмою під час служби та встановленням інвалідності, останній проходив реабілітацію по пакету «Стандарт+» в період з 26.08.2020 року по 24.09.2020 року, сума витрачена на реабілітацію складає 114754,12 грн., про що свідчить довідка ТОВ «Відпочинково-оздоровчий комплекс «Вернигора» від 29.07.2021 року № 560 (а.с. 46). Також, згідно з повідомленням-довідкою Громадської організації «Агапе Україна» від 29.07.2021 року № 139, позивач пройшов комплекс реабілітаційних послуг (фізіотерапія, ерготерапія) з 23 листопада по 18 грудня 2020 року, вартість послуг складає 39000,00 грн. (а.с. 47). Крім того, згідно з матеріалами справи встановлено, що [PERSON] протягом 2020 року згідно з програмою реабілітації інваліда проходив стаціонарне лікування у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону та у Військово-медичному центрі Західного регіону, про що свідчать виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] (а.с. 48-62). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони мають рівні обов`язки з утримання дитини. Також,\~суд враховує,\~що розмір\~аліментів не\~повинен бути\~нижчим ніж\~50%\~від прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~а також,\~те що\~відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~183\~СК України\~на двохдітей стягується одна третина заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з\~ст.\~183\~СК України,\~частка заробітку\~батька,\~яка буде\~стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Україною 27.02.1991 р., держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Відповідно до\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. З огляду на викладене, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки матеріальний стан позивача змінився, у зв`язку із отриманням травми під час проходження служби в АТО та встановленням інвалідності, позивач отримає лише пенсію по інвалідності і за станом здоров`я не має можливості працювати, проходить періодичне лікування в медичних закладах Міністерства оборони України. Таким чином, приймаючи до\~уваги те, що матеріальний стан позивача у зв`язку із станом здоров`я змінився, сторони мають рівні обов`язки з утримання дітей, відповідачем не надано до суду відзиву на позов для спростування вимог позивача, суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідача неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 10.04.2018 року, з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, що не порушує\~прав сторін,\~на які\~покладається рівний\~обов`язок\~з утримання\~дитини,\~та відкликати з виконання рішення суду та судовий наказ. Щодо вимог позивача про припинення нарахування і стягнення аліментів за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 року та за судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 року, суд приходить до наступного висновку. За ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. У зв`язку з викладеним, оскільки матеріальний стан позивача змінився та судом прийнято рішення про зміну розміру аліментів стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей та відкликання судових рішень з виконання, то у задоволенні позовних вимог [PERSON] в цій частині слід відмовити. На підставі ст.ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4,10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280, 281 ЦПК України, -

Outcome: partial