Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка належить позивачу на праві власності площею 0,15 га., кадастровий номер: 4625888600:05:001:0036, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 752526. На даній земельній ділянці він розпочав будівництво житлового будинку. Неподалік від земельної ділянки позивача за адресою [ADDRESS] , проживає відповідач [PERSON] . Згідно рішення Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області їй було виділено для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,2256 га в [ADDRESS] . Також неподалік від земельної ділянки позивача за адресою [ADDRESS] , проживає відповідач [PERSON] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯД № 436953, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1314 га., кадастровий номер: 4625888600:05:001:0002, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] . На початку 2016 року позивачу [PERSON] стало відомо, що відповідач [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0245 га на землях громадської та житлової забудови по [ADDRESS] , чим створила позивачу та іншим громадянам перешкоди в користуванні вулицею загального користування і порушила ст.81, 125, 126 Земельного Кодексу України. Відповідач [PERSON] самовільно зайняла частину земель загального користування на якій встановила капітальну огорожу та висадила багаторічні насадження. Також на початку 2016 року позивачу [PERSON] стало відомо, що відповідач [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0550 га на землях громадської та житлової забудови по [ADDRESS] , чим створив позивачу та іншим громадянам перешкоди в користуванні вулицею загального користування і порушив ст.81, 125, 126 земельного Кодексу України. Відповідач [PERSON] самовільно зайняв частину земель загального користування (проїзд) на якій здійснив насадження плодовоягідних та інших багаторічних насаджень, встановив капітальну огорожу (бетонні та металеві стовпці) та проклав каналізацію. На законні вимоги позивача [PERSON] та інших мешканців с.Чолгині розгородити вулиці та відновити їх до попереднього стану, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не реагують. З приводу самовільного зайняття відповідачами земель загального користування, позивач [PERSON] та інші мешканці села неодноразово зверталися в різні інстанції, зокрема до Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області та до ГУ Держгеокадастру у Львівській області. Проводились перевірки, за результатами яких було надано Припис про усунення порушень земельного законодавства. Проте до даного часу відповідачі [PERSON] та [PERSON] не усунули вказані в наданих їм Приписах порушень земельного законодавства, самовільно зайняті земельні ділянки загального користування - не звільнили, що і спонукало позивача [PERSON] звернутися до суду. Земля загальгого користування належить всім без виключення громадянам, зокрема вулиці,а відповідачі самовільно зайняли вулицю загального користування. Враховуючи вищенаведене, просить суд позов задовольнити. Ухвалою від 28.09.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.10.2020 року у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 08.02.2021 року у справі замінено третю особу Терновицьку сільську раду Яворівського району Львівської області на правонаступника Новояворівську міську раду Яворівського району Львівської області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, додатково пояснив, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, позивачу чиняться перешкоди в користуванні земельною ділнкою, оскільки [PERSON] повністю загородив проїзд до його земельної ділянки, [PERSON] частково загородила проїзд, в результаті неможливо здійснити розворот транспортними засобами. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися із невідомих причин, про розгляд справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Третя особа - представник Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, винести рішення за наявних матеріалів у справі. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзивів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 752526 від 12.03.2010 земельна ділянка площею 0,15 га., кадастровий номер: 4625888600:05:001:0036, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с.Чолгині Яворівського району Львівської області належить [PERSON] . Згідно із актом складеного комісією Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області від 24.05.2016 року встановлено що [PERSON] самовільно встановила огорожу на дорозі загального користування поза межами свого подвір`я. Комісія вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] перенести огорожу з дороги загального користування і встановити її згідно будівельного паспорта. 24.06.2016 за вих. №231 Терновицькою сільською радою Яворівського району Львівської області [PERSON] направлено повідомлення з вимогою до 01 вересня 2016 року прибрати огорожу з дороги загального користування і встановити її згідно будівельного паспорта. Згідно із актом складеного комісією Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області від 24.05.2016 року встановлено що [PERSON] самовільно насадив дерева і провів каналізацію на дорозі загального користування поза межами свого подвір`я. Комісія вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] пересадити зелені насадження та перенести каналізацію на власне подвір`я. 24.06.2016 за вих. №230 Терновицькою сільською радою Яворівського району Львівської області [PERSON] направлено повідомлення з вимогою до 01 вересня 2016 року пересадити зелені насадження та перенести каналізацію на власне подвір`я. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельна ділянка від 14.03.2017 за №2 складеного спеціалістами управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Львівській області. В результаті перевірки встановлено гр. [PERSON] самовільно зайняла із земель громадської та житлової забудови(проїзд загального користування) земельну ділянку в [ADDRESS] пл. 0,0245 га. Земельна ділянка зайнята насадженями, також частково встановлено капітальну загорожу (бетонні та металеві стовпи), чим порушила вимоги ст.81, 125, 126 ЗК України. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 03.05.2017 за № 83-ДК-ДК/14/АП/10/01/ складеного провідними спеціалістами відділу контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Львівській області. В результаті перевірки встановлено гр. [PERSON] самовільно зайнято із земель громадської та житлової забудови (проїзд загального користування) земельну ділянку в [ADDRESS] пл. 0,0550 га. Земельна ділянка зайнята насадженями, також частково встановлено капітальну загорожу (бетонні та металеві стовпи). Згідно із приписом ГУ Держгеокадастру у Львівській області. від 23.05.2017 за № 83-ДК-ДК/0033/Пр/03/01/17 [PERSON] зобов`язано усунути порушення ст. 125, 126 ЗК України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки пл. 0,0245 га в [ADDRESS] . Відповідно до припису ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 23.05.2017 за № 83-ДК-ДК/0034/Пр/03/01/ [PERSON] зобов`язано усунути порушення ст.81, 125, 126 ЗК України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки пл. 0,0550 га в [ADDRESS] . 29.05.2017 року державним інспектором ГУ Держгеокадастру у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 28-ДК-ДК/0032П/07/01/-17 відносно [PERSON] за ст.125,126, 211 ЗК України. 29.05.2017 року ГУ Держгеокадастру у Львівській області складено постанову про накладення адміністративного стягнення №28-ДК-ДК/0032По/08/01/-17 відносно [PERSON] за ст.125,126, 211 ЗК України. Останню визнано винною у самовільній зайнятті земельної ділянку пл. 0,0245 га в [ADDRESS] та накладено штраф в розмірі 245 грн. 29.05.2017 року державним інспектором ГУ Держгеокадастру у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 83-ДК-ДК/0033П/07/01/ відносно [PERSON] за ст.125,126, 211 ЗК України. 29.05.2017 року державним інспектором ГУ Держгеокадастру у Львівській області складено постанову про накладення адміністративного стягнення №83-ДК-ДК/0024По/08/01/ відносно [PERSON] за ст.125,126, 211 ЗК України. Останнього визнано винним у самовільній зайнятті земельної ділянку пл. 0,0550 га без правовстановлюючих документів на землекористування в [ADDRESS] та накладено штраф в розмірі 245 грн. Відповідно до відповіді ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 26.06.2017 року за вих. № 0-13-0.4-692/90-17 наданої [PERSON] , гр. [PERSON] визнано винною у самовільній зайнятті земельної ділянку пл. 0,0245 га в [ADDRESS] та накладено штраф в розмірі 245 грн, розраховано розмір шкоди, внаслідок зайняття земельної ділянки на 422 грн. станом на 30.05.2017 адміністративне стягнення та нарахована шкода сплачені в повному обсязі. Відповідно до відповіді ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 26.06.2017 року за вих. № 0-13-0.2-693/90-17 наданої [PERSON] , гр. [PERSON] визнано винним у самовільній зайнятті земельної ділянку пл. 0,0550 га в [ADDRESS] та накладено штраф в розмірі 245 грн. розраховано розмір шкоди, внаслідок зайняття земельної ділянки на 948,23 грн, станом на 02.06.2017 адміністративне стягнення та нарахована шкода сплачені в повному обсязі. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 436953 від 19.03.2008 земельна ділянка площею 0,1314 га., цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку , яка знаходиться в с.Чолгині Яворівського району Львівської області належить [PERSON] . Згідно із рішенням № 1124 від 30.11.2017 року Терновицька сільська рада Яворівського району Львівської області вирішила: 1. Затвердити ширину вулиць в червоних лініях (ширина вулиць) в таких розмірах: - центральна вулиця -15 м; - житлова вулиця біля земельної ділянки гр.. [PERSON] - 6,5 м; - житлова вулиця біля земельної ділянки гр.. [PERSON] - 9 м; - житлова вулиця біля земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] - 8 м; - житлова вулиця між земельними.ділянками [PERSON] і [PERSON] - 9 м. 2. Затвердити Схему вуличної мережі у кварталі житлової забудови по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області від 05.05.2020 року, вулицю Кінець перейменовано на вулицю Шептицького с.Чолгині Яворівського району Львівської області, згідно рішення №2986 Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд, перевіряючи порушення прав, інтересів та обов`язків позивача цивільного характеру у межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч. 1 і 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Одними із способів захисту особою свого цивільного права є визнання незаконним рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 391 ЦК України встановлена можливість захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону та усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. ст. 103 та 104 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» (п. 1, 2, 3, 5, 6) передбачено, що становлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. Порядок встановлення (відновлення) меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376 (далі Інструкція). Відповідно до п. 2.8 Інструкції технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), серед іншого включає план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). Також ст.152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів. Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Частиною 4 ст. 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст. 41).Згідно із ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Частиною 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно із ч. 1 ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. При цьому, до земель комунальної власності, які неможуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) (ч. 4 ст. 83 ЗК України). Відповідно до ч. 2 ст.158 ЗК України одним із способів захисту прав на землю є усунення порушень таких прав користувача земельної ділянки. Абзацом 4 п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Враховуючи, що відповідачами не спростовано доводи позивача щодо самовільного захоплення земельної ділянки в межах вулиці загального користування, всупереч вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку що позовні вимоги є підставними, а обраний спосіб захисту є вірним та відповідає ст. 16 ЦК України. Таким чином, зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що буде у повній мірі справедливим по відношенню до позивача і забезпечить дотримання принципу верховенства права при вирішенні даного спору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є особою з інвалідністю І групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 26.03.2012 довічно. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в користь держави судові витрати в сумі 704,80 (сімсот чотири ) грн 80 коп , а саме по 352 ( триста п`ятдесят дві) грн 40 коп з кожного.

Outcome: approved