overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Представники заявників звернулися із заявою до суду про заміну сторони, а саме стягувача з ПАТ «ТЕРРА БАНК» на ПАТ «КРИСТАЛБАНК» виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Оболонського районного суду м.Києва № 2-167/2011 р. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «ТЕРРА БАНК» в розмірі 4415109,81 грн. Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку від 22.12.2014 року до ПАТ «КРИСТАЛБАНК» перейшло право вимоги по кредитному договору № 59-ф/08/04 укладеному між стягувачем та боржником. Представник ПАТ «КРИСТАЛБАНК» в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «ТЕРРА БАНК» на ПАТ «КРИСТАЛБАНК». Представник стягувача ПАТ «ТЕРРА БАНК», представник ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності вказаних осіб, оскільки неявка сторін та інших осіб не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження. Боржник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, з проханням розглядати дане питання у його відсутності, у зв'язку з зазначеним суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності боржника на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню та слід замінити сторону стягувача на ПАТ «КРИСТАЛБАНК» у виконавчому провадженні, відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України, оскільки як вбачається з акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку від 22.12.2014 року, витягу з додатку № 1 до зазначеного акту до ПАТ «КРИСТАЛБАНК» перейшло право вимоги по кредитному договору № 59-ф/08/04 укладеному між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали і просять суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором позики грошей від 10 січня 2013 року у сумі 47674 грн 80 коп та понесені позивачем судові витрати по справі у сумі 476 грн 75 коп, що складаються з судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 10 січня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 52. Згідно вказаного договору [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 5100 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 41820 грн 00 коп, строком до 01 січня 2014 року з нарахуванням 14% річних за користування позикою, які мали бути сплачені при поверненні позиченої суми грошей. Однак, у порушення взятих на себе за договором зобов'язань, відповідач у встановлений договором строк позику не повернув і кошти за користування позикою не сплатив. За розрахунками позивача заборгованість відповідача за договором позики грошей становить 47674 грн 80 коп і складається з позики у сумі 41820 грн 00 коп та відсотків за її користування у сумі 5854 грн 80 коп (41820 х 0,14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду письмову нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за відсутності особи. Цією заявою [PERSON] повідомив суд про те, що ознайомився із позовною заявою [PERSON] про стягнення боргу за договором позики грошей від 10 січня 2013 року, згідно якого він мав продати деяке майно та розрахуватися з боргом. Оскільки він не зміг продати вказане майно, то, відповідно, не виконав і умови даного договору позики грошей. Посилаючись на вказані обставини, повністю визнає позов на загальну суму 47678 грн 80 коп, а також згідний оплатити вартість судових витрат. Розгляд справи просить проводити за його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст.526,530,1046,1048,1049,1050 України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Представники позивача звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просила: усунути їй перешкоди в реалізації прав власності та зняти відповідача з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS]. У обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача в позовній заяві зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 12.05.2000 року. В зазначеній квартирі зареєстровий [PERSON], який в ній фактично не проживає. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в її квартирі порушує її право власності. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши через позивача нотаріально-посвідчену заяву, відповідно до якої позовні вимоги він визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - відділу УДМС в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про слухання справи без її участі. Вислухавши пояснення позивача, свідків: [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд находить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони в повному обсязі підтверджуються наданими в судовому засіданні поясненнями та дослідженими документами: договором купівлі-продажу (а.с.3); технічним паспортом (а.с.5); довідкою про місце реєстрації (а.с.4), і відповідно до ст.174 ЦПК України у суду є підстави ухвалити відповідне рішення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Представники позивача звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просила: усунути перешкоди в реалізації прав у користування квартирою [ADDRESS]; визнати відповідача таким, що втратив право користування наведеним жилим приміщенням у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік та зняти останнього з реєстраційного обліку місця проживання за наведеною адресою. У обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача в позовній заяві зазначила, що 14.12.2004 року шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, було розірвано. Починаючи з серпня 2008 року, позивач та третя особа - [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідач з 2011 року не проживає в квартирі та не виконує обов'язки по утриманню приміщення та оплати за комунальні послуги, у зв'язку з чим, наведені обов'язки вимушена виконувати позивач, в зв'язку з чим у неї склалося скрутне матеріальне становище. Ніяких перешкод щодо проживання в цій квартирі позивачем не чиниться і не чинилось. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідачі в судове засідання не з'явились, заперечень проти позову та будь-яких заяв не надали, про день розгляду справи повідомлені належним чином, в зв'язку з чим суд вважає можливим на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України ухвати заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні також просила позовну заяву задовольнити, підтвердивши факт не проживання відповідача за місцем їх проживання більш ніж 1 рік. Представник третьої особи відділу УДМС в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про слухання справи без її участі. Вислухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи - [PERSON] та свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд находить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони в повному обсязі підтверджуються наданими в судовому засіданні поясненнями та дослідженими документами: витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7); свідоцтвом про право власності на житло (а.с.8); технічним паспортом (а.с.9); довідкою про місце реєстрації (а.с.10), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.12), платіжними документами (а.с.20-34), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.48-49), а також відповідають вимогам ст.405 ЦК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

представники позивача просять суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 9/75 частин житлового блоку, загальною площею 41.3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Ватутіне, Черкаська область, вул. Миру, 5, приміщення 89-104, укладений 25 серпня 2016 року, між нею та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] посилаючись на те, що позивач та [PERSON], [PERSON], [PERSON], 25 серпня 2016 року уклали договір купівлі-продажу 9/75 частин житлового блоку, загальною площею 41.3 кв.м. , що знаходиться за адресою : м.Ватутіне, Черкаська область, вул. Миру, 5 приміщення 89-104. Відповідачам терміново були потрібні кошти, тому позивач сплатила їм 26 000 грн. Вказане підтверджується розпискою. Згідно вказаної розписки відповідачі зобовязуються даний житловий блок оформити нотаріально договором купівлі-продажу не пізніше ніж до 01 жовтня 2016 року. Оскільки позивач повністю розрахувалась за вказане житло, відповідачі передали їй ключі від приміщення , частину документів та запропонували їй проводити ремонтні роботи до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідачі до цього часу договір купівлі-продажу так і не оформили. Вона неодноразово зверталась до відповідачів з вимогою про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, однак відповідачі постійно ухиляються від нотаріального оформлення договору, мотивуючи тим, що в них немає ні часу, ні коштів. Відповідачі позов визнали повністю та не заперечували проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу під час попереднього судового засідання. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені та підлягають задоволенню. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із розписки від 25 серпня 2016 року (а.с. 12), відповідачі отримали кошти в сумі 26 000 грн. за 9/75 частин житлового блоку, загальною площею 41.3 кв.м, що знаходиться за адресою : м.Ватутіне, Черкаська область, вул. Миру, 5, приміщення 89-104 та зобовязались оформити нотаріально договір купівлі-продажу житлового блоку не пізніше ніж до 01 жовтня 2016 року. Відповідачі до цього часу договір купівлі-продажу так і не оформили. Відповідно до ст. 221 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтвержується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити повністю. На підставі ст.220, 657 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНКЛ № 3 звернувся з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жителя [INFO], в психіатричний заклад в примусовому порядку, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що останній в даний час страждає тяжким психічним розладом, який зумовлює: його небезпеку для власного життя і здоровя, безпорадність та неможливість задовольняти самостійно основні життєві потреби, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини. Пояснив, що [PERSON] вперше у житті поступив на стаціонарне лікування в ОПНЛ №3, за скеруванням лікаря БШМД у звязку з погіршенням психічного стану. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви представника Івано-Франківської ОПНЛ № 3. Заслухавши представника лікувального закладу, думку прокурора про підставність заяви, а також заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]В.) від 29.05.2017 року [PERSON] встановлено діагноз хронічний маячний розлад, параноїчний синдром і він потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар (ОПНЛ № 3), оскільки в даний час страждає психічним розладом, який зумовлює: його небезпеку для власного життя і здоровя, а також життя і здоровя оточуючих. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заперечував проти госпіталізації, адекватно відповідав на запитання суду та сторін, пояснив свою поведінку, а саме підстави знаходження його в аеропорті. Відтак, враховуючи те, що заявником не обгрунтовано належним чином одноразовий випадок [PERSON] який створює для його життя та життя оточуючих небезпеку, а одиничний випадок поведінки у Івано-Франківському аеропорту не може розглядатися як підстава для примусової його госпіталізації, а тому суд вважає, що заява є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 1 лікуючий лікар-психіатр [PERSON] звернувся з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жителя [INFO], в психіатричний заклад в примусовому порядку, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що останній в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює його небезпеку для життя і здоровя самого себе та оточуючих. Лікар Івано-Франківської ОПНЛ № 1 в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, просив заяву задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти поданої заяви. В судовому засіданні прокурор та опікун підтримали подану заяву. Заслухавши лікаря, зацікавлену особу, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Відповідно до рішення Конституційного суду України прийнятого 01 червня 2016 року визнано неконституційними положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON]В.) від 20.04.2018 року [PERSON] встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, параноїчний синдром, імперативними галюцинаціями на фоні вираженого емоційно вольового дефекту особистості змішаного типу, і він потребує примусової госпіталізації та лікування у психіатричному стаціонарі, оскільки в даний час страждає важким психічним захворюванням, не усвідомлює потреби в госпіталізації та лікуванні, становить ймовірну загрозу для себе та оточуючих, і в разі не надання йому кваліфікованої медичної допомоги буде спричинене суттєве погіршення стану його здоровя. Відомості про психічну поведінку [PERSON] підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданнями доказами, а саме: висновком комісії лікарів-психіатрів ОПНЛ № 1 [PERSON], [PERSON] від 20.04.2018р.; направленням на госпіталізацію, рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2014 року про визнання [PERSON] недієздатним та призначення опікуна, записом лікаря приймального відділення від 20.04.2018 року. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 1 лікуючий лікар-психіатр Трач З.Б. звернулася з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] в психіатричний заклад в примусовому порядку, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що останній в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює його небезпеку для життя і здоров'я самого себе та оточуючих. Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 1 - лікуючий лікар Трач З.Б. в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини. Просила заяву задовольнити. Опікун [PERSON] підтримав подану заяву. [PERSON] в судовому засіданні не заперечив потребу в примусовому лікуванні. В судовому засіданні прокурор заяву не заперечив. Заслухавши представника лікувального закладу, [PERSON], враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON] та [PERSON].) від 10.08.2017р. [PERSON] встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, тривожно-параноїдний синдром, з імперативними галюцинаціями на фоні вираженого емоційно-вольового дефекту особи по змішаному типу, і він потребує примусової госпіталізації та лікування в психіатричному стаціонарі, оскільки страждає важким психічним захворюванням, не усвідомлює потреби в госпіталізації та лікуванні, становить ймовірну загрозу для себе та оточуючих, в разі ненадання йому кваліфікованої медичної допомоги буде спричинене суттєве погіршення стану його здоров'я. Відомості про психічну поведінку [PERSON] підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: висновком комісії лікарів-психіатрів ОПНЛ № 1 - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 10.08.2017р.; направленням на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 09.08.2017р.; записом лікаря приймального покою, рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2014р. про визнання недієздатним [PERSON] та призначення йому опікуна, заявою опікуна [PERSON] - [PERSON] Крім цього з матеріалів заяви вбачається, що [PERSON] лікується в умовах психіатричного стаціонару не вперше (всього 6 разів), остання госпіталізація з аналогічним діагнозом від 26.04.2017р. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 звернувся з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], в психіатричний заклад в примусовому порядку, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що останній в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює його небезпеку для життя і здоровя самого себе та оточуючих. Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 заяву підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини. Просив заяву задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні проти його примусової госпіталізації не заперечував. В судовому засіданні прокурор заяву не заперечив. Заслухавши представника лікувального закладу, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON] та [PERSON]Р.) від 12.07.2017р. [PERSON] встановлено діагноз: рекурентний депресивний розлад з частими і тривалими депресивними епізодами, короткими і неповними ремісіями, текучий депресивний епізод з суїцидальними тенденціями. У висновку лікарів зазначено, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар (ОПНЛ № 3), оскільки в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює його небезпеку для життя і здоровя самого себе та оточуючих, а також суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Однак, отримати згоду [PERSON] на госпіталізацію в добровільному порядку неможливо через його стан здоровя. Відомості про психічну поведінку [PERSON] підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданнями доказами, а саме: висновком комісії лікарів-психіатрів ОПНЛ № 3 від 12.07.2017р.; записом лікаря приймального відділення від 12.07.2017р., рішенням Надвірнянського районного Івано-Франківської області від 02.04.2015 року про визнання недієздатним [PERSON] та призначення йому опікуна, заявою [PERSON] Крім цього з матеріалів заяви вбачається, що [PERSON] лікується в умовах психіатричного стаціонару вже не вперше, остання госпіталізація з аналогічним діагнозом від 23.02.2015 року. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved