Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 22.11.2017 та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 18.09.2013 станом на 31.10.2017 у розмірі 48383,19 грн., яка складається з: 4765,06 грн. заборгованості за кредитом, 37737,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100 грн. - заборгованості за пенею та комісією, штрафи: 500,00 грн. фіксована частина та 2280,15 грн. відсоткова складова. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1600 грн. В обґрунтування предявлених вимог вказує, що 18.09.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування ним. Своїм підписом у Заяві відповідач надав згоду на те, що вказана Заява разом з Памяткою Клієнта, Умовами та Правила надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі, - Договір), який по своїй суті фактично є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно з п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. Свої зобовязання за кредитним договором від 18.09.2013 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобовязання не виконав, в результаті чого станом на 31.10.2017 має заборгованість в загальному розмірі 48383,19 грн., яку позивач і просить суд стягнути з [PERSON] в судовому порядку. Також позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, а у разі неявки відповідача, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку (а.с. 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с 42), що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки на 22.01.2018, яку [PERSON] отримала 05.01.2018 (а.с. 45) та поштовим повідомленням на 21.02.2018 (а.с. 46), яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 21.03.2018 позивач в судове засідання також не зявилася та про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до п. 2 ч.7, ч.8 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомленим належними чином. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згоду на укладення якого відповідач підтвердив своїм підписом у анкеті - заяві (а.с.6). У вказаній заяві відповідач також підтвердила своїм підписом, що вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає Договір про надання банківських послуг, а також що вона ознайомлена з ними та погоджується на них (а.с.6). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил [PERSON] надала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою Банку (а.с.24 зворот). Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с.18). Згідно п. 1.1.7.42 Умов та Правил, сторони визнали, що дія Договору припиняється у момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках цього договору, але за наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості перед Банком за договором, дія Договору припиняється після повного погашення заборгованості (а.с. 21 зворот). Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 18.09.2013, суд приходить до висновку, що він є діючим. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 7), [PERSON] отримала на картковий рахунок кредит у розмірі 5000 грн. кредитного ліміту (а.с. 2,4-6). Відповідно до умов кредитування [PERSON] зобовязалася сплачувати відсотки за користування кредитом за базовою ставкою до 01.09.2014 2,5 % на місяць, з 01.09.2014 2,9 % на місяць, з 01.04.2015 3.6 % на місяць, нарахування яких здійснюється на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році. Умовами договору встановлено пільговий період до 55 днів, протягом якого, згідно п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за пільговою відсотковою ставкою 0,01% річних за кожною платіжною операцією, за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості (а.с. 4, 29 ). Умовами договору визначено також обовязковий щомісячний платіж, який становив до 01.04.2014 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості), що підтверджується Довідкою про умови кредитування (а.с. 7). Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання грошових коштів на підставі договору (п.2.1.1.12, п. 2.1.1.12.3 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 29). У випадку несвоєчасного погашення заборгованості, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1-2.1.1.12.6.2 Умов та Правил, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (пеню), в розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн., а також пеню в розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше (а.с. 7, 29 зворот). Крім того, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у виді штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову у випадку порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів (Довідки про умови кредитування, п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг) (а.с. 7, 27). Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за користування ним, а також сплачувати комісію на умовах, визначених вказаним договором (а.с. 26 зворот). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором від 18.09.2013 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит з встановленим лімітом 5000 грн., що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.4-5). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобовязання не виконувала належним чином, тому станом на 31.10.2017 утворилась заборгованість за кредитом 4765,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 37737,98 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 4-5), з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 611, ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. З огляду на істотність допущених відповідачем порушень зобовязань, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру штрафу як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем штрафу згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500,00 грн. фіксована частина та 2280,15 грн. процентна складова, який також підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по пені та комісії в розмірі 3100 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст. 628 ЦК України. Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог банку. Згідно з п.3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.2007 № 168, банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, у тому числі із зазначенням переліку, розміру і бази розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що в розрахунку заборгованості (а.с. 4-5) в графі «Сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)» розмір заборгованості визначено 3100 грн., натомість в частині розрахунку у визначенні загальних сум вона вказана виключно як заборгованість по комісії без конкретизації її виду, що не узгоджується між собою та викликає у суду сумнів в достовірності та належності наданого позивачем розрахунку як доказу в частині обґрунтування цих вимог, тому суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобовязань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.09.2013 станом на 31.10.2017 за кредитом 4765,06 грн., по процентам за користування кредитом 37737,98 грн., а також штрафу, який включає 500,00 грн. фіксована частина і 2280,15 грн. процентна складова, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 45283,19 грн. (з розрахунку: 4765,06 грн. + 37737,98 грн. + 500,00 грн. + 2280,15 грн.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати повязані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, тому згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) пропорційно розміру задоволених вимог 94 %, що становить відповідно 1504 грн. (45283,19 грн. розмір задоволених вимог х 100% / 48383,19 грн. загальний розмір вимог = 94 %; 1600 грн. загальна сума судових витрат х 94 % / 100% = 1504 грн.)

Outcome: partial