Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною, посилаючись на те, що в КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат» зареєстрований, постійно мешкає та знаходиться на повному державному забезпеченні [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом I групи безстроково. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.09.2019 року по справі №629/1998/19 [PERSON] було визнано недієздатним та визначено, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною встановлено до 13.09.2021 року. У [PERSON] зберігається симптоматика стійкого психічного розладу, внаслідок чого він продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В зв`язку з цим заявник просить продовжити строк дії рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.09.2021 року по справі №629/4755/21 про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним на два роки з 14.09.2021року. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.09.2021 року призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження на час проведення експертизи. 20.10.2021 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.10.2021 року відновлено провадження. Представник заявника в судове засідання не з`явився, в раніше наданому клопотанні прохав розглянути справу за відсутності представника КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат». Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи, проти заявлених вимог не заперечувала, просила вирішити справу на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що з 04.06.2008 року в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат» зареєстрований і постійно мешкає [PERSON] , якого зараховано на повне державне забезпечення. (а.с.7) Відповідно до довідки медико-соціальної (експертної) комісії серія МСЕ № 034705 [PERSON] було визнано інвалідом з дитинства безстроково, в зв`язку з чим він потребує постійного нагляду та догляду. (а.с.8) Згідно довідки про психічний стан здоров`я підопічного станом на 03.08.2021 року, [PERSON] страждає на важку розумову відсталість.(а.с.9) Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.09.2019 року у справі №629/1998/19 [PERSON] було визнано недієздатним. Рішення, відповідно до штампу на копії, набрало законної сили 15.10.2019 року. (а.с.12) Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 534 від 12.10.2021 року, який надійшов до суду 20.10.2021 року, [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. На теперішній час [PERSON] відповідно до свого психічного стану нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с.27-28) Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 1ст. 39ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. За змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Недієздатний [PERSON] знаходиться на повному державному забезпеченні та перебуває у Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат», до виконавчого комітету, як органу опіки та піклування, письмових заяв про намір стати опікуном над [PERSON] не надходило. Відповідно до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Згідно ч.1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини, які свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості [PERSON] , внаслідок якого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується відповідним висновком судово-психіатричного експерта, суд доходить висновку про задоволення клопотання та продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним на два роки. Відповідно до ч. 2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved