Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 1 лікуючий лікар-психіатр [PERSON] звернувся з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жительки Івано-Франківської області, Богородчанського району, с. Дзвиняч, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що остання в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює її небезпеку для себе. Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 1 в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини. Просила заяву задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні заперечила подану заяву. В судовому засіданні прокурор заяву не заперечив. Заслухавши представника лікувального закладу, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до рішення Конституційного суду України прийнятого 01 червня 2016 року визнано неконституційними положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»від 22 лютого 2000 року № 1489III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]В.) від 09.10.2017р. [PERSON] встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, афективно маячний синдром з кінцевим емоційно вольовим дефектом, шизофренічним недоумством, соціально психологічною та періодичним відмовлянням від їжі, і вона потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар (ОПНЛ № 1), оскільки в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює її небезпеку для життя і здоровя для себе, а також суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Відомості про психічну поведінку [PERSON] підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданнями доказами, а саме: висновком комісії лікарів-психіатрів ОПНЛ № 1 [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 09.10.2017р.; направленням на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 06.10.2017 року, записом лікаря приймального покою від 06.10.2017 року, рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28.10.2015р. про визнання недієздатною [PERSON] та призначення їй опікуна. Крім цього з матеріалів заяви вбачається, що [PERSON] лікується в умовах психіатричного стаціонару вже не вперше, остання госпіталізація з аналогічним діагнозом з 30.05.2017 року по 14.07.2017 року. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved