Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Представник ПАТ «ОТП Банк», звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 27 липня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, в якості забезпечення виконання зобов'язань по якому між позивачем та [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого стала квартира загальною площею 66,7 кв. м. що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вказана квартира належала на праві власності [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №15055010. 05 травня 2012 року Позивачеві стало відомо про факт смерті [PERSON], який помер [INFO] про що Королівством Бельгія видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. Спадкоємцем [PERSON] є його дружина [PERSON], яка спадщину в установлений законом строк не прийняла, свідоцтво про право власності на спадкове майно не отримала. Банком було надіслано вимогу відповідачу про дострокове виконання зобов»язань за кредитним договором, яка не задоволена відповідачем. У зв»язку з викладеним представник позивача просить визнати [PERSON] такою, що прийняла спадщину за померлим боржником [PERSON], а саме: квартиру загальною площею 66,7 кв.м. що знаходиться за адресою [ADDRESS], оскільки постійно проживала в ній та стягнути на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором від 27.07.2007 року у розмірі 37 157,97 доларів США, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в межах частки, що належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності та в межах частки успадкованої [PERSON] після смерті [PERSON] на підставі ст. 1268 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача Теперик О.В. та Тарасюк Ю.М., підтримавши позовні вимоги, просили їх задовільнити. Вказав, що посилання відповідача на ту обставину, що вимоги ПАТ «ОТП Банк» повинні бути відхилені згідно ст. 1281 ЦК у зв'язку з пропущенням строку звернення з вимогою є безпідставними, оскільки правила статті 1281 ЦК України не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, подали до суду заперечення, які підтримали, просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на пропуск позивачем передбаченого ст.. 1281ЦК України строку для пред»явлення вимоги кредитором спадкодавця, оскільки про смерть боржника банку стало відомо 30 серпня 2011 року із повідомлення дочки померлого боржника [PERSON] Окрім того вважають припиненою поруку відповідача [PERSON] з підстави пропуску банком строку пред»явлення вимоги до [PERSON] як до поручителя. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши обставини, якими вони обгрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. 27 липня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №МL-600/133 ОАО/2007. В якості забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору 27.07.2007 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір іпотеки №РСL-600/233 0АО/2007 за яким предметом іпотеки стала квартира загальною площею 66,7 кв. м. що знаходиться за адресою [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, про що Королівством Бельгія видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. Як вбачається із повідомлення на адресу [PERSON] керівника відділення АТ «ОТП Банк» в м.Рівне С.Ю. Абрамовича від 14 вересня 2012 року 30 серпня 2011 року із листа [PERSON], що зареєстрований банком у книгу вхідної кореспонденції за № РОО-02/356 від 30 серпня 2011 року банку стало відомо про смерть [PERSON] Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] нею заведена спадкова справа № 13-2011 щодо майна померлого [PERSON] 14 серпня 2012 року [PERSON] позивачем надіслана заява про вимоги кредитора в якій банк просить погасити заборгованість за кредитним договором від 27.07.207 року на загальну суму 281 976,82 грн. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про іпотеку» та п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих же умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Оскільки зобов'язання [PERSON], забезпеченї іпотекою, тому вимоги ст. 1281 ЦК України до даних правовідносин не можуть бути застосовані. Разом з тим, згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.та зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У відповідності зі ст. 23 Закону України « Про іпотеку» суд вправі звернути стягнення на предмет іпотеки в межах вартості предмета іпотеки незалежно від строку заявлення вимоги до суду, але за умови , що право власності на предмет іпотеки перейшло до спадкоємця в установленому законом порядку. Частина 2 ст. 1299 ЦК України передбачає , що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як вбачається із пояснень відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] відповідач не є єдиним спадкоємцем майна [PERSON], а отже може відповідати лише в межах успадкованого нею після смерті чоловіка майна. Як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалось сторонами свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не отримане і право власності на спірну квартиру не зареєстроване за будь-ким із спадкоємців. Представником позивача не надано суду доказів, та не заявлялось перед судом клопотання про їх витребування, стосовно визначення кола спадкоємців після смерті боржника, спадкової маси для визначення часток в межах яких вони несуть відповідальність перед кредитором. Крім того , відповідно до положень ст.ст. 33,35 Закону України « Про іпотеку» , згідно з якими у разі порушення основного зобов»язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця , письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушення зобов»язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення , іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. З положень ч.1 ст.35 Закону України « Про іпотеку» випливає , що звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки можливе тільки за умови дотримання її положень , яка передбачає : 1) пред»явлення боржникові та у відповідних випадках майновому поручителю письмової вимоги про усунення порушення забезпечення іпотекою зобов»язання , в якому встановлюється не менше як тридцятиденний строк для усунення порушення та містить попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги ; 2) незадоволення вимоги іпотекодержателя протягом установленого ним строку, який не може бути меншим за тридцять днів. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов»язання відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав доказів того, що ним направлялася відповідачці письмова вимога у формі, що передбачена законом про усунення порушення , а за відсутності таких відомостей , а також відомостей про реєстрацію спадкоємцями права власності на спадкове майно, позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним. Суд не вбачає підстав для задоволення позову ПАТ «ОТП Банк» про визнання [PERSON] такою, що прийняла спадщину за померлим [PERSON] оскільки позивачем не подано суду доказів того, що [PERSON] постійно проживала із спадкоємцем, чи є особи, спадкоємці [PERSON], які також вважаються такими, що спадщину прийняли. За таких обставин суд вважає , що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed