Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Представник позивача - Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» звернувся до суду 16.07.2014 року із зазначеною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначив, що між Криворізьким економічним інститутом Державного вищого навчального закладу «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана», в особі директора Мазурка Петра Петровича та відповідачем [PERSON] було укладено договір від 11 серпня 2010 року «Про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб». Відповідно до 1 розділу договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по підготовці бакалавра студенту [PERSON] вступившому на денну форму навчання у 2010 році до Інституту на факультет економіки та управління, напрям підготовки маркетинг. Згідно із п. 4.3 договору загальна вартість освітньої послуги становила 28000, 00 грн., сума оплати за один семестр становить 3500, 00 грн. Згідно з п. 4.3. 4.4. договору оплата вартості навчання за перший рік здійснюється протягом 15 діб після оголошення про рекомендацію до зарахування, за кожний наступний рік замовник вносить плату до 1 червня та до 1 січня відповідного року навчання. Відповідно до п. 6.4. договір діє з моменту зарахування і діє до завершення навчання на бакалаврському рівні, але згідно із наказом №181-ст від 30.06.2011 року [PERSON] було відраховано з інституту за невиконання навчального плану та графіка навчального процесу з 01.07.2011 року з першого курсу. Студент не виконуючи зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушував умови договору, у зв'язку з чим заборгованість по оплаті за навчання складає 3500 грн. 00 коп. 03.01.2014 року відповідачу була направлена претензія № 80 на суму 3500 грн. 00 коп., але відповідач досі не задовольнив його законних вимог та суму заборгованості не погасив. За несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги в період з 12.04.2013 року по 11.04.2014 року нарахована пеня у розмірі 472 грн. 45 коп. індекс інфляції у розмірі 84,00 грн., та 3% річних - 292,27 грн., а тому загальна сума боргу складає 4348, 72 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», а також судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача - [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Не заперечував факт укладення ним договору про сплату за навчання сина, однак син припинив відвідувати навчання ще на початку навчального року, його тривалий час не відраховували з навчального закладу, на його прохання повернути документи адміністрації закладу не відреагувала. А тому вважає неправомірними вимоги позивача щодо стягнення оплати за навчання за другий семестр навчального року. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між Криворізьким економічним інститутом Державного вищого навчального закладу «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана», в особі директора Мазурка Петра Петровича, правонаступником якого є Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» (а.с. 13-20) та [PERSON] було укладено договір від 11 серпня 2010 року «Про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб» (а.с. 5). Відповідно до розділу 1 договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по підготовці бакалавра студенту [PERSON], вступившому на денну форму навчання у 2010 році до Інституту на факультет економіки та управління, напрям підготовки маркетинг. Відповідач згідно п. 3.1 Договору зобов'язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірі та у строки, що встановлені договором Згідно із п. 4.3 договору загальна вартість освітньої послуги становила 28000, 00 грн., сума оплати за один семестр становить 3500, 00 грн. Згідно з п. 4.3. 4.4. договору оплата вартості навчання за перший рік здійснюється протягом 15 діб після оголошення про рекомендацію до зарахування, за кожний наступний рік замовник вносить плату до 1 червня та до 1 січня відповідного року навчання. Відповідно до п. 6.4. договір діє з моменту зарахування і діє до завершення навчання на бакалаврському рівні. Але, згідно із наказом №181-ст від 30.06.2011 року [PERSON] 01.07.2011 року було відраховано з інституту за невиконання навчального плану та графіка навчального процесу з першого курсу, про що свідчить виписка з наказу № 181-ст від 30.06.2006 року (а.с. 6). Відповідно до частини 2 статті 903 Цивільного кодексу України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи законом. Із цього випливає, що відповідач не виконуючи зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушував умови договору, у зв'язку з чим заборгованість по оплаті за навчання складає 3500 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9). Як вбачається, 03.01.2014 року відповідачу була направлена претензія № 80 на суму 3500 грн. 00 коп. (а.с. 7-8) вимоги якої відповідачем не виконані по теперішній час. Крім того, відповідно до п.5.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та сплата неустойки. Таким чином, в період з 12.04.2013 року по 11.04.2014 року за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги відповідачу нарахована пеня у розмірі 472 грн. 45 коп., що вбачається з розрахунку суми пені прострочених платежів (а.с. 10). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, 3% річних від простроченої суми основного боргу відповідача складають 292 грн. 27 коп., та індекс інфляційних витрат 84,00 грн., що вбачається з розрахунків 3% річних та інфляційних витрат (а.с. 11. 12). Отже, заборгованість складає 4 348,72 грн. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови укладеного договору від 11 серпня 2010 року «Про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб», а тому з нього підлягає стягненню заборгованості в розмірі 4 348, 72 грн. Оскільки рішення постановляється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 611, 625, 903 ЦК України,

Outcome: approved