Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Держгеокадастру у Ренійському районі Одеської області будучі належним чином сповіщений у судовому засіданні не явився, заперечень, клопотань не надав. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі рішення XIV сесії XXI скликання Ренійської районної Ради народних депутатів Ренійського району Одеської області від 14 вересня 1993 року № 181, заявнику було передано безоплатно у постійне користування земельну ділянку площею 20,00 га., розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району, виділена для ведення селянського (фермерського) господарства. На підставі вищевказаного рішення на імя заявника був виготовлений та виданий державний акт на право постійного користування землею серії ОД № 19 - 002 від 10.02.1994р. При зверненні заявника до відповідних органів влади, для реєстрації речових прав на нерухоме майно, на вказану земельну ділянку, були виявлені розбіжності у записах по-батькові заявника у вказаному державному акті на право постійного користування землею серії ОД № 19 - 002 від 10.02.1994р., які не збігаються із данними по-батькові заявника у паспорті громадянина України серії КЕ 096911 виданого Ренійським РВ ГУМВС України в Одеській області 06 березня 1996 року. З цієї причини у заявника виникли проблеми з питанням оформлення речових прав на нерухоме майно, на належній йому на праві постійного користування земельної ділянки площею 20,00 га., розташованої на території Долинської сільської ради Ренійського району, виділеної для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ОД № 19 - 002 від 10.02.1994р. Так, у паспорті громадянина України серії КЕ 096911 виданого Ренійським РВ ГУМВС України в Одеській області 06 березня 1996 року заявника його по-батькові записано як «Афанасійович», а у державному акті на право постійного користування землею серії ОД № 19 - 002 від 10.02.1994р., належному заявникові, його по-батькові помилково було записано як «Опанасович». Це різночитання було допущене внаслідок помилки у записах по-батькові заявника при перекладі з російської мови на українську мову у вказаному державному акті. За таких обставин заявнику було рекомендовано звернутися до суду. Рішення суду про встановлення вищезгаданого факту заявнику необхідне для реалізації його права власності право на розпорядження та користування майном. Оскільки позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, представник зацікавленої особи щодо заявлених вимог, обставин справи заперечень, клопотань не надав, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, свідок [PERSON] на підвердження вказаних обставин надав відповідні пояснення. Вивчивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення свідка, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у т.ч. і про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Про помилкове трактування по-батькові заявника у належному йому державному акті на право постійного користування землею серії ОД № 19-002 від 10.02.1994 р. свідчать викладені ним у заяві обставини, запис його по-батькові на українській мові у вказаному державному акті, який не є тотожним із його даними запису по-батькові у паспорті громадянина України КЕ 096911 виданого Ренійським РВ ГУМВС України в Одеській області 06 березня 1996 року. Розбіжності у записах по-батькові заявника виникли у звязку із його помилковим перекладом на державну мову у вказаному державному акті на право постійного коритсування землею. Таким чином, факт належності державного акту на право постійного користування землею серії ОД № 19-002 від 10.02.1994 р., оформленого на імя [PERSON], саме заявникові [PERSON], суд вважає встановленим.

Outcome: approved