Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 03.08.2016 року із зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 03.04.2013 року між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит в розмірі 24 772,36 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на зобовязання відповідача погашати кредит шляхом надання банку щомісячних платежів, починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, сплачуючи відсотки за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у Генеральній угоді відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами і Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір. При складанні даного Кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено поняття договору приєднання. В порушення умов зазначеного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконав покладених на нього зобовязань по погашенню кредиту, у звязку з чим, станом на 01.07.2016 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 46 533,29 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.36). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштове повідомлення яке повернулося на адресу суду та відстеження поштового відправлення з якого вбачається, що відповідачу особисто вручена судова повістка 02.1.2016 року (а.с. 43,45). А отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 03.04.2013 року з метою створення сприятливих умов для виконання Позичальником [PERSON] зобовязань за кредитними договорами № SAMDN20000004331375 від 25.10.2005 року (договір 1), DNH4KS98500229 від 11.03.2006 року (договір 2), № DNH4KP88670170 від 20.07.2006 року (договір 3), укладеними між ним та позивачем, а також приєднання до Умов і Правил надання продукту кредитних карт, між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт (далі, - Генеральна угода) (а.с. 6), відповідно до п. 1.1.1. якої сторони дійшли згоди щодо зменшення розміру заборгованості, виниклої у відповідача в період з дати надання йому кредиту, зменшивши розмір процентів на 148,33 грн. за договором 1, за договором 2 пеню на 10 485,14 грн. та за договором 3 пеню на 988,58 грн. Згідно п. 2.1. Генеральної угоди позивач надав відповідачу строковий кредит в сумі 24 772,37 грн. на строк 36 місяці, з 03.04.2013 року по 30.04.2016 року, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на зобовязання відповідача. повернути кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць (18,0 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом в зазначені в Заяві, Умовах і Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку щомісячний платіж в сумі 898,74 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів та інших витрат, передбачених Умовами і Правилами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 30.04.2016 року. Своїм підписом у Генеральній угоді відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана Угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами і Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір (а.с.6). При укладенні спірного Кредитного договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України, якою дано визначення поняттю «договору приєднання», тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З п. 2.2. Генеральної угоди слідує, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в даній угоді більш ніж на 31 день, він має сплатити банку штраф у розмірі 11 622,05 грн. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 03.04.2013 року по погашенню кредиту належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 01.07.2016 року у нього утворилася кредитна заборгованість в розмірі 46 533,29 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом 15 747,73 грн. - заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом 5 935,61 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом 13 227,90 грн. - штрафу, відповідно до п.2.2. Генеральної угоди 11 622,05 грн. Сума заборгованості за Договором підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти у відповідності зі ст. 1048 цього ж Кодексу. За змістом ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 03.04.2013 року, що являє собою Кредитний договір № б/н від 03.04.2013 року, у звязку з чим з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню сума заборгованості за вищевказаним Договором в розмірі 46 533,29 грн. Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378, 00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved