Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просив суд визнати за позивачем право власності на житлову двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 42,7 кв. м., житловою площею 27,0 кв.м. У обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що 03.01.2010 року помер чоловік позивача [PERSON]. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають єдину доньку [PERSON], [INFO]. За життя позивач разом з чоловіком [PERSON] набули у власність 2-х кімнатну квартиру загальною площею 42,7 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 1350 від 05.04.1995 року, виданого агентством по приватизації державного житлового фонду Донецького виробничого обєднання «Донецьквугілля», вказана квартира належить позивачу та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, без зазначення відповідних часток. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина яка складається з 1/2 частки зазначеної квартири. 28.04.2011 року вона звернулася до пятої Донецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 313/2011 (51080821 у спадковому реєстрі). Відповідач по справі, яка доводиться їй та її померлому чоловіку донькою, подала заяву про відмову від прийняття спадщини. У січні 2017 року представник позивача звернувся до пятої Донецької державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у звязку з тим, що спадкова справа № 313/2011 знаходиться на непідконтрольній українській владі території у приміщенні пятої нотаріальної контори у м. Донецьку. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, справу просить розглядати без її участі, з позовом згодна в повному обсязі відповідно до її заяви від 04.05.2017 року. Представник третьої особи - в особі Куйбишевської районної ради у місті Донецьку у судове засідання не з'явився. Причини неявки не повідомив. Заперечень суду не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.01.2010 року у віці 81 рік помер чоловік позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с. 12). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ІІІ-УР № 507195 від 12.09.1961 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу V-НО № 430501 від 08.09.1989 року (а.с.11,12). Під час шлюбу, позивач разом з чоловіком [PERSON] набули у спільну сумісну власність 2-х кімнатну квартиру загальною площею 42,7 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № 1350 від 05.04.1995 року, виданого агентством по приватизації державного житлового фонду Донецького виробничого обєднання «Донецьквугілля» (а.с. 20), та технічним паспортом на зазначену квартиру. (а.с. 21,22). Відповідно до ст. 368 ЦК Українис пільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина яка складається з 1/2 частки зазначеної квартири. 28.04.2011 року позивач звернулася до пятої Донецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на підставі якої була заведена спадкова справа № 313/2011 (51080821 у спадковому реєстрі). (а.с.26). У січні 2017 року представник позивача звернувся до пятої Донецької державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у звязку з тим, що спадкова справа № 313/2011 знаходиться на непідконтрольній українській владі території у приміщенні пятої нотаріальної контори у м. Донецьку. (а.с. 27,28). Що також підтверджується відповіддю на запит суду Пятої Донецької державної нотаріальної контори від 21.04.2017 р. № 188/01-16 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 47494840 від 21.04.2017 р., згідно яких спадкова справа є відкритою. Відповідно до листа Донецького обласного державного нотаріального архіву від 26.01.2017 року документи Пятої Донецької державної нотаріальної контори за період 1999-2014 року на зберігання не передавались. Відповідач по справі [PERSON], яка також є спадкоємцем першої черги, від своєї частки у спадщині після смерті батька відмовилась на користь матері- позивача по справі, що підтверджується її заявою від 10.05.2017 р. Отримати підтвердження зазначеного зі спадкової справи № 313/2011 не вбачається можливим, так як спадкова справа № 313/2011 знаходиться на непідконтрольній українській владі території у приміщенні Пятої нотаріальної контори у м. Донецьку, поштове сполучення з м. Донецьк не здійснюється. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч. 2 ст. 1220 ЦК України з 03.01.2010 року. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності. Враховуючи, що позивач є власником 1/2 частини 2-х кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на праві спільної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № 1350 від 05.04.1995 року, через відсутність спадкової справи, яка перебуває в приміщенні Пятої донецької нотаріальної контори на тимчасово окупованій території не підконтрольній Україні, позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину, та належним чином зареєструвати право власності на спадкове майно, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволеню, в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial