Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову . В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копія паспорту [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 29.04.2013 року; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копія державного акту на земельну ділянку; копія свідоцтва про право власності на майновий пай; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копія сертифікату на земельну частку (пай); копії інформаційних довідок; копія довідки Нагірненської сільської ради від 21.08.2013 року; копія заяви про прийняття спадщини; копія заповіту від 14.07.2004 року; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 12 листопада 2005 року помер [PERSON], який був батьком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку та майновий пай КСП «Ренійський». Під час життя померлий не залишив заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька. 19 липня 2004 року померла [PERSON], яка була бабусею позивачки. Під час життя померла залишила заповідальне розпорядження, та заповідала земельну ділянку площею 3,34 га КСП «Нове життя» на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0140426 а також майновий пай позивачці по справі. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини спадкоємець не зверталась, однак на день смерті проживала разом із спадкодавцями, тобто прийняла спадщину фактично. Позивачка пізніше звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із заявою при визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON] Вона на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, отже вважається такою, що прийняла спадщину фактично. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] на випадок своєї смерті не склав заповіт, тому визнання права власності після його смерті здійснюється за законом. Другий спадкодавець, [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповідала земельну ділянку площею 3,34 га КСП «Нове життя» на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0140426 а також майновий пай позивачці по справі. Позивач прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, державним нотаріусом [PERSON], було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Таким чином, позивач прийняла спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на нерухоме майно, яке залишилося після смерті її батька та бабусі.

Outcome: approved