Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем [PERSON] договірних зобовязань по сплаті коштів за наданий йому кредит, а тому порушує питання про стягнення в солідарному порядку з нього та поручителя [PERSON] заборгованості в загальному розмірі 20 251 грн. 54 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності просив про задоволення позову. Відповідачі, будучи повідомленими про розгляд справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявилися. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 29 липня 2008 року між АКБ «[PERSON] ворота» та відповідачем [PERSON]В укладено кредитний договір №177/08-А, за яким останній отримав кредит в розмірі 77\~172 грн. та зобов'язався на умовах, передбачених кредитним договором, повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, а також вартість всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань з кінцевим терміном повернення не пізніше 26 липня 2013 року, разом зі сплатою процентів в розмірі 16,5 % річних (п. 1.1 кредитного договору). Відповідно до п.3.2.4 кредитного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, комісійні винагороди та неустойку незалежно від настання строку виконання зобовязання у випадку невиконання Позичальником своїх зобовязань зі сплати кредиту, процентів та комісійних винагород. Відповідно до п. 4.1.1. кредитного договору про надання споживчого кредиту, у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1. договору, та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного [PERSON] України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Згідно\~\~п. 3.2.5. Кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати [PERSON] щомісячно з 01-го по 07 число, починаючи з місяця наступного за місяцем, у якому було надано кредит, комісійну винагороду за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 0, 5% від суми кредиту на вказаний [PERSON] рахунок. 29 липня 2008 року, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між АКБ «[PERSON] ворота» та відповідачкою [PERSON] (далі поручитель) укладено договір поруки №177/П-А-078. Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель поручається перед банком за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором. Згідно п. 1.3 договору поруки боржник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Відповідно до п. 4.1 договору поруки договір діє до моменту припинення поруки з підстав. Передбачених чинним законодавством України. На виконання кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 77\~172 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №60 від 29 липня 2008 року. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У разі солідарного обовязку (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі, відповідно до вимог ч. 1 ст.\~543 ЦК України. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 70 ЦПК України строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку . Згідно розяснень даних у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі, або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Як вбачається з п. 1.1 кредитного договору остаточний строк виконання боржником свого зобовязання за кредитним договором настав 26 липня 2013 року. Відтак у позивача виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання щодо повернення кредиту, починаючи з 27 липня 2013 року протягом наступних 6 місяців. Таку вимогу до поручителя банк предявив 20 серпня 2015 року (при зверненні до суду з цим позовом), тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку, а тому порука останнього припиняється. Унаслідок зазначеного поруку [PERSON] слід визнати припиненою, а тому позовні вимоги висунуті до неї задоволенню не підлягають. Закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя (правова позиція ВСУ у справі №6-53цс14 в постанові від 17.09.2014 року). З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобовязання разом із стягненням процентів лише з відповідача [PERSON] Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, зокрема: суми заборгованості за кредитом, яка виникла станом на 04 серпня 2015 року та складається з: -простроченої заборгованості по відсотках в розмірі 6\~096 грн. 55 коп.; -простроченої заборгованості по комісії в розмірі 5 533 грн. 98 коп.; -пені за простроченими відсотками в розмірі 4 299 грн. 69 коп.; -пені за простроченим тілом кредиту в розмірі 700 грн. 11 коп.; -пені за простроченою комісією в розмірі 3 621 грн. 21 коп., що в загальному розмірі становить 20 251 грн. 54 коп. та сумнівів у суду не викликає. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: partial