Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Представник кредитної спілки «СуперКредит» (надалі КС «Супер Кредит») звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь КС «Супер Кредит» заборгованість у розмірі 18162,51 грн. за кредитним договором № СК-36/0158/16/48/06 від 14 липня 2016 року, судові витрати у розмірі 2102 грн. В обґрунтування\~позовної заяви\~зазначає,\~що 14\~липня 2016\~року КС\~«Супер Кредит»уклав з [PERSON] кредитний договір № СК-36/0158/16/48/06, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 5000 грн. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору кредит мав надаватися Відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Відповідача. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 5000,00 грн. згідно її заяви від 14 липня 2016 року на рахунок боржника в ПАТ КБ «Приват Банк» - підтвердження перерахування платіжне доручення №5271 від 14 липня 2016 року. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість процентів річних. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 Кредитного договору Відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих а процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж І вказані в Таблиці 1, п.3.3. Кредитного договору. Позивач наголошує, що відповідачем було порушено п. 3 умов Кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за Кредитним договором. Обов`язки, передбачені договором [PERSON] не виконує, тому станом на 24 червня 2020 року має заборгованість в розмірі 17135,68 грн., у тому числі: 8628,64 грн. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 27 травня 2017 року по 24 червня 2020 року, 8507,04 грн. сума несплаченої пені за період з 02 лютого 2018 року по 20 серпня 2018 року. Позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість, судові витрати та 3 % річних та інфляційні втрати в порядку ст. 625 ЦК України Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав та просить справу розглядати за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала та про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 14\~липня 2016\~року КС\~«Супер Кредит»уклав з [PERSON] кредитний договір № СК-36/0158/16/48/06, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 5000 грн. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору кредит мав надаватися Відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Відповідача. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 5000,00 грн згідно її заяви від 14 липня 2016 року на рахунок боржника в ПАТ КБ «Приват Банк» - підтвердження перерахування платіжне доручення №5271 від 14 липня 2016 року. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість процентів річних. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 Кредитного договору Відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих а процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж І вказані в Таблиці 1, п.3.3. Кредитного договору. Згідно п.3.4 у випадку прострочення Позичальником термінів платежів, зазначених в Таблиці 1, Кредитодавець має право стягувати з Позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. 08 червня 2017 позивач звернувся до Красилівського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № СК-36/0158/16/48/06 від 14 липня 2016 року. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2017 року задоволено позов кредитної спілки «СуперКредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № СК-36/0158/16/48/06 від 14 липня 2016 року, стягнуто з [PERSON] заборгованість по сплаті основної суми кредиту в сумі 4252 грн. 52 коп., заборгованість по несплачених процентах в сумі 2201 грн. 78 коп., заборгованість по пені в сумі 3176 грн. 55 коп., судові витрати в сумі 1600 грн., а всього 11230 гривень 85 копійок. Разом із позовною заявою, крім згаданих кредитного договору № СК-36/0158/16/48/06 і паспорта на ім`я [PERSON] , позивач подав до суду такі документи: розрахунок нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору № СК-36/0158/16/48/06 від 14.07.2016, розрахунок інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми по кредитному договору № СК-36/0158/16/48/06 від 14.07.2016, копію заяви-доручення [PERSON] про перерахунок коштів на рахунок боржника від 14.07.2016 року, копію платіжного доручення № 5271 від 14.07.2016, лист позивача до відповідача про вимогу погасити прострочену заборгованість № 1614/19 від 11.06.2019, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; витяг із статуту кредитної спілки «СуперКредит». Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (яка діяла на момент підписання анкети-заяви) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний детально поінформувати споживача у письмовій формі про усі умови кредитування. На підтвердження дотримання зазначених вимог позивачем надано до суду копію кредитного договору №СК-36/0158/16/48/06, підписаного [PERSON] . Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору кредитний договір діє до 14 липня 2017 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання Позичальником зобов`язань. Згідно з п. 3.4 у випадку прострочення Позичальником термінів платежів, зазначених у таблиці 1 Кредитного договору, Крадитодавець має право стягувати з Позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначений висновок зроблений з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.02.2019 в справі №175/4753/15-ц. Строк дії кредитного договору № СК-36/0158/16/48/06 відповідно до п. 5.1 договору становить 12 місяців і діє з 14 липня 2016 року до 14 липня 2017 року. Крім того кредитна спілка СуперКредит» 08 червня 2017 року звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № СК-36/0158/16/48/06 від 14 липня 2016 року, рішенням якого позов кредитної спілки «СуперКредит» задоволено повністю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у частині строку його виконання змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. Зважаючи на те, що 14 липня 2017 року строк дії кредитного договору закінчився і позивач рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2017 року стягнув заборгованість за кредитним договором № СК-36/0158/16/48/06 від 14 липня 2016 року в повному обсязі, суд доходить висновку, що позивач, у відповідності до приписів ст. 1048 ЦК України, втратив право нараховувати договірні проценти та неустойку після закінчення строку дії договору, а також пені за період з 02 лютого 2018 року по 20 серпня 2018 року. Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних та інфляційних витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1\~ст. 267 ЦК України\~особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тлумачення ч. 1 ст.\~509, ч. 1 ст.\~267, ст.\~625 ЦК України\~свідчить, що: (1)\~\~ натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном; (2)\~\~конструкція\~статті 625 ЦК України\~щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; (3)\~\~кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. КС «Супер Кредит» просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних від суми простроченої заборгованості за тілом кредиту за період з 21 травня 2017 року по 24 червня 2020 року. Оскільки рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2017 року, яке набрало законної сили, було задоволено позов СК «Супер Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором№ СК-36/0158/16/48/06 від 14 липня 2016 року, та на момент подачі позову до суду 14 липня 2020 року пройшли строки позовної давності, то 3% річних та інфляційні втрати були нараховані до вимоги, яка існує в натуральному зобов`язанні. Тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 березня 2019 року за результатами перегляду справи №757/44680/15-ц. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed