Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Дашко В.М. звернувся 22.10.2020 до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Як вказує позивач, відповідачка звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 28.11.2007. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25000,00 грн. Щодо встановлення та зміну кредитного ліміту банк керувався п.п. 3,2, 3.3 договору, на підставі яких відповідачка при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В порушення умов кредитування відповідачка не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 09.09.2020 р. у неї виникла заборгованість в сумі 27864,22 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27864,22 грн. Згідно листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 02.11.2020 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 56). Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року було відкрито спрощене провадження по справі та призначено розгляд справи на 12 січня 2021 року. В зв`язку з неявкою відповідачки розгляд справи було відкладено на . У судове засідання 04 березня 2021 року представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.47). Відповідачка [PERSON] у судові засідання 12.01.2021 року та 04.03.2021 року не з`явилася, до суду повернулися судові повістка з поштовими відмітками про невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Дані повістки були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідачки (а.с.62,67). Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім цього [INFO] а офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик [PERSON] в судове засідання, яке призначене на 04.03.2021 (а.с.64). Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованостіпідлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Cудом встановлено, що 28 листопада 2007 року між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредитну картку (а.с.17). У анкеті - заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Також, крім анкети-заяви, відповідачка особисто підписала довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду, в якій зазначено, зокрема відсоткова ставка за кредитом - 3,0% щомісячно, розмір комісії, пені та штрафів за порушення кредитних зобов`язань тощо (звор. а.с.17). До анкети - заяви банком додано копію витягу з Умов і правил надання банківських послуг (а.с.18-23). Відповідно до довідки Приватбанк про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н): 28.11.2007 старт карткового рахунку № [NUMBER] , кредитний ліміт 2000,00 грн, 22.12.2008 кредитний ліміт збільшено до 2000,00 грн; 26.12.2008 р. кредитний ліміт зменшено до 1930,00 грн; 10.06.2010 кредитний ліміт збільшено до 2900,00 грн; 13.10.2011 кредитний ліміт зменшено до 2300,00 грн; 15.12.2011 кредитний ліміт зменшено до 1980,00 грн; 31.01.2017 кредитний ліміт збільшено до 2200,00 грн.; 03.02.2018 кредитний ліміт зменшено до 2000,00 грн; 21.03.2018 кредитний ліміт збільшено до 2200,00 грн; 24.04.2018 кредитний ліміт збільшено до 15000,00 грн; 06.10.2018 кредитний ліміт збільшено до 20000,00 грн; 15.10.2018 кредитний ліміт збільшено до 25000,00 грн; станом на 19.12.2019 кредитний ліміт - 0 грн (а.с.15). Відповідачці [PERSON] на підставі кредитного договору 28.11.2007 було відкрито кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 04/09; 19.05.2009 - № [NUMBER] , терміном дії до 05/12; 12.05.2010 - № [NUMBER] , терміном дії до 04/14; 08.02.2012 - № [NUMBER] , терміном дії до 11/15, 10.10.2015 - № [NUMBER] , терміном дії до 10/19, 17.12.2015 - №51687555119132647, терміном дії до 10/19 (а.с.16). Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] , остання користувалася наданими картками, знімаючи готівкові кошти, здійснюючи перекази на інші картки, купляючи товари та поповнюючи свій рахунок, фактично погодившись на запропоновані банком умови (а.с.36-44). Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідачки [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 09.09.2020 виникла заборгованість в сумі 27864,22 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27864,22 грн (а.с.5-14). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім заяви, позивачем додано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачкою. Доказів щодо спростування даного факту від відповідачки до суду не надходило. Відповідно до цієї довідки остання отримала кредит з відсотковою ставкою 3,0 % в місяць, тобто 36% в рік. За несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова відсоткова ставка по договору/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочки по кредиту чи відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму 50 грн і більше. За порушення строків платежу по будь - якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів передбачено штраф 250 грн + 5% від суми позову (звор.а.с.17). Отже, враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в розмірі 27864,22 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. До поданого позову позивачем додано платіжне доручення №PROM6BW58W від 16.09.2020 про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн (а.с.1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 2102 грн 00 коп. було зараховано до Державного бюджету України (а.с.52). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, то з відповідачки у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 2102,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 633, 634, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved