Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу в сумі 5276 грн. 45 коп. за послуги водопостачання та водовідведення. Мотивує тим, що відповідач користується послугами обласного комунального виробничого підприємства Дніпро- Кіровоград, що підтверджується відкритим на імя [PERSON] особовим рахунком № 139911. Відповідач проживає в [INFO]. Оплату за послуги підприємства відповідач своєчасно не здійснює і тому станом на 01.04.2015 року утворилася заборгованість в сумі 5276 грн. 45 коп., що підтверджується наданим розрахунком. Тому просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги і просить стягнути з [PERSON] борг за водопостачання та водовідведення в межах строку позовної давності за період з 01.04.2012 року по 01.12.2016 року в сумі 1207 грн.18 коп., а також просить стягнути інфляційні нарахування в сумі 861 грн. 42 коп., 3% річних 132 грн. 36 коп., а всього 2200 грн. 96 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов і просить його задоволити. Відповідач позов не визнав. Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що позивач не повідомляв відповідача про зміну тарифів, укладений в 2008 році договір між сторонами не відповідає чинному законодавству, позивач не користується послугами позивача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, пояснення відповідача, суд вважає ,що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). Згідно ст. 22 Закону України Про питну воду і питне водопостачання визначено зобовязання споживачів щодо своєчасного внесення плати за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обовязку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобовязання відповідача оплатити послуги з водопостачання та водовідведення виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі\~№ 6-110 цс12 , від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59 цс 13. Відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що відповідач користується послугами обласного комунального виробничого підприємства Дніпро- Кіровоград, що підтверджується відкритим на імя [PERSON] особовим рахунком № 139911 .А 05.05.2008 року між відповідачем та КП « Олександрія-водоканал», правонаступником якого є обласне комунальне виробниче підприємство Дніпро- Кіровоград, укладено договір №13099 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водопостачання. 1.04.2011 року проведено державну реєстрацію припинення комунального підприємства Олександрія-водоканал і правонаступником останнього є обласне комунальне виробниче підприємство Дніпро-Кіровоград. Відповідач проживає в [INFO] , що підтверджується довідкою КП Житлогосп №2816 від 01.12. 2014 року . В судовому засіданні відповідач зазначив, що квартира не приватизована і в квартирі він не проживає, послугами не користується, лише іноді навідується в квартиру. Відповідно до п.п. 5 п.4.1 договору , укладеного між сторонами , споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сімї у разі відключення виробником холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі та відновлення надання цих послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Відповідач в судове засідання не надав доказів звернення до позивача з письмовими заявами про відключення його від водопостачання .Згідно наданого представником позивача акту від 12.09.2013 року в квартирі [ADDRESS] за допомогою спеціального пристрою бригадою по відключенню боржників ВКГ ОКВП « Дніпро-Кіровоград» , квартиру було відключено від водовідведення за борги.Згідно наданого представником позивача розрахунку боргу з 01.10.2013 року відповідачу нараховувалася плата лише за водопостачання згідно встановлених тарифів. Згідно положень ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад\~розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Наказом Міністерства регіонального розвитку , будівництва та житлово-комунального господарства України №390 від 30.07.2012 року затверджено Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів . Згідно п.2.3 даного Порядку субєктами господарювання, що надають комунальні послуги (послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)), до відома споживачів доводиться така інформація: загальний розмір тарифу та його структура (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість); обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної\~плати, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо); інша додаткова інформація, визначена субєктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи. Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті субєкта господарювання (за наявності), за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги. Субєкт господарювання додатково може також доводити до відома споживачів інформацію за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади. Тому твердження представника відповідача про те, що відповідачу повинні були особисто повідомити про зміну тарифів на послуги водопостачання та водовідведення безпідставні.Відповідач взагалі не сплачував платежі з 2011 року за водопостачання та водовідведення ні по старим тарифам, ні по новим. Представником відповідача та відповідачем в судовому засіданні зазначено, що укладений між сторонами договір від 05.05.2008 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення не відповідає вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги».Але даний договір не визнаний в судовому порядку недійсним. Відсутність нового договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки за п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.Відповідачем в судовому засіданні не доведено, що він не користувався послугами позивача. Представником позивача заявлена уточнена вимога про стягнення боргу з відповідача за водопостачання та водовідведення в межах строку позовної давності, а саме з 01.04.2012 року (так як позов пред'явлений 30.04.2015року). Згідно наданого розрахунку позивача сума боргу за період з 01.04.2012 року по 1.12.2016 року складає 1207 грн. 18 коп.Даний розрахунок відповідачем не оспорений. Дана сума підлягає стягненню з відповідача. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.Правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобовязання. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від14 листопада 2011 року у справі № 6-40 цс11, від 20 червня 2012 року у справі №6-68 цс 12, від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59 цс 13. Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційні нарахування становлять 861 грн. 42 коп., а 3% річних -132 грн. 36 коп.Дані суми підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданих квитанцій , позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Дана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved