Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія повторного свідоцтва про смерть [PERSON], серії І-ЖД № 430518 від 17.10.2015 р.; копія паспорта [PERSON]; копія повторного свідоцтва про народження [PERSON], мати [PERSON]; копія довідки нормативно грошової оцінки земельної частки (пай) площею 3,61 га, грошова оцінка складає 47624,26 грн.; копія постанови про відмову щодо вчинення нотаріальних дій; копія сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0107500, згідно якого [PERSON] в КСП «Світанок» належить земельна частка (пай) у розмірі 3,61 умовних кадастрових гектарів; копія довідки Плавнівської сільської ради Ренійського району від 23.11.2015 р., згідно якої на момент смерті [PERSON] з нею проживав син позивач [PERSON]. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 04.05.1999 року померла [PERSON], яка була матірю позивача. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,61 умовних кадастрових гектарів. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, тому спадкоємство здійснюється за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері. У шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак він вважає, що прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК Української РСР 1863 р., шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. Після смерті матері позивач фактично вступив у володіння сертифікатом про право на земельну частку (пай) який належав його матері, отримував по ньому відповідну плату. Позивач звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В нотаріальній конторі позивачу відмовили у видачі свідоцтва, оскільки в наданих державному нотаріусу документах відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Правовстановлюючий документ, який б відповідав вимогам нотаріуса, позивач не зміг надати, у звязку із його втратою, а відновити оригінал або отримати дублікат позивач не зміг, так як чинним законодавством не передбачена можливість відновлення таких сертифікатів після смерті власника, його спадкоємцями за умови, якщо свідоцтво про право на спадщину не видано. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: до прав і обовязків, що виникли до введення в чинність нового закону, у тому числі тих з них, що з якихось причин виявились не здійсненими (не виконаними) на момент введення в чинність нового закону, застосовується раніше діюче законодавство. Враховуючи те, що права й обовязки виникли до введення в чинність нового ЦК України (2003 р.). правовідносини між сторонами регулюються ЦК України 1963 р. На підставі ст.. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач. Позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, тобто прийняв спадщину фактично. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом та після смерті спадкодавця протягом 6 місяців фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, суд приходить до висновку, що його права на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,61 умовних кадастрових гектарів - невизнані. Факт належності права на земельну частку (пай) розміром 3,61 умовних кадастрових гектарів [PERSON] підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0107500. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Підстав, які не дозволяють перехід права власності від померлої [PERSON] до позивача, судом не встановлено. Право власності [PERSON] припинилось у звязку зі смертю, а право власності позивача може виникнути тільки на підставах, які не заборонені законом, у тому числі у разі спадкування. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,61 умовних кадастрових гектарів, яке залишилось після смерті [PERSON]

Outcome: approved