Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Представник позивача 25.07.2013 року звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] - власниці квартири [ADDRESS], заборгованість за житлово-комунальні послуги, що виникла за період з 01.06.2009 року по 01.09.2011 року в розмірі 12619,00 грн., а також індекс інфляції в сумі 1054,01 грн., 3 % річних в сумі 355,79 грн., а всього 14028,80 грн., та стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав письмову заяву від 17.03.2014 року, в якій просила слухати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, дослідивши заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 03.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 971, з дня укладання відповідного договору була власницею квартири [ADDRESS]. Однак за утримання житла та за користування комунальними послугами відповідачка належним чином за період з 01.06.2009 року по 01.09.2011 року не сплачувала і тому станом на 01.04.2013 року мала заборгованість в розмірі 14028,80 грн., що складається з основної суми заборгованості у розмірі 12619,00 грн., індекс інфляції в сумі 1054,01 грн., а також 3 % річних в сумі 355,79 грн. Заборгованість відповідачки підтверджується бухгалтерським розрахунком суми боргу та іншими матеріалами справи. Позивач як виконавець житлово-комунальних послуг надавав відповідачці послуги з утримання будинку та прибудинкової території, централізованого опалення. Відповідно до Розпоряджень КМДА позивач зобов'язаний збирати зі споживачів оплату за спожиті послуги. Обов'язок по несенню витрат на утримання будинку і прибудинкової території, сплаті комунальних послуг покладений на власників приміщення нормами ст. 322 ЦК України. Відповідно до ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду ЖБК, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахунком книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вносить не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. За таких обставин, вбачається, що відповідачка зобов'язана сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. Щодо посилань представника відповідачки у заяві від 28.08.2013 року, яка міститься в матеріалах справи, щодо пропуску позивачем позовної давності для пред'явлення вимог, то суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову у зв'язку із закінченням строку позовної давності з огляду на наступне. Так, 09.12.2010 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2008 року по 01.09.2010 року в розмірі 6353,92 грн., а також судовий збір. Однак за заявою [PERSON] ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 02.11.2011 року судовий наказ Солом'янського районного суду м. Києва від 09.12.2010 року було скасовано. Як встановлено вище, позивач просив стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги, що виникла за період з 01.06.2009 року по 01.09.2011 року, проте, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується копією ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 02.11.2011 року, заборгованість почала накопичуватися ще з 01.04.2008 року. Однак за викладених представником позивача обставин у позові заборгованість була частково погашена після скасування судового наказу Солом'янського районного суду м. Києва від 09.12.2010 року, яким з відповідачки на користь позивача було стягнуто заборгованість саме за період з 01.04.2008 року по 01.09.2010 року. Згідно зі ст.246 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа звернулася до суду з вимогою про захист цивільного права та інтересу, а ст.257 вищевказаного кодексу зазначає загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Проте, відповідно ст.264 цього ж кодексу передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується. Виходячи з того, що відповідачка фактично після скасування судового наказу Солом'янського районного суду м. Києва від 09.12.2010 року, що мало місце 02.11.2011 року, частково сплатила заборгованість, яка виникла за період з 01.04.2008 року по 01.09.2010 року, тобто періодично після 02.11.2011 року здійснювала плату за комунальні послуги за у відповідний період, заявлений позивачем до стягнення, то такими своїми діями відповідачка [PERSON] визнала наявність заборгованості перед позивачем, а тому перебіг позовної давності було перервано. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України боржник несе відповідальність за порушення грошового зобов'язання і на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищезазначеного вбачається, що сплата заборгованості за основним зобов'язанням не звільняє відповідачку від відповідальності за прострочення сплати заборгованості, а тому нараховані позивачем індекс інфляцій та 3% річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2009 року по 01.09.2011 року є правомірними. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню індекс інфляції - 1054,01 грн., 3% річних - 355,79 грн., за прострочення сплати заборгованості у сумі 12619,00 грн., яка виникла за період з 01.06.2009 року по 01.09.2011 року. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому у відповідності з нормами ст. 88 ЦПК України підлягає сплаті судовий збір у сумі 229,40 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачки.

Outcome: approved