Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому КПК України. \~ \~ \~ \~Заяви та клопотання не надходили. Суд ухвалив розгляд справи проводити заочно та ухвалити заочне рішення. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом встановлено, що\~між ПАТ\~КБ «ПриватБанк», в\~подальшому перейменовано\~в \~АТ КБ\~«ПриватБанк»,\~ та відповідачем [PERSON] 30.04.2007 року був укладений кредитний договір, що стверджується анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі, встановленому для карток тарифу «Універсальна 55 днів пільгового періоду», що стверджується витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Дані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та випискою по особовому рахунку відповідача [PERSON] Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто зобов'язання з приводу кредиту, позики. Згідно договору відповідач зобовязався періодично сплачувати відповідні платежі за цим договором. Проте, станом на 23.04.2018 року відповідач [PERSON] не виконала свої зобовязання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором термін та не повернула позивачу основний борг в сумі 1737 гривень 17\~копійки. Згідно ст.1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник\~зобов'язаний\~повернути позикодавцеві\~позику у\~строк та\~в порядку,\~що встановлені\~договором.\~Згідно ст.1050\~Цивільного кодексу\~України \~позичальник зобов'язаний\~сплатити грошову\~суму відповідно\~до ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України,\~якою передбачено,\~що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобовязань за цим договором, порушив свої зобовязання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. З розрахунків заборгованості, які надані представником позивача станом на 23.04.2018 року, вбачається, що заборгованість відповідача по відсотках становить 1623,44 грн., а також відповідачу нарахована пеня в розмірі 21809,48 грн. Крім того, відповідачу нарахований штраф за порушення строків платежів (фіксована частина) 500,00\~грн. та штраф (процентна складова) 1258,50 грн. При вирішенні питання про стягнення штрафу суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами тарифів, як складової договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за такі порушення: порушення строків платежів по будь якому грошовому зобов'язанні, передбачених договором більше ніж на 30 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладене вище суд вважає, що стягнення штрафів з відповідача є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафів не підлягають задоволенню. Отже, загальна сума заборгованості відповідача складається із заборгованості по кредиту, по процентах та пені і становить: 1737,17 грн. + 1623,44 грн. + 21809,48 грн. = 25170,09 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює зобов'язальні правовідносини, правовідносини які регулюють позику та кредит, суд вважає, що позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості підлягає задоволенню частково і з [PERSON] слід стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 25170,09 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1646,94 грн. судових витрат у вигляді судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі статті 61 Конституції України, ст. ст. 525,526, 610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial