Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] 16.12.2015 року звернувся до суду з названим позовом. В заяві від 19.09.2016 року зменшено розмір позовних вимог, позивач просить визнати, що їй та відповідачу, належить на праві спільної сумісної власності квартира №60 загальною площею -79,3 кв.м, житловою площею 48,8 кв.м. по бульвару Вечірній буд. №1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровська область; визнати що, частки у квартирі №60 загальною площею -79,3 кв.м, житловою площею 48,8 кв.м. по бульвару Вечірній буд. №1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровська область рівні по 1/2 частині кожного; визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири ; визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину спірної квартири; судові витрати, розподілити пропорційно задоволеним позовним вимогам. Ухвалою суду від 05.10.2016 року позовні вимоги щодо розподілу домоволодіння за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Якіра, буд.10 - залишено без розгляду. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем у справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 21.01.1989 року по 05.06.2015 року. У період шлюбу придбано квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на імя відповідача, який не визнає за нею право власності на 1/2 частку спірної квартири, однак квартира є спільною власністю подружжя, тому вона звернулася до суду. В судовому засіданні позивач присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] [PERSON] (довіреність від 23.11.2015 року, дійсна до 23.11.2018 року) /а.с.5/ у судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов з уточненими позовними вимогами задовольнити. Відповідач у судовому засіданні присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] ( договір про надання правової допомоги від 05.04.2016 року) /а.с.60/ у судовому засіданні присутнім не був , про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову з уточненими позовними вимогами не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. У пункті 24\~постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.01.1989 року ( а.с7), шлюб розірвано 05.06.2015 року (а.с.8). У період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу квартири придбано квартиру [ADDRESS], право власності зареєстровано на імя відповідача [PERSON], що підтверджується довідкою КП ДОР «КБТІ» №105 від 15.01.2016 року станом на 31.12.2012 року ( а.с.26); Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №52128596 від 27.01.2016 року (а.с.30). Відповідно до частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). \~\~ Статтею 69 Сімейного кодексу України встановлено, що жінка і чоловік мають право на розподіл майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. \~\~\~\~ У відповідності зі ст. 71 Сімейного Кодексу України, суд при вирішенні спору про поділ майна бере до уваги інтереси дружини, чоловіка й обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~ \~ Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зокрема, можуть бути: квартири, жилі та садові ділянки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна та робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами. Суд при вирішенні спору про поділ майна бере до уваги інтереси дружини, чоловіка й обставини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України , пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 962,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved