Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Представник позивача адвокат Діонісьєв Ігор Миколайович звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 9593 доларів 40 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на день звернення до суду становить 248911 грн. 00 коп., з яких 8130 доларів 00 центів США - сума заборгованості за позикою та 1463 доларів 40 центів США - сума заборгованості за відсотками. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 грудня 2020 року відповідач за договором позики отримав від позивача строком на один місяць, тобто до 16 січня 2021 року 8130 доларів США, за користування позиченими коштами зобов`язався щомісячно сплачувати позивачу три відсотки від суми позики, про що ним була власноручно написана та підписана розписка. До цього часу відповідач кошти не повернув, відсотки не сплачує. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій вказує на те, що його довіритель позов підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі та участі його довірителя, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав, відзив на позов не подав. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, 16 грудня 2020 року [PERSON] отримав від [PERSON] в якості позики грошові кошти в сумі 8130 доларів США, зобов`язався щомісячно сплачувати позивачу три відсотки від суми позики та повернути кошти до 16 січня 2021 року. Дана обставина підтверджується дослідженою копією розписки, написаною та підписаною власноручно відповідачем. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За таких обставин, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду викладеним у постанові по справі № 373/2054/16-ц від 16 січня 2019 року. Приймаючи до уваги вищевказане та враховуючи, що [PERSON] на день розгляду справи взяте на себе зобов`язання, щодо повернення позивачу отриманої позики в розмірі 8130 доларів США та сплати відсотків за період часу з 16 грудня 2020 року по 16 червня 2021 року, тобто за шість місяців, в розмірі 1463 долари 40 центів США не виконав, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума боргу за договором позики та несплаченими відсотками саме у тій валюті в якій отримана позика. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved