overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення боргу за договором кредиту з відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 лютого 2011 року [PERSON] став клієнтом банку ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг та отримав кредитну картку «Універсальна». 25 лютого 2014 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну карту «Універсальна Голд», відповідно до тарифів якої отримав кредит у розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,60 % за користування кредитом на рік суму залишку заборгованості за кредитом з терміном повернення боргу, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови погашення заборгованості за кредитом, не погасив в добровільному порядку суму боргу внаслідок чого станом на 23 березня 2017 року утворився борг в сумі 29029 грн. 08 коп. з яких: 3130 грн. 86 коп. - сума заборгованості за кредитом, 21439 грн. 69 коп. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 2600 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 1358 грн. 53 коп. (процента складова). Так як відповідач порушує законні права ПАТ КБ «ПриватБанк» ухиляючись від добровільного погашення заборгованості по сьогоднішній день представник позивача просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 29029 грн. 08 коп. і судові витрати в розмірі 1600 грн. 00 коп.. В судовому засіданні представник позивача не зявився, однак направив до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи повторно не з'явився та не повідомив суд про причину не явки. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача 12325,14 грн., посилаючись на те, що 13.10.2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4209,40 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості на строку з 13.10.2005 року по 15.10.2007 року включно. Однак, в порушення взятих на себе зобовязань, [PERSON] не виконав умов кредитного договору, у зв'язку з чим, заборгованість по відсоткам за договором нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 09.12.2009 року по 09.12.2014 року складає 12325,14 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №DNH4KP30040325 від 13.10.2005 року відповідач [PERSON] отримав від ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» після зміни найменування) кредит у розмірі 4209,40 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості на строку з 13.10.2005 року по 15.10.2007 року включно. Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у звязку з чим, заборгованість по відсоткам за договором нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 09.12.2009 року по 09.12.2014 року складає 12325,14 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобовязання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушено наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 12325,14 грн. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача 151663,02 грн., посилаючись на те, що 23.07.2012 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 157125,33 грн. зі сплатою відсотків, згідно умов кредитного договору, з кінцевим терміном повернення 22 липня 2019 року. Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань, [PERSON] не виконала умов кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 21.01.2015 року має заборгованість у розмірі 151663,02 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №140/12-Ф від 23.07.2012 року відповідач [PERSON] отримала від ПАТ «КРЕДОБАНК» кредит у розмірі 157125,33 грн. зі сплатою відсотків, згідно умов кредитного договору, з кінцевим терміном повернення 22 липня 2019 року. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконала, у зв'язку з чим, станом на 21.01.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 151663,02 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом: 128808,62 грн.; - заборгованості по процентам: 18512,08 грн.; - заборгованості по пені: 4342,32 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушено наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 151663,02 грн. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1516,63 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача 39491,70 грн., посилаючись на те, що 09.06.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 16119,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,25% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09 червня 2011 року. Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань, [PERSON] не виконав умов кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 07.05.2015 року має заборгованість у розмірі 39491,70 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №DNI0AK01960154 від 09.06.2006 року відповідач [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі 16119,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,25% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09 червня 2011 року. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у зв'язку з чим, станом на 07.05.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 16119,00 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом: 2356,03 грн.; - заборгованості за процентами за користування кредитом: 15446,46 грн.; - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором: 20762,31 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушено наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 39491,70 грн. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 394,92 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача 6203,89 грн., посилаючись на те, що 22.06.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2551,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, в порушення взятих на себе зобовязань, [PERSON] не виконав умов кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 13.08.2015 року має заборгованість у розмірі 6203,89 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №DND0R724182120 від 22.06.2012 року відповідач [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі 2551,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у звязку з чим, станом на 13.08.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 6203,89 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом: 2391,44 грн.; - заборгованості за процентами за користування кредитом: 2,00 грн.; - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором: 3038,84 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина): 500,00 грн.; - штраф (процентна складова): 271,61 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобовязання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушено наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 6203,89 грн. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1218,00 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача 77575,96 грн., посилаючись на те, що 06.08.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 43700 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 31% та кінцевою датою повернення 06.08.2016 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №R53700308777В від 06.08.2012 року відповідач [PERSON] отримав від ПАТ «ВТБ Банк» кредит у розмірі 43700 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 31% та кінцевою датою повернення 06.08.2016 року. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у зв'язку з чим, станом на 06.02.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 77575,96 грн., яка складається з: - заборгованості за сумою кредиту: 42159,68 грн.; - заборгованості за відсотками: 14347,47 грн.; - пені: 21068,81 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушено наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 77575,96 грн. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 775,76 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що позивач відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом є власницею 23/50 частки житлового будинку, в ньому зареєстрований відповідач, проте за вказаним місцем реєстрації він фактично не проживає. Усі витрати, пов`язані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послуг несе лише вона. Реєстрація відповідача обмежує право користування позивача зазначеним будинком через виникнення труднощів щодо сплати додаткових коштів на утримання будинку за відповідача та проблем в майбутньому при здійсненні свого права при відчуженні нерухомості, тому позивач вимушена звернутися до суду. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились. Від представника позивача - адвоката Лисенка С.Д. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином /а.с.23, 27, 33, 37/. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Право власності позивача на 23/50 частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.1997 року /а.с.7/. Згідно довідки, виданої 29.07.2020 головою квартального комітету Мелітопольської міської ради народних депутатів № 47 - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 04 грудня 1997 року /а.с.10/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку фактично не проживає, в ньому не з`являвся, вселятись не намагався, претензій не пред`являв. В силу того, що відповідач прописаний в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Крім того, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 42, що розташований по вул. Молодіжній в м. Мелітополі Запорізької області. Свій позов мотивує тим, що позивач є власником вказаного будинку, в ньому прописані відповідачі, але вони не є співвласниками будинку та тривалий час в ньому не проживають, місцезнаходження відповідачів, на теперішній час, позивачу невідоме. Усі витрати, повязані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послух несе лише позивач. Реєстрація відповідачів обмежує право користування позивача зазначеним будинком, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні повністю підтримали позовну заяву та наполягали на її задоволенні. Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомої суду причини, про день слухання справи були повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власником будинку № 42, розташованого по вул. Молодіжній в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 06.06.2007, копією витягу з Державного реєстру правочинів № 4092044 від 06.06.2007 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14833080 від 08.06.2007 /а.с.9, 10,11/. Відповідно до довідок, виданих головою квартального комітету № 5 Мелітопольської міської ради народних депутатів від 06.06.2018, [PERSON] за адресою: вул. Молодіжна, 42, м. Мелітополь не проживає з 05.06.2017 року, [PERSON] за адресою: вул. Молодіжна, 42, м. Мелітополь не проживає з 2012 року, [PERSON] за адресою: вул. Молодіжна, 42, м. Мелітополь не проживає з 2015 року /а.с.13-15/. Отже, судом встановлено, що відповідачі у вказаному будинку не проживають з 2012, 2015 та 2017 років, в будинку не зявлялись, вселятись не намагались, претензій не предявляли. В силу того, що відповідачі прописані в будинку, але в ньому не проживають, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачі без поважних причин не проживають в будинку більш ніж шість місяців та можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved