Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М. звернувся до суду 01.12.2020 з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.06.2015 станом на 26.10.2020 в загальному розмірі 21089,97 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача вказав, що 05.06.2015 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви б/н, згідно з якою позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свідченням приєднання відповідача до угоди та дії укладеного між банком та ним кредитного договору є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Відповідно до виявленого [PERSON] бажанням, банк відкрив йому кредитний рахунок із встановленням початкового кредитного ліміту в розмірі, зазначеному в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Так, для користування кредитним картковим рахунком позичальникові було видано кредитну картку із строком дії. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких при укладенні договору відповідач надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустив порушення виконання покладених на нього зобов`язань. У результаті цього станом на 26.10.2020 виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості, становить 21089,97 грн та включає: заборгованість за кредитом 17348,35 грн, у тому числі за простроченим кредитом 17348,35 грн, заборгованість по відсотками, нарахованим на прострочений кредит - 3741,62 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, в силу ст. 280 ЦПК України, ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. 05.06.2015[PERSON] підписав анкету-заяву, в якій зазначено, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що він ознайомлений та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 13). По суті, вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил [PERSON] надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою банку. Судом встановлено, що 05.06.2015[PERSON] отримав в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у початково визначеному розмірі 5000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [NUMBER] . При цьому, як слідує з довідки про зміну умов кредитування за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт змінювався, а саме: зменшено до 0 грн - 27.07.2018 (а.с. 12). Активно користуватись кредитними коштами відповідач почав з 05.06.2015, що слідує з виписки по рахунку позичальника (а.с. 67-71). До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 05.06.2015, позивачем долучено витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розміщених на офіційному веб-сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 14, 15-57). Кредитування [PERSON] відбувалося за умовами кредитування «Універсальна, GOLD», що підтверджується даними розрахунку заборгованості, який узгоджується з даними тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 5-10, 14). У витязі з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» визначені базова відсоткова ставка 3,5% в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів = 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується на кожний день прострочення кредиту) + 50 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн; пеня = 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с. 14). Так, як слідує з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банком здійснено випуск кредитної картки за кредитним договором №б/н від 05.06.2015, на яку встановлено кредитний ліміт, із встановленням строку дії до 03/18, тобто до 31.03.2018. Після цього перевипуск картки не здійснювався,що є свідченням припинення строку дії договору (а.с.11). З 14.06.2018 було проведено державну реєстрацію змін в найменуванні банку, відповідно до якого найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 05.06.2015 станом на 26.10.2020 складає 21089,97 грн та включає: заборгованість за кредитом 17348,35 грн, в тому числі за простроченим кредитом 17348,35 грн, заборгованість по відсотками, нарахованим на прострочений кредит - 3741,62 грн (а.с.5-10). Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як слідує з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею, у тому числі після збільшення кредитного ліміту, в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач активно почав користуватися кредитними коштами з 05.06.2015, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, востаннє 26.09.2020 в сумі 1000,00 грн, в результаті чого станом на 26.10.2020 утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту та відсотками, нарахованими на прострочений кредит в загальній сумі 21089,97 грн, яка не погашена до теперішнього часу, а тому відповідач зобов`язаний її погасити. Надані докази, а саме анкета-заява, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунок заборгованості та виписка за договором, суд вважає належними доказами, оскільки обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де також враховано період порушення боржником умов договору, часткове погашення нею заборгованості. Встановлені судом обставини свідчать про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.06.2015 станом на 26.10.2020 в загальному розмірі 21089,97 грн, яка включає: заборгованість за кредитом 17348,35 грн, в тому числі за простроченим кредитом 17348,35 грн, заборгованість по відсотками, нарахованим на прострочений кредит - 3741,62 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2102,00 грн. в рахунок відшкодування судового збору (а.с. 66).

Outcome: approved