Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 17.07.2018 р. та ордеру серії КВ № 738837 від 16.08.2018 р., звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 30 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який вони зареєстрували у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї. Сторони не зійшлись характером, мають різні погляди на сімейне життя, різні вподобання, кожен з них має свій окремий бюджет, не ведуть спільного господарства, практично сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим. Тому представник позивача звертається із вказаною позовною заявою до суду та просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче засідання не з'явилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, але через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 30 жовтня 1999 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів про одруження 30.10.1999 р. зроблено запис за № 2035, відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 30.10.1999 р. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що передбачено ч. 1 ст. 110 СК України. Як зазначає позивач, підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що збереження шлюбу та подальше проживання подружжя не можливе, а також враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, тому вбачає підстави для задоволення позовних вимог. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, що визначено ч. 2 ст. 114 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку з визнанням позову до початку розгляду справи по суті судовий збір повертається позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору. На підставі ст.ст. 56, 105, 110, 112 - 115 СК України та

Outcome: approved