Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Представник відповідача Ренійської міської ради Одеської області позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у його відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору купівлі продажу незавершеного будівництвом житлового будинку по пров. Дністровський № 57 в м. Рені Одеської області № 2633 від 15.07.1975 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок по пров. Дністровський № 57 в м. Рені; копія довідки Ізмаїльського БТІ; копія рішення виконкому Ренійської міської ради від 10.07.1975 р.; копія акту прийняття в експлуатацію вказаного житлового будинку від 20.05.1994 р.; копія рішення міської ради № 146 від 09.06.1994 р.; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу № 2633 від 15.07.1975 р. позивачка придбала незавершений будівництвом житловий будинок по провулку Дністровський № 57 в м. Рені Одеської області. Упродовж часу з моменту придбання вказаного обєкту нерухомості та до травня 1994 року, позивачка власними силами здійснювала будівництво вищевказаного будинку, в результаті чого зазначений обєкт разом з господарськими спорудами був прийнятий в експлуатацію, про що складено акт комісії від 20.05.1994 року. Вказаний акт був затверджений рішенням виконкому Ренійської міської ради № 146 від 09.06.1994 року. На початку 2014 року позивачка вирішила набути безоплатно у власність земельну ділянку по пров. Дністровському, 57 в м. Рені, на якій розташований спірний будинок, однак зясувалось, що право власності позивачки на вказаний будинок належним чином не зареєстровано, що в свою чергу унеможливлює вчинення будь-яких юридично значущих дій стосовно розпорядження даним майном. Будь-які дії позивачки щодо реєстрації свого права шляхом застосування процедур адміністративно-дозвільного характеру наразі неможливі, у звязку чим вона вимушена звернутися за захистом свого права до суду. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав а нерухоме майно та їх обтяжень», державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як було зясовано судом, відповідно до договору купівлі продажу № 2633 від 15.07.1975 р. позивачка придбала незавершений будівництвом житловий будинок по провулку Дністровський № 57 в м. Рені Одеської області. Актом від 20.05.1994 р. вказаний житловий будинок був прийнятий в експлуатацію, що підтверджується рішенням виконкому Ренійської міської ради № 146 від 09.06.1994 року. На початку 2014 року позивачка вирішила набути безоплатно у власність земельну ділянку по пров. Дністровському, 57 в м. Рені, на якій розташований спірний будинок, однак зясувалось, що право власності позивачки на вказаний будинок належним чином не зареєстровано, так як після введення в експлуатацію житлового будинку з надвірними спорудами по провулку Дністровського, 57 в м. Рені позивачка не отримала свідоцтво про право власності на вказане майно. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved