Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Савіхіна А.М. звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 117000 грн. 00 коп. за кредитним договором б/н від 25.05.2012 та судові витрати у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.05.2012 [PERSON] отримала кредит у розмірі 20400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. У зв`язку з порушенням умов договору, станом на 31.05.2018 [PERSON] має заборгованість у сумі 437535 грн. 82 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 19452 грн. 44 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 413836 грн. 98 коп., заборгованості за пенею та комісією - 4246 грн. 40 коп. За рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2015 з відповідача на користь позивача стягнуто 26944 грн. 59 коп., з яких: 19452 грн. 44 коп. - заборгованості за кредитом, 5618 грн. 32 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 114 грн. 56 коп. - заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1259 грн. 27 коп. - штраф (процентна складова). Різниця становить 412350 грн. 50 коп. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 117000 грн., що складається з заборгованості за відсотками за користування кредитом. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області [PERSON]. від 06.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 49-50). Згідно наказу голови Олександрівського районного суду Кіровоградської області № 55-к від 01.11.2018, суддю [PERSON] увільнено від виконання обов`язків судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області у зв`язку із укладенням ним контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 2 роки з 02.11.2018 по 01.11.2020 (а.с. 72). Розпорядженням керівника апарату Олександрівськогор районного суду Кіровоградської області № 149 від 06.11.2018 проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи та визначено головуючим суддю [PERSON]. (а.с. 73-74). Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області [PERSON]. від 08.11.2018 прийнято справу до провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 75-76). Рішенням Вищої ради правосуддя № 4017/0/15-18 від 26.12.2018 суддю [PERSON] звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с. 120). Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Кіровоградської області № 58 від 03.01.2019 проведено повторний автоматичний розподіл даної справи та визначено головуючим суддю Мирошниченка Д.В. (а.с. 121-122). Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Мирошниченка Д.В. від 10.01.2019 прийнято справу до провадження та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 123-124). Представник позивача у судове засідання не з?явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 42, 118). Відповідач у судове засідання не з?явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково, просила стягнути заборгованість по процентам за користування кредитом за відсотковою ставкою, яка була встановлена при отриманні кредиту, оскільки збільшення відсоткової ставки з нею не погоджувалося (а.с. 216). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 25.05.2012, [PERSON] звернулася до банку щодо отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач ознайомлена була та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які надані для ознайомлення у письмовому вигляді; погодилася, що її заява разом з пам`яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають договір про надання банківських послуг (а.с. 9). Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг: п. 1.1.7.12 - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін; п. 2.1.1.5.5 - позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевищенні платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених даним Договором; п. 2.1.1.5.6. - у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку; п. 2.1.1.7.6. - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісії; п. 2.1.1.12.11 - банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором (а.с. 11-34). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором встановлено, що заборгованість клієнта банку [PERSON] станом на 31.05.2018 становить 437535 грн. 82 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 19452 грн. 44 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 413836 грн. 98 коп., заборгованості за пенею та комісією - 4246 грн. 40 коп. Разом з тим, з вказаної суми, за рішенням суду стягнена заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом - 19452 грн. 44 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5618 грн. 32 коп., заборгованості за пенею та комісією - 114 грн. 56 коп. Залишок заборгованості за кредитом становить 412350 грн. 50 коп., яка складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом - 408218 грн. 66 коп., заборгованості за пенею та комісією - 4131 грн. 84 коп. Заборгованість до стягнення складає 117000 грн., що складається з заборгованості за відсотками (а.с. 6-8). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною 1 статті 612 ЦК України, зобов?язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку, що представник позивача обґрунтовано звернулася до суду. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом суд відзначає наступне. Згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2015 з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 26944 грн. 59 коп., що складається з: 19452 грн. 44 коп. - заборгованості за кредитом, 5618 грн. 32 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 114 грн. 56 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1259 грн. 27 коп. - штраф (процентна складова). Вказана заборгованість визначена станом на 31.08.2014 (а.с. 5). Як встановлено вищевказаним рішенням суду заборгованість за тілом кредиту станом на 31.08.2014 становить 19452 грн. 44 коп. Банком згідно розрахунку заборгованості, станом на 31.05.2018 року визначено заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 117000 грн. При цьому, з 11.03.2013 року банк виходив з процентної ставки - 30 % річних, з 01.04.2013 - 27,6 % річних, з 01.09.2014 - 32,4 % річних, з 01.04.2015 - 42,0 % річних, тобто після 31.08.2014 (дата заборгованості, станом на яку її стягнуто рішенням суду від 16.01.2015), розмір процентної ставки був підвищений. Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій вказано, що вона разом з Пам?яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між сторонами договір про надання банківських послуг. У той же час, Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. При цьому належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брала на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, у справі відсутні (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16 від 22.03.2017). У анкеті-заяві, поданій [PERSON] на видачу кредиту, відсутня її письмова згода на підвищення банком в односторонньому порядку процентної ставки, а також відсутні відомості про те, до якого розміру банк має право підвищити процентну ставку за користування кредитом. Відсутні відомості про можливі розміри підвищеної процентної ставки і в Умовах і правилах надання банківських послуг, на ознайомлення з якими відповідача, як клієнта, посилається банк. За таких обставин, оскільки відповідач, як споживач банківських послуг, погодилася на сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 процентів на рік на суму залишку заборгованості (що встановлено рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2015 та у відповідності до ч. 5 ст .82 ЦПУ України не підлягає доказуванню при розгляді даної справи), тому саме ця процентна ставка має враховуватися при обчисленні процентів за користування кредитом. Тому, судом проведено розрахунок заборгованості за процентами виходячи з 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості, за наступною формулою: (А1х30%хА2)/360 днів=Х, де А1 - тіло кредиту, А2 - кількість днів прострочення. Як встановлено судом, кількість днів прострочення заборгованості за процентами, враховуючи рішення суду, за яким з відповідача стягнуто заборгованість по 31.08.2014, становить 1369 днів (з 01.09.2014 по 31.05.2018). Отже, 19452,44 грн. х 30 % х 1369 днів/360днів = 22192 грн. 00 коп. З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 22192 грн. 00 коп., отже позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 334 грн. 25 коп.

Outcome: partial