Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 23.07.2009 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 150\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що банк свої зобовязання виконав у повному обсязі, на відміну від відповідача. Вказує, що в останнього станом на 31.08.2015 року існує заборгованість на суму 22507,98 грн. Відтак просить позов задовольнити, стягнути з відповідача борг та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно поданого клопотання просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, на заочному розгляді справи не заперечує. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Так, з кредитного договору від 23.07.2009 року б/н вбачається, що такий був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 150\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що відповідач, порушуючи умови договору, свої зобовязання належним чином не виконував. Так, з дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 31.08.2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 22507,98 грн., з яких: 14488,40 грн. заборгованість за кредитом; 6371,58 грн. заборгованість за процентами; 100,00 грн. нарахованої комісії; 1548,00 грн. заборгованість по судовим штрафам. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань по договору від 23.07.2009 року б/н та внаслідок цього заборгував позивачу 22507,98 грн. Відтак позовну вимогу про стягнення даної заборгованості слід задовольнити. Крім цього, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1218 грн., що стверджується платіжним дорученням № PROM1BT6RG від 21.09.2015 року. Тому відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України дані судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved