Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Брайко С.А. звернувся до суду з даним позовом в інтересах ПАТ «Енергобанк» в якому зазначив, що 19.04.2013 між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 7-3169-3 до Договору № 07-003169-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки № [NUMBER] від 16.11.2010 р. про відкриття кредитної лінії працівникам підприємств/організацій, з якими у ПАТ «Енергобанк» реалізовано зарплатний проект Програма «Кредитна картка». На умовах кредитного договору Банк випускає окрему кредитну картку та відкриває окремий позичковий рахунок, надає Власнику рахунку грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 5000,00 грн. на строк з 19.04.2013 по 19.04.2014 зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 35,00 % річних на споживчі цілі. В забезпечення виконання зобов'язань за додатковою угодою укладено договір застави № 7-3169-3/3 від 19.04.2013 р. Відповідачем отримана платіжна картка, про що свідчить розписка останнього. Відповідно до п. 7 кредитного договору, Власник Рахунку сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та обов'язкову до погашення суму основного боргу щомісячно протягом наступного місяця за місяцем, за який нараховані проценти, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. У відповідності до Кредитного Договору та Тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредит на картку» позичальнику було встановлено відсоткову ставку 35% річних та штраф за виникнення простроченої заборгованості в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п. 2 цієї додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. На виконання вимог чинного законодавства України та умов додаткової угоди № 7-3169-3 від 19.04.2013 Банк протягом всього строку дії кредитного договору належним чином виконував взяті на себе зобов'язання, щодо надання кредитних коштів позичальнику. В свою чергу Позичальник протягом строк дії Кредитного договору допускає порушення виконання своїх зобов'язань щодо сплати кредиту, процентів, комісій за користування кредитом, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості та необхідності звернення до суду за захистом свого порушеного права. Внаслідок невиконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 01.03.2017 заборгованість Відповідача становить 15 675,23 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4445,97 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (тіло кредиту) 140,96 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (проценти по кредиту) 5898,22 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 5190,09 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість в сумі 15675,23 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача Коваленко Н.В. не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.44). Відповідач [PERSON], який проживає у Краснодонському районі, з яким відсутній поштовий зв'язок, про час та місце слухання справи повідомлений через оголошення в пресі відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки (а.с.43). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Енергобанк» підлягають частковому задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року справи, підсудні Краснодонському міськрайонному суду Луганської області розглядаються Сватівським районним судом Луганської області. Судом встановлено, що 19.04.2013 між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 7-3169-3 до Договору № 07-003169-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки № [NUMBER] від 16.11.2010 р. про відкриття кредитної лінії працівникам підприємств/організацій, з якими у ПАТ «Енергобанк» реалізовано зарплатний проект Програма «Кредитна картка». На умовах кредитного договору Банк випускає окрему кредитну картку та відкриває окремий позичковий рахунок, надає Власнику рахунку грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 5000,00 грн. на строк з 19.04.2013 по 19.04.2014 зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 35,00 % річних на споживчі цілі, про суду надано копію Додаткової угоди до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки про відкриття кредитної лінії (а.с.13-18) та заява [PERSON] про надання кредиту (а.с.19-20). Відповідачем [PERSON] отримана платіжна картка, про що свідчить розписка останнього (а.с.21). Внаслідок невиконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 01.03.2017 заборгованість Відповідача становить 15 675,23 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4445,97 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (тіло кредиту) 140,96 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (проценти по кредиту) 5898,22 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 5190,09 грн. (а.с.6-9). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 9851,11 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4445,97 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (тіло кредиту) - 140,96 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (проценти по кредиту) - 74,09 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 5190,09 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості в розмірі 5824,13 грн., суд дійшов наступного. Основним зобов'язанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобов'язанням є сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься місто Луганськ та м. Краснодон Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідач зареєстрований у Краснодонському районі Луганської області, а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 5824,13 грн. необхідно відмовити в їх стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при подачі позову була сплачена сума судового збору у розмірі 1600 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені на 62,84 %, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 1005,44 грн. (1600*62,84 % / 100 = 1005,44 грн.). Отже, позов ПАТ «Енергобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial