Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить збільшити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2010 року із відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], із 400 грн. на 1/4 частину всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2010 року із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], 27 грудня 2007 року, в розмірі 400 грн. щомісячно. Коштів, які сплачує відповідач, на даний час недостатньо для забезпечення всіх потреб дитини. Крім сплати аліментів, відповідач не допомагає дитині ні одягом, ні продуктами харчування, ні ліками. Поскільки збільшився розмір заробітної плати, то відповідач не може отримувати заробітну плату, меншу 3700 грн., тобто змінився його майновий стан. Крім того, із липня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 1944 грн. 14 серпня 2018 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 30 листопада 2018 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2010 року із відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], із 400 грн. на 1/4 частину всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2011 року (а.с.4). Від сумісного проживання у шлюбі сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). На підставі рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2010 року із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2010 року до досягнення ним повноліття. Рішення суду набрало законної сили 05 жовтня 2010 року (а.с. 6). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 03 серпня 2018 року, складеного депутатом Демянецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, позивач зареєстрована та проживає разом із двома неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по вул. Польовій, 5 в с.Харківці Переяслав-Хмельницького району Київської області. Діти перебувають на утриманні матері (а.с.7). Згідно довідки Демянецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 243 від 01 серпня 2018 року позивач має наступний склад сімї: -син [PERSON], [INFO]; -син [PERSON], [INFO] (а.с.8). Позивач працює в ТОВ «Костал Україна» монтажником і її середньомісячна заробітна плата за період із березня 2018 року по травень 2018 року становить 2217 грн. 38 коп. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії І-ОК № 008593 від 14 червня 2017 року та висновку про надання дозволу на зміну імені № 06/16.18-64 від 14 червня 2017 року позивач змінила своє прізвище із «Нетарована» на «Самойленко». Суд не може прийняти до уваги заяву представника позивача про уточнення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі. Згідно ч.3 ст.279 ЦПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Провадження по даній справі відкрито 14 серпня 2018 року, представником позивача подана заява про уточнення позовних вимог 30 листопада 2018 року, що свідчить про пропущення ним строку для подання відповідної заяви. Суд приймає до уваги інші подані позивачем та відповідачем докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Дані докази суд приймає на підставі ст.ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 95 ЦПК України. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глави 15 Сімейного кодексу України. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог п.23 Постанови ПВС України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). З правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року по справі № 459/2181/17 вбачається, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. \~ \~ \~ \~Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Згідно роз'яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Позивачем не зазначено та не доведено інших підстав для зміни розміру аліментів, крім збільшення мінімального розміру аліментів. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити. При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обовязком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: dismissed