Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Представник Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Віденський» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] є власником нежитлових приміщень № 21 - ресторан, що розташоване в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 06.10.2004 р. ; 384336 на об»єкт нерухомого майна. За результатами аналізу оплат з»ясовано, що відповідач не регулярно та не в повному обсязі здійснює оплату житлово-комунальних послуг, внаслідок чого станом на 01.09.2015 р. виникла заборгованість за період з 01.08.2012 р. по 01.02.2013 р. і становить 58 846,63 грн. Позивач звертався до відповідача з вимогою про здійснення погашення заборгованості, яка була залишена поза увагою. Зважаючи на викладене представник ОСББ «Житловий комплекс «Віденський» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 58 846,63 грн., боргу за житлово-комунальні послуги, №5 річних у розмірі 4 907,03 грн., та судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. Представниками відповідача та третьої особи надавались письмові заперечення. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п. 9 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). В судовому засіданні 07.02.2018 р., з огляду на положення чинного ЦПК України та думки учасників справи вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, роз»яснено право подати заяви по суті справи, з процесуальних питань. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Представник відповідача та третьої особи щодо задоволення вимог заперечував. Пояснив, що [PERSON] не є в розумінні положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» їх споживачем, таким є ТОВ «Перлина», оскільки між власником нежитлових приміщень та Товариством укладено договір оренди нежитлових приміщень. . Сам орендар самостійно уклав договори з комунальними службами. За договором оренди орендар, серед іншого, зобов»язаний утримувати приміщення і своєчасно сплачувати комунальні та інші послуги. При цьому між ТОВ «Перлина» ОСББ у 2006 році було укладено типовий договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень № 15/10 в порядку та на виконання вимог ст. 13 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку». В додатковій угоді № 1 сторони погодили порядок сплати вартості наданих послуг згідно з Договором , а також виключний перелік послуг, що надаються Управителем. Також позивачем пропущено строк позовної давності - позивач зазначає період нарахування з серпня 2012 р. по березень 2013 р., в той час, як звернувся до суду 15.12.2015 року. Також звернуто увагу суду на те, що справа за участі сторін: ОСББ «Житловий комплекс «Віденський» , ФОП [PERSON] та ТОВ «Перлина» про стягнення житлово-комунальних послуг вже розглянута господарськими судами першої, апеляційної та касаційної інстанції. При цьому період заявлених вимог - стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з 01.09.2009 р. по 01.03.2013 р. повністю охоплює період нарахування у даній цивільній справі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази та надавши їм відповідну оцінку, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Як свідчать матеріали справи, і не заперечується учасниками процесу, [PERSON] є власником нежитлового приміщення № 21- ресторан площею 350,50 кв.м., яке розташоване за адресою:[ADDRESS], що підтверджується ке копією свідоцтва про право власності, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.10.2004 р. Також встановлено, що власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку, який є житловим комплексом та складається з будинків, які мають поштову [ADDRESS] та [ADDRESS] створено Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Віденський» відповідно до Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку». Статут ОСББ «Житловий комплекс «Віденський» створено загальними зборами членів об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Віденський», протокол № 5 від 01.07.2008 р. За приписами ст.1 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Представник позивача зазначає, що відповідач [PERSON] повною мірою не здійснює свого обов»язку та не сплачує за спожиті житлово - комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.08.2012 р. по 01.03.2013 р. виникла заборгованість у розмірі 58 846,63 грн., що підтверджується наданим розрахунком та має бути стягнута з урахуванням 3% річних, у розмірі 4 907,03 грн., нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 1 зазначеного Закону визначені, зокрема, наступні терміни: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Як свідчать матеріали справи, і не заперечується представником позивача, між власником нежитлових приміщень ФОП [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перлина» було укладено наступні договори оренди нежитлових приміщень № 21 - ресторан, що розташоване в [ADDRESS]: № 1/2009 від 25.09.2009 р., № 1/2010 від 15.07.2010 р., № 1/2011 від 15.07.2011 р., № 1/2012 від 13.01.2012 р., № 1/2013 від 08.01.2013 р. За умовами зазначених договорів, що також не заперечується представником ОСББ «Житловий комплекс «Віденський», [PERSON] передала, а ТОВ 2Перлина» прийняло у тимчасове платне користування зазначений об»єкт нерухомості. При цьому, відповідно до п. 4.2. договорів оренди, орендар ТОВ «Перлина» взяло на себе зобов»язання утримувати орендоване майно в порядку, передбаченому санітарними і протипожежними нормами, своєчасно оплачувати комунальні та інші послуги (електро-, водо-, теплопостачання, послуги зв»язку), за рахунок власних коштів здійснювати капітальний та поточний ремонт орендованого майна тощо. Відповідно до п. 5.4. договорів оренди, експлуатаційні витрати, центральне опалення, комунальні послуги та інші витрати, пов»язані з утриманням орендованого майна сплачуються окремо в строк, встановлений. 5.3. договору. Так, 15.11.2006 р. між ОСББ «Житловий комплекс «Віденський» та ТОВ «Перлина» був укладений договір відносин власників житлових та нежитлових приміщень № 15/10. За умовами зазначеного договору - управитель ОСББ «Житловий комплекс «Віденський» зобов»язується надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, забезпечувати своєчасне та якісне надання послуг з водопостачання, теплопостачання та водовідведення тощо. Договір було укладено строком один рік та якщо за місяць до закінчення строку його дії жодна сторона не висловила наміру внести зміни або доповнення, він продовжується на наступний рік і в силу п. 6.8 договору термін його дії припинився з отриманням 28.02.2011 р. ОСББ «ЖК «Віденський» пропозиції ТОВ «Перлина» укласти нову угоду. Дані обставини були предметом розгляду справи Господарським судом м. Києва за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Віденський» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перлина» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перлина» до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Віденський», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача суб»єкт підприємницької діяльності - фізична особа [PERSON] про визнання недійсним договору відносин власників житлових та нежитлових приміщень та управителя № 15/10 від 15.11.2006 р. За результатами розгляду справи 28.03.2013 р. Господарським судом міста Києва у задоволенні як первісного так і зустрічного позову було відмовлено. Також судом встановлено, що ТОВ «Перлина» сплачувались послуги по утриманню будинку, прибудинкової території, за опалення за гаряче водопостачання. Доказів пред»явлення (направлення поштою) інших рахунків - фактур в рамках виконання договору не надано. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.908.2013 р. набрало чинності, і не оспорювалось в судовому засіданні. Приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як свідчить рішення суду період за який вимагалось стягнення заборгованості - з 01.01.2009 р. по 01.03.2013 р. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу відповідно до вимог ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Так приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. В свою чергу приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи все вищенаведене, суд вважає встановленим ту обставину, що за період з 01.01.2009 р. по 01.03.2013 р. ОСББ «Житловий комплекс «Віденський» приймав платежі за житлово-комунальні послуги від ТОВ «Перлина», з яким власником нежитлових приміщень № 21 в будинку [ADDRESS] укладено договір оренди. При цьому під час розгляду справи судом не було встановлено обставин, та не отримано доказів, які б свідчили про те, що власнику приміщень - [PERSON] протягом спірного періоду направлялись відповідні рахунки на сплату житлово-комунальних послуг та вони не є ідентичними рахункам, що їх сплачено третьою особою. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що представником ОСББ «Житловий комплекс «Віденський» не доведено заявлені до [PERSON] вимоги щодо стягнення заборгованості та в зазначеному розмірі, а тому не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині. Також відсутні підстави і для стягнення 3% річних в порядку положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв»язку із недоведеністю наявності прострочення грошового зобов»язання. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed