Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON], діюча в інтересах [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати подію, що мала місце 11.11.2014 року, страховим випадком відповідно до полісу а/с № 9016596 та Закону; стягнути з відповідачів на користь [PERSON] 25640 грн. страхового відшкодування; стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що з вини відповідача [PERSON] 11.11.2014 року відбулась ДТП, в якій був пошкоджений автомобіль позивача. Після цього, [PERSON] своєчасно подав відповідну заяву з усіма необхідними документами до МТСБУ про відшкодування завданих йому збитків згідно з умовами договору та у відповідності до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте на даний час ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування він не отримав. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON]І була застрахована в ПрАТ «СК «Статус», яка на теперішній час є повністю дійовим підприємством, а МТСБУ є гарантом виплат страхових відшкодувань. Проте з незрозумілих причин вони відмовляють позивачу у відшкодуванні спричинених йому збитків, чим порушують його законні права. У звязку з викладеним, представник позивача змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, але направили суду заяву, в якій просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не зявився, але направив до суду письмове заперечення, в якому просив в позові [PERSON] відмовити та справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача ПрАТ «СК «Статус», а також відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали. За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідачів заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Враховуючи специфіку виниклих правовідносин та виходячи з предмету спору, суд вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини врегульовано\~Цивільним кодексом України та Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Під час розгляду справи судом було встановлено, що 11.11.2014 року о 13 годині 30 хвилин в місті Одеса по обїзній дорозі 12 км відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 210990-20» держ.№ ВН 7298 ЄР, при виконанні розвороту поза перехрестям не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не надав дорогу автомобілю [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 26.12.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.12). Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч. 4\~ст. 61 ЦПК України). Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Статус» за № АС/9016596 від 10.02.2014 року, вбачається, що забезпеченим транспортним засобом за цим полісом є автомобіль «ВАЗ 2109», держ.№ ВЕ 7698 АЕ, яким керував [PERSON] в момент скоєння ДТП 11.11.2014 року, та ПрАТ «СК «Статус» зобовязалося сплачувати страхові платежі у випадку настання страхового випадку у визначений термін. За п. 3 ч. 1\~ст. 988 ЦК України,\~у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Так, за ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 33.1 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху\~обовязків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. Статтею 33.2 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обовязку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] своєчасно повідомив МТСБУ про настання ДТП 11.11.2014 року (а.с.36), а також подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.33), проте на даний час ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування він не отримав. Отже, зазначені дії вказують на те, що страхова компанія була повідомлена про ДТП та настання страхового випадку, прийняла заяву від позивача до розгляду відкрила окрему справу під №3/1-04/7368\~і почала вчиняти дії для виплати страхового відшкодування. Необхідно звернути увагу на те, що згідно з нормами п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою\~для\~відмови\~у\~здійсненні\~страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу\~або потерпілого,\~спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких повязані з виконанням ними громадянського чи службового обовязку, вчинені у стані необхідної\~оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоровя. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до\~закону; 37.1.2. вчинення\~особою,\~відповідальність якої застрахована (страхувальником),\~водієм транспортного засобу умисного\~злочину, що\~призвів до страхового випадку (події,\~передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим\~або\~іншою\~особою,\~яка\~має право на отримання відшкодування, своїх обовязків, визначених цим Законом,\~якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити\~факт\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~причини\~та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове\~відшкодування\~впродовж одного року, якщо шкода \~заподіяна\~майну потерпілого,\~і трьох років,\~якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про страхування»\~страховий випадок - подія,\~передбачена договором страхування або\~законодавством,\~яка\~відбулася\~і\~з\~настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми\~(страхового відшкодування)\~страхувальнику,\~застрахованій\~або\~іншій\~третій особі. У системному звязку з п. 5 ч. 1\~ст. 989 ЦК України, яким на страхувальника покладено обовязок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, правове значення має повідомлення страховика про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини справи та дійти висновку про визнання його страховим випадком чи відмову в цьому. Нормами\~ст. 979 ЦК України\~та\~ст. 16 вказаного Закону\~закріплено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком,\~згідно\~з якою страховик бере на себе зобовязання у разі\~настання\~страхового\~випадку\~здійснити\~страхову\~виплату страхувальнику або іншій особі,\~визначеній у договорі страхування страхувальником,\~на користь\~якої\~укладено\~договір\~страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені\~строки\~та виконувати інші умови\~договору. Тобто, виходячи зі змісту цих норм, можна зробити висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком. Відповідно до витягу з єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 04.06.2015 року за № 20666937, дані щодо ліквідації ПрАТ «СК «Статус» або визнання його банкрутом - відсутні. З огляду на вищевикладене суд вважає, що ІІрАТ СК «Статус», яке на цей час є повністю дійовим підприємством, та МТСБУ, яке є гарантом виплат страхових відшкодувань, з незаконно відмовляють позивачу у відшкодуванні спричинених йому збитків, чим порушують його законні права. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Витрати, повязані з відновлювальним ремонтом автомобіля позивача підтверджуються актом прийому виконаних робіт по ремонту авто фірми «Автосмайл № 6-0000 0101 від 20.12.2014 року, а також квитанцією № 2133 від 17.12.2014 року та квитанцією № 2153 від 23.12.2014 року (а.с.19, 20), відповідно до яких загальна вартість виконаних робіт склала 25640 грн. Отже, розмір страхового відшкодування, що належить до виплати на користь позивача становить 25640 грн. Позивачем обґрунтовано позовні вимоги відповідними обставинами, викладеними вище, та які підтверджуються належними доказами в матеріалах справи. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів на його користь сплачених ним судових витрат, суд,

Outcome: approved