Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON], [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з АТ «Українська охоронно-страхова компанія» страхове відшкодування у розмірі 47934 гривень 14 коп., суму пені за прострочення страхового відшкодування у розмірі 1339 гривень 66 коп. Стягнути з [PERSON] суму франшизи у розмірі 1000 гривень та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача АТ «Українська охоронно-страхова компанія», в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 18 липня 2014 року о 14 родині 40 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер 989-890Е, по проспекту М. Жукова з боку м. Одеси в напрямку с. Чорноморка, на відстані 56 метрів від вїзду на територію ринку «Чорноморський» Овідіопольського району, Одеської області, не вибрав безпечну швидкість руху, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa-Fe», реєстраційний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження автомобіля позивача [PERSON] Автомобіль марки «Hyundai Santa-Fe» реєстраційний номер [NUMBER], на праві власності належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія САК 497492 від 10.02.2012 року. Провина [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 553534 від 10.03.2015 року. 17 березня 2015 року Київським районним судом м. Одеси було винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Зазначеною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень. Цивільно-правова відповідальність винного у цьому ДТП [PERSON] відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована в АТ «Українська охоронно-страхова компанія», поліс АІ/0037117, який був дійсний на момент ДТП 18.07.2014 року. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник Позивача [PERSON], 06 квітня 2015 подала заяву про отримання страхового відшкодування до АТ «Українська охоронно-страхова компанія», страхової компанії винного у цьому ДТП [PERSON] Позивач [PERSON], була вимушена звернутися до Субєкта підприємницької діяльності судового експерта автотоварознавця [PERSON] для проведення оцінки завданих збитків автомобілю [NUMBER]. Сума завданого збитку відповідно до звіту №48/14 від 02 вересня 2014 року становить 48934,14 (сорок вісім тисяч девятсот тридцять чотири ) гривень 14 коп. Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону № 1961-IV розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до полісу АІ/0037117, яким було забезпечено транспортний засіб відповідача [PERSON], франшиза становить 1000 (одна тисяча) гривень. В той же час, згідно до п. 12.1 Закон № 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідач [PERSON] суму франшизи не відшкодовував. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Отже страхова компанія АТ «Українська охоронно-страхова компанія» повинна була в термін не пізніше 90 днів від 14.04.2015 року, а це 13.07.2015 сплатити суму страхового відшкодування. Згідно п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» законодавець надає право потерпілому вимагати стягнення пені, а саме: «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня». Отже страхова компанія повинна виплатити Позивачу 48934,14 грн. (матеріальна шкода) - 1000 грн. (франшиза) + 1339,66 грн. (пеня) = 49273,80 (сорок девять тисяч двісті сімдесят три) гривень 80 коп. Відповідно до ст. 36.6. Закону №1961-ІУ страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Тобто відповідач [PERSON] повинен виплатити позивачу [PERSON], суму франшизи в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп. Згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Крім того, виходячи з приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню в рівних частках судові витрати у розмірі 251, 37 грн., які були підтверджені позивачкою документально та сплачені при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved