Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], якою просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 19 209, 25 грн., судові витрати у сумі 1762 грн. та витрати на юридичні послуги у розмірі 1500 грн. Позов обґрунтувує наступним. Між позивачем та відповідачем було укладено договір № 3343701795-005605 від 24.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно п. 2.1. Договору Позикодавець на умовах цього Договору надає Позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Повідомленням № 612 від 25.09.2018 року та платіжним дорученням № 1552 від 24.05.2018 року підтверджується, що Позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] позику у розмірі 2500, 00 (дві тисячі п'ятсот) гривень. Дана сума перерахована на підставі договору № 92.15.000104/2 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 19.02.2018 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. Договору позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов договору. (п.5.1 Договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 17 днів. (5.2. договору). Дата надання позики 24.05.2018 року (п.5.3 Договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 09.06.2018 включно (п.5.4 Договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст. 1048 ЦК України). Розмір і порядок процентів встановлений даним договором. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 209,25 грн. за 17 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (20,00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає 2709,25 грн. Так, у строк, зазначений даним Договором у разі виконання відповідачем зобов'язань за цим договором, відповідач повинен був повернути позику та проценти за користування позикою. Проте позичальник не повернув суму позики,тим самим порушив умови договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Позичальник зобов'язання за вказаним договором не виконав у встановлений договором строк. На даний час відповідач заборгованість за договором № 3343701795-005605 від 24.05.2018 року не погасив. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлявся, згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 3343701795-005605 від 24.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Згідно з приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1046, 1048. 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним вище договором не виконав. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Так, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія є гроші» за Договором № 3343701795-005605 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 24.05.2018 року у розмірі 19209,25 гривень. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Договором не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині вимог стягнення боргу підлягають задоволенню і з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договором в розмірі 19209,25 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн. Що стосується стягнення витрат позивача на правничу допомогу, то необхідно зазначити наступне. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2018 року позивач уклав договір про надання юридичних послуг № 01/08-2 з ФОП [PERSON], яка діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 2 224 000 0000 110744. Разом з тим, відсутнє підтвердження того, що ФОП [PERSON], має право на зайняття адвокатською діяльністю. У зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що юридичні витрати стягненню не підлягають, а тому в цій частині повинно бути відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial