Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Представник позивача звернувся 13 вересня 2019 року з позовом до [PERSON] до Харківського районного суду Харківської області. В позові прохав стягнути з відповідача в порядку регресу сплачене [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 5728,31 грн., посилаючись на те, що матеріальна шкода останньому заподіяна в результаті механічного пошкодження його транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12.01.2016 з вини відповідача, який порушив Правила дорожнього руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2019 року вказаний позов був залишений без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2019 року вказану справу було передано за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, в заяві прохав справу розглядати у його відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином за місцем проживання, відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до постанови Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2016 року внаслідок порушення п. п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху [PERSON] , який 12 січня 2016 року о 19 год. 20 хвил. керував автомобілем «Mersedes-Benz A140», д.н. [NUMBER] , в с . Високий Харківського району Харківської області на вул. Маяковського, 5, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21140», д.н. [NUMBER] , який стояв на проїжджій частині дороги (власник - [PERSON] ) . Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,та піддано штрафу у розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АІ/7154366). 13 січня 2016 року [PERSON] складено та направлено на адресу МТСБУ повідомлення про ДТП, та 03 березня 2016 року він звернувся з заявою до МТСБУ про виплату страхового відшкодування у зв`язку з заподіянням йому матеріальної шкоди. Відповідно до звіту №16/01-А25 від 03.02.2016 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21140, д.н. [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику вказаного автомобіля ВАЗ 21140, д.н. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП 12 січня 2016 року, становить 5109,63 грн. Таким чином, сума заподіяної матеріально шкоди власнику автомобіля становить 5109,63 грн. Згідно з наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 7069 від 13.09.2016 [PERSON] підлягає виплаті страхове відшкодування у розмірі 5109,63 грн. Платіжним дорученням №7069рв від 13.09.2016 МТСБУ перерахувало на рахунок [PERSON] страхове відшкодування згідно з вказаним наказом у розмірі 5109,63 грн. Суд, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, наявність вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою суду, та не підлягає доказуванню при розгляді даної справи. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам або майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1191 ЦК України о соба, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім зазначених у п.13.1. осіб. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів суд кладе в основу рішення надані позивачем вищенаведені письмові докази, які не спростовані відповідачем. Крім того, з відповідача підлягає стягненню вартість послуг аварійного комісара в розмірі 618,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0000035рв від 05.04.2016. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути у відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу 5728,31 грн., а також відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати на оплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved