Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Лазун Н.С. звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що після смерті матері позивача [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла також земельна ділянка (пай) площею 4,73 га на території Н.Сироватської сільської ради. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, а в подальшому йому були видані Державні акти на право власності на земельну ділянку. Відповідно до рішень Сумського районного суду Сумської області вказане свідоцтво про право на спадщину за законом було визнане частково недійним та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 173645 від 15.03.2010 року визнаний недійсним і скасована державна реєстрація речового права на земельну ділянку площею 3,9603 га для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Н.Сироватської сільської ради. Крім того, позивачем було отримано свідоцтво право на спадщину на земельну ділянку площею 0,77 га для ведення особистого селянського господарства, але він не зареєстрував її. А тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлої [PERSON] на Ѕ частину земельної ділянки площею 3,9603 га для ведення сільськогосподарського виробництва та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,7731 га для ведення особистого селянського господарства на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] в матеріалах справи міститься заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Від представника відповідача - Н.Сироватської сільськї ради Сумського району надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують. Завідувач Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В.І. надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що після померлої [INFO] [PERSON] , в установленому законом порядку [PERSON] звернувся до Сумської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом та законом і отримав свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, земельні ділянки загальною площею 4,73 га та майновий пай в пайовому фонді майна ТОВ «Хлібороб», що підтверджується копією спадкової справи після померлої [PERSON] (а.с. 39-55). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2516 від 27.07.2009 року [PERSON] були видані Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 173645 та серії ЯИ № 259366 від 15.03.2010 року (а.с. 7,8). Відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області № 2-1194/2010р. від 31 грудня 2010 року свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2009 року на ім`я [PERSON] на майновий пай в пайовому фонді майна ТОВ «Хлібороб» в розмірі 6859 грн. та на земельні ділянки загальною площею 4,73 га, в тому числі площею 3,96 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва та площею 0,77 га для ведення особистого селянського господарства визнані частково недійсними та визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину майнового паю в пайовому фонді майна ТОВ «Хлібороб» (бувшого КСП «Хлібороб») та на Ѕ частину земельних ділянок загальною площею 4,73 га, в тому числі площею 3,96 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва та площею 0,77 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться на території Н.Сироватської сільської ради Сумського району (а.с. 12). Рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/1243/17 від 14 березня 2019 року визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 173645 від 15.03.2010 року, виданий на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2516 від 27.07.2009 року3 та скасовано державну реєстрацію речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 5924785000:14:008:0026, площею 3,9603 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Н.Сироватської сільської ради Сумського району та знаходиться у приватній власності [PERSON] і скасовано державну реєстрацію даної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі (а.с. 13-14). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Т Згідно ч.ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцями майна померлої [PERSON] за заповітом та за законом є її діти - [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що на підставі рішення суду свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки загальною площею 4,73 га на території Н.Сироватської сільської ради Сумського району на ім`я [PERSON] визнане частково недійсним, а за [PERSON] в порядку спадкування за законом визнано право власності на Ѕ частину земельних ділянок загальною площею 4,73 га, в тому числі площею 3,96 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва та площею 0,77 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться на території Н.Сироватської сільської ради Сумського району, за [PERSON] необхідно визнати право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 3,9603 га для ведення сільськогосподарського виробництва, а також на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,7731 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Н.Сироватської сільської ради Сумського району в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] А тому зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за позивачем права власності на дані земельні ділянки.

Outcome: approved