Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок №20 по вул.Підгорбній в с.Дубриничі Перечинського району Закарпатської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 25 лютого 2010 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25 лютого 2010 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та господарських будов і споруд у с.Дубриничі, вул.Підгорбна, №20 Перечинського району Закарпатської області, яка останньому належала на праві власності. З метою оформлення права на спадщину він звернувся до нотаріальної контори, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що його батьком не було виготовлено правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок, що на даний час є перешкодою у прийнятті спадщини, тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак подали заяву, у якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять такі задовольнити. Представник відповідача - Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, у судове засідання також не зявився, при цьому, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, до позовних вимог позивачки заперечень немає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2010 року помер батько позивача [PERSON], що стверджуються свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №224728 від 13 травня 2017 року, повторно виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Україна, актовий запис №07. Також встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Підгорбній, №20 у с.Дубриничі Перечинського району Закарпатської області. Разом з цим встановлено, що згідно довідки Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області №740 від 06 червня 2017 року, головою домогосподарства в с.Дубриничі, вул.Підгорбна, №20 Перечинського району Закарпатської області, являвся померлий - 25 лютого 2010 року, [PERSON]. Крім цього встановлено, що позивач [PERSON] постійно проживав з батьком на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка №739 від 06 червня 2017 року, видана виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Також встановлено, що позивачу [PERSON] нотаріусом було відмовлено у оформленні спадщини у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на житловий будинок №20, що розташований по вул.Підгорбній в с.Дубриничі Перечинського району Закарпатської області. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно дост. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї… Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до розяснень, які містяться в абзаці 3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], однак у нього існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб його захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Тому,

Outcome: approved