Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за дорученням Сафір Ф.О. звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] [INFO] про стягнення заборгованості за кредитним договором без номера від 13 квітня 2007 року у розмірі 19259 гривень 22 копійок, та 243 гривень 60 копійок понесених судових витрат, мотивуючи свою вимогу тим, що 13 квітня 2007 року представники позивача уклали з відповідачем [PERSON] кредитний договір без номера, за яким відповідач отримала платіжну картку з сумою кредитного ліміту у розмірі 4800 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов вказаного кредитного договору від 13.04.2007 року було встановлено базову процентну ставку по кредитному ліміту на момент підписання договору 2,5 % на місяць з розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти. Представник позивача зазначив, що в порушення норм ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.11.2013 року заборгованість зросла до суми в 19259 гривень 22 копійок, з яких 9963 гривні 47 копійок заборгованість по тілу кредиту, 4839 гривень 40 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3063 гривні 05 копійок - комісія та пеня з несвоєчасність виконання зобов'язань, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 893 гривні 30 копійок - штраф (процентна складова). Також підлягають стягненню 243 гривні 60 копійок понесених витрат на сплату судового збору. Добровільно погасити борг відповідач не бажає. Позивач посилається на норму ст. 1054 ЦК України, де за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Представник позивача за дорученням Реуцька І.О. у судовому засіданні позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, та надала суду виписку по рахунку позичальника [PERSON], зазначивши, що відповідач активно користувалася кредитною карткою і в 2011 році, знімаючи кошти готівкою, сплачувала комунальні послуги розраховувалася в торгово-сервісних підприємствах, у зв'язку з чим сума заборгованості зростала, станом на 28 листопада 2013 року становила 9963 гривні 47 копійок. Реуцька І.О. звернула увагу суду на те, що відповідно до шостого розділу «Умов та правил надання банківських послуг», з якими відповідач [PERSON] ознайомлена, вона мала право на отримання виписок щодо стану карткового рахунку та про проведені операції по рахунку (п. 6.3), а також відповідно до п. 9.2 в разі оспорювання держателем картки операцій, здійснених з використанням карт, чи інформації, нанесеної на карту, держатель надає на протязі тридцяти п'яти днів з моменту утримання грошей письмову заяву до банку з зазначенням оспорюваних операцій та причин оспорювання. У таких випадках банк надає держателю карти відповідь на протязі тридцяти днів з моменту звернення. Відповідач [PERSON] не здійснювала постійного контролю за рухом коштів по картці, у зазначені строки до банку не зверталася, тому заявлені у судовому засідання заперечення чи незгода з проведеними банком операціями по ї рахунку не повинні прийматися до уваги. Представник позивача також зазначила, що вказана у розрахунку заборгованості [PERSON] комісія та пеня у розмірі 3063 гривень 05 копійок повинна рахуватися, як виключно нарахована сум а комісії, пеня там відсутня і не нараховувалася. Реуцька І.О. прохала суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що 13 квітня 2007 року уклала з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір, за яким отримала кредит у розмірі 4800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] повідомила, що самостійно з допомогою фахівця провела перевірку наданих банком розрахунків по боргу, знайшла помилки, тому визнає з 9963 гривень 47 копійок боргу по тілу кредиту лише 7473 гривні 47 копійок, борг у 4839 гривень 40 копійок по нарахованим процентам за користування кредитом визнає частково, 3063 гривні 05 копійок нарахованої комісії та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором також визнала частково, 500 гривень фіксованої частини штрафу визнала у повному обсязі, 893 гривні 30 копійок штрафу (процентна складова) визнала частково [PERSON] заявила клопотання про зменшення розміру нарахованої пені, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, на утриманні має неповнолітню дитину, та невелику за розміром заробітну плату. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору без номера від 13.04.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, за умовами якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав вказаній фізичній особі кредит у розмірі 4800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, натомість позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі у строки та на умовах, передбачених кредитною угодою (а.с.11-15). Оскільки [PERSON] допустила порушення умов кредитного договору і тривалий час свої зобов'язання по сплаті кредиту та інших, передбачених договором платежів не виконувала, за розрахунком банку станом на 28.11.2013 року виникла заборгованість на загальну суму в 19259 гривень 22 копійки, яка складається з: - 9963 гривень 47 копійок заборгованості за кредитом, 4839 гривень 40 копійок заборгованості по процентам за користування кредитом, 3063 гривень 05 копійок комісії та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500.00 гривень - штраф (фіксована частина), -893 гривні 30 копійок - штраф (процентна складова) (а.с. 8-10). Судом встановлено факт невиконання позичальником умов договору, тому суд прийшов до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON], як позичальника, що прострочив повернення чергової частини позики, повернення боргу по кредиту, що залишився, та сплати належних йому процентів, комісії та пені, тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки на користь Банку заборгованості за кредитом, відсоткам, пені підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про зменшення розміру неустойки за кредитним договором, зазначивши, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки має на утриманні малолітню дитину, працює старшим державним виконавцем, отримує заробітну плату у розмірі близько 2000 гривень щомісяця, інших доходів не має. Через матеріальні труднощі не могла своєчасно сплатити кредит, вказала на допущені при підготовці банком розрахунку боргу помилки, та прохала вказані обставини врахувати при вирішенні справи. У відповідності зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно договору. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Із роз'яснень пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України в пункті 27 постанови від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» слідує, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Суд відносить до істотних обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України ступінь виконання зобов'язання боржником - в рахунок погашення кредиту [PERSON] виплачено 6000 гривень, важкий майновий стан, у якому перебуває відповідач - наявність на утриманні малолітньої дитини. При цьому суд приймає до уваги не лише майнове становище відповідача, але й інші інтереси сторін - відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання. Твердження представника позивача про те, що нарахована банком сума в 3063 гривні 05 копійок - це комісія за несвоєчасне виконання зобов'язань позичальником, вказана сума не є пенею, судом до уваги не приймається, оскільки нарахування 3063 гривень 05 копійок здійснене банком саме у зв'язку з несвоєчасністю виконання позичальником зобов'язань за договором (порушенням встановлених термінів проведення розрахунків), а не з інших підстав, тому вказана сума нарахувань судом визнається, як пеня. Як вбачається із наданого банком розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором без номера від 13.04.2007 року нараховано 4839 гривень 40 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом, а також прострочену комісію та пеню у розмірі 3063 гривні 05 копійок, а також штрафи на загальну суму в 1393 гривні 30 копійок, з яких 500 гривень штрафу (фіксована частина), та 893 гривні 30 копійок штрафу (процентна складова). З огляду на те, що відповідач під час розгляду справи подала заяву про зменшення розміру нарахованої неустойки разом з доказами, підтверджуючими її скрутне матеріальне становище, наявність малолітньої дитини на утримання суд визнає, що зазначена сума неустойки не відповідає принципу співмірності з огляду на розмір основного боргу (тіло кредиту 9963 гривні 47 копійок) та розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом (4839 гривень 40 копійок), вказані обставини визнаються судом істотними, та такими, що дають суду підстави для застосування норм ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшенню заборгованості по нарахованій ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» пені з 3063 гривень 05 копійок до 1000 гривень, що відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином загальна визначена судом сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, становить 17196 гривень 17 копійок, яка складається з : - 9963 гривень 47 копійок заборгованості за кредитом; - 4839 гривень 40 копійок заборгованості по процентам за користування кредитом; - 1000.00 гривень комісії та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - штрафи відповідно - 500.00 гривень - штраф (фіксована частина), - 893 гривні 30 копійок - штраф (процентна складова); Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь Публічного Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню з відповідача сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 243 гривні 60 копійок, які підлягають стягненню у зв'язку із задоволенням позовних вимог.

Outcome: partial