Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань по сплаті коштів за наданий йому кредит, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту, суми по відсотках та комісії в загальному розмірі 20 376 грн. 45 коп. та судових витрат. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 14 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №2008090495 (далі кредитний договір), за яким відповідач зобов'язався повернути отримані грошові кошти в сумі 17 700 грн. у строк до 14 лютого 2017 року, здійснюючи щомісячні виплати кожного 14-го числа поточного місяця в розмірі 934 грн. (мінімальний платіж визначений в додатку №1 до кредитного договору), разом зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 0,01 % річних (п.п. 1.1, 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору). Згідно п. 1.2.1 кредитного договору банк надає позичальникові споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, що визначені цим договором та додатком №1 до нього. Відповідно до п. 1.5.4 кредитного договору у разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно якого ТОВ «ОТП Факторинг України» набуває право вимоги до боржника Банку ([PERSON]). Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов'язання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 24 листопада 2016 року, складається із: -заборгованості за кредитом в розмірі 16 717 грн. 29 коп., -заборгованості по відсоткам за користування кредитом а розмірі 01 грн. 16 коп.; -заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 3 658 грн., що в загальному розмірі становить 20 376 грн. 45 коп. та сумнівів у суду не викликає. Таким чином, пред'явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved