Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Представник позивача - адвокат Сільченко О.В. звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаною заявою мотивуючи її тим, що [INFO] помер [PERSON] , котрий з 1980 року проживав по [ADDRESS] спільно із заявником [PERSON] , вели спільне господарство та були поєднані правами і обов`язками подружжя. Зазначає, що після смерті останнього відкрилась спадщина, яку заявник прийняла, але не може оформити свої права, оскільки спадкодавець та заявник проживали без реєстрації шлюбу. Таким чином просить встановити юридичний факт, що [PERSON] проживала спільно [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити зазначивши, що проживала спільно із [PERSON] . При цьому повідомила, що [PERSON] був інвалідом 1 групи, а вона його доглядала біля 10 років. Представник заявника-адвокат Сільченко О.В. у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити посилаючись на довідки органу місцевого самоврядування, як на підставу для задоволення заяви, котра є предметом розгляду. Представник заінтересованої особи Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду заяву, відповідно до якої просять справу за заявою [PERSON] розглянути у відсутність представника сільської ради. Заяву визнають та просять суд її задовольнити (а.с. 24). Заслухавши пояснення заявника, її адвоката , дослідивши матеріали справи та наведені в ній заявником докази на обґрунтування заявленої вимоги, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 7) [PERSON] помер [INFO] . Випискою з по господарської книги за № 344 від 09.12.2019 (а.с. 8) заявник зазначена головою господарського двору, а [PERSON] - чоловіком. Відповідно до довідки Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 772 від 09.12.2019 (а.с. 9) [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживали разом без реєстрації шлюбу та були зареєстровані в одному житловому будинку з 1980 року до дня смерті [PERSON] [INFO] Вели спільне особисте селянське господарство та були поєднані взаємними правами і обов`язками подружжя. Листом № 289/01-16 від 17.04.2020 (а.с. 26) зазначається, що в Літинській державній нотаріальної конторі заведена спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] , як особи, котра на день смерті проживала та була зареєстрована за одною адресою разом зі спадкодавцем на час смерті. Згідно довідки Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 771 від 09.11.2019 (а.с. 28) [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] зареєстрований та проживав по [ADDRESS] разом із цивільною дружиною [PERSON] , 1951 року народження. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями ч. 1 ст. 395 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним. В силу вимог ч. 2 ст. 395 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Інститут фактичних шлюбних відносин введений у національне законодавство Сімейним Кодексом України. Згідно пункту 1 Розділу VII СК України цей Кодекс набирає чинності з набранням чинності Цивільним Кодексом України. Пунктом першим Прикінцевих і перехідних положень ЦК України встановлено, що цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004. Таким чином, норми СК України розповсюджуються на правовідносини, які виникли чи існували з січня 2004 року. Беручи до уваги викладене, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини до набрання чинності СК України, тобто до 01.01.2004. [PERSON] не була членом сім`ї [PERSON] у розумінні приписів ст. 6, 12, 13, 22, 95, 96 КпШС УРСР, оскільки за змістом наведених норм закону поняттям «члени сім`ї» охоплювалося коло осіб, які мали кровний зв`язок, або ж їхні взаємовідносини виникали внаслідок встановлення опіки (піклування), усиновлення. Згідно з вимогами статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам, необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. У п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справа про встановлення факту, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Оскільки наявними у матеріалах справи доказами доведено проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1980 року по 20.07.2019, то цей факт має бути встановлений саме з 01.01.2004, тобто з дня набрання чинності СК України. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 24.01.2020 у справі № 546/912/16-ц вказуючи про те, що факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу можна встановити лише після 1 січня 2004 року (після набуття чинності СК).

Outcome: partial