Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві відображено наступну позицію (а.с. 4 - 6, 70). На підставі укладеного 13 грудня 2013 року договору позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. В подальшому кредитний ліміт був збільшений. Позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, пені, тощо) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 56 142,07 грн. (що складається із заборгованості за кредитом в сумі 3 135,21 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 46 057,24 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3 800 грн., штрафів, передбачених п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - 500 грн. (фіксована частина) та 2 649,24 грн. (процентна складова). Відзив на позов не надходив. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з'явився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що 13 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Банку із письмовою анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Заява; а.с. 9). Згідно зі ст.ст. 634, 638 ЦК України, відповідач, підписавши Заяву, прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору, умови якого викладені в Заяві, Тарифах банку (далі - Тарифи; а.с. 74) та Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови; а.с. 78 - 101). З умовами такого договору відповідач був ознайомлений, на що вказує його підпис в Заяві. Таким чином, 13 грудня 2013 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, на виконання умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (базова процентна ставка в місяць нараховується на залишок заборгованості і становить 2,5 %, за тратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року - 2,9 %, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року, - 3,6%) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, із сплатою пені (за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів) та штрафів (за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань). Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач кредитом користувався (а.с. 75 - 77), проте порушив зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого, відповідно до розрахунку (а.с. 72 - 73) станом на 03 травня 2018 року допустив заборгованість в розмірі 56 142,07 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3 135,21 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 46 057,24 грн., нарахованої комісії - 3 800 грн., заборгованості по судовим штрафам - 3 149,62 грн. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Суд вважає, що Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, а відповідач користувався кредитними коштами, проте неналежним чином виконував зобов'язання за кредитним договором, допустив заборгованість. Розмір заборгованості за кредитом суд визнає обґрунтованим. Суд не погоджується з періодом, за який розрахована заборгованість по процентам за користування кредитом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Строк кредитування закінчився 30 червня 2017 року із закінченням строку дії кредитної карти, що підтверджується довідкою (а.с. 71). Відтак, у межах строку кредитування по 31 травня 2017 року позичальник мав, зокрема, повертати позивачу кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 01 липня 2017 року, позичальник мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором. За вказаних обставин, позивач має право вимагати сплати відповідачем процентів в сумі 20 129,57 грн. за користування кредитом у період з 13 грудня 2013 року по 30 червня 2017 року включно. Тарифами, п. 2.1.1.12.6.1 Умов, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору. Відповідно до Тарифів, п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, визначених даним договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Як передбачено п. 2.1.1.12.8 Умов, Банк стягує комісію за обслуговування відповідно до Тарифів/Пам'ятки клієнта/довідки про умови кредитування, Тарифів Банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 Умов. Сплата комісії здійснюється згідно з п. 2.1.1.3.3. Умов. Згідно з наданими позивачем витягом з тарифів, стягнення комісії умовами кредитного договору з [PERSON] не передбачено. Розрахунки пені суду не надані. У зв'язку із цим відсутні підстави для стягнення з відповідача комісії та пені в загальній сумі 3 800 грн. (згідно з позовною заявою), а штраф, що розраховуються виходячи з 5% заборгованості, підлягає зменшенню до суми в 1 163,24 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь товариства підлягають 24 928,02 грн. заборгованості за кредитним договором та, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, - пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір (а.с. 41).

Outcome: partial