Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , якому просить стягнути з відповідача на користь позивач заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 3 961,57 гривня, пеню у сумі 23,79 гривні, три відсотки річних у сумі 51,70 гривня, інфляційні нарахування у сумі 193,21 гривні. Позов обґрунтовує тим, що 08.08.2012 між сторонами укладений договір про користування електричною енергією №1301088. Позивач свої обов`язки за договором виконує у повному обсязі, поставляючи електроенергію відповідачу, а відповідач свої обов`язки по оплаті поставленої електроенергії не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість у сумі 3 961,57 гривень за період з 31.10.2018 до 28.12.2018. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання 05.08.2019 та 22.08.2019 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ст.130 ЦПК України; відзив на позов не надала, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 08.08.2012 між сторонами укладений договір про користування електричною енергією №1301088. Відповідно до договору відповідач є споживачем енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з особового рахунку № [NUMBER] , завдань на обхід, за період з 31.10.2018 до 28.12.2018 відповідач спожила електричну енергію у розмірі 2 734 кВт/годин та не оплатила її вартість у сумі 3 961,57 гривень. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1, 2 ст.56 Закону України від 13.04.2017 №2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон №2019-VIII) постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Згідно з п.1 ч.3 ст.58 Закону №2019-VIII споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п.1 договору №1301088 позивач зобов`язується надійно постачати електричну енергію на об`єкт відповідача у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3 кВт електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а відповідач зобов`язується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. Відповідно до п.14 договору №1301088 оплата за електричну енергію здійснюється споживачем на підставі розрахункових документів, які виставлені до оплати постачальником електричної енергії відповідно до фактичних показань приладу обліку. Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, поставивши відповідачу електроенергію, а відповідач свій обов`язок по оплаті послуги не виконала належним чином, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 3 961,57 гривень за період з 31.10.2018 до 28.12.2018, а тому цю суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно зі ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.546, 547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Пунктом 14 договору №1313041 сторони узгодили, що у разі несплати за спожиту електроенергію до дати, зазначеною у рахунку, споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день затримки платежу, але не більше 100% загальної суми боргу. Таким чином, вимога позивача про стягнення пені у сумі 23,79 гривні підлягає задоволенню у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №1301088. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних у сумі 51,70 гривня та інфляційних втрат у сумі 193,21 гривні підлягає задоволенню у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №1301088. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 921 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: partial