Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Представник позивача 14.03.2016 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх доходів, які стягувались на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 19.09.2012 року по справі № 502/2085/14-ц з моменту вступу в силу рішення суду від 23.11.2015 року, яким закріплене місце перебування дитини із [PERSON], а також про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісячно, з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначено, 29.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON] 29.07.2012 року був укладений шлюб. Від цього шлюбу в сторін є малолітня донька [PERSON], [INFO]. З 24.11.2013 року позивач та відповідач перестали підтримувати подружні відносини, та відповідач звернулась до суду із заявою про стягнення з позивача аліментів на утримання їх спільної дитини. 19.09.2014 року Кілійським районним судом Одеської області було винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх доходів. Однак відповідач не приділяла належної уваги вихованню доньки [PERSON], залишила її у сторонніх людей та виїхала в інше місто. Комісією з опіки та піклування Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області дитина була забрана у сторонніх осіб та передана позивачу, який є її батьком. Фактично з того часу неповнолітня [PERSON] проживає разом з [PERSON]. На теперішній час мати дитини проживає окремо й не приймає участі у вихованні дитини. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 23.11.2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а також установлено місце проживання [PERSON] разом з батьком за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Шевченкове, вул. Консервна, 32. На підставі цього [PERSON] просить припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх доходів, які стягувались на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 19.09.2012 року по справі № 502/2085/14-ц з моменту вступу в силу рішення суду від 23.11.2015 року, а також просить стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісячно, з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач та представник позивача, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, однак від них на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вони просять справу розглянути за їх відсутності. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, однак до канцелярії Кілійського районного суду Одеської області від неї надійшла заява, з якої вбачається, що вона заявлені вимоги визнає та просить розглянути справу за її відсутності. На підставі письмових заяв позивача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197\~ЦПК України.\~ У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України\~ обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.\~\~ Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 31.10.2012 року народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що 27.11.2012 року складено відповідний актовий запис № 378, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії І-ЖД № 383422, виданого 14.02.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області. 19.09.2014 року Кілійським районним судом Одеської області було винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх доходів щомісячно, починаючи з 08.08.2014 року й до досягнення дитиною повноліття, а саме до 31.10.2030 року. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 23.11.2015 року було розірвано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON] за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Шевченкове, вул. Консервна, 32. Згідно довідки № 296/02.01.23 від 10.03.2016 року, виданої Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. с. Шевченкове, вул. Консервна, 32, та до складу його сімї входять: донька - [PERSON], [INFO], батько - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO]. З довідки № 17 від 10.03.2016 року, виданої Дошкільним навчальним закладом ясла-садок «Топольок» села Шевченкове Кілійського району Одеської області, вбачається, що малолітня [PERSON] є вихованкою зазначеного дитячого садка, а також [PERSON] здійснює оплату за перебування його доньки в цьому дитячому садку, окрім того надає кошти на інші витрати, повязані з розвитком дитини.У відповідності з вимогами\~ст. 150 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на повному матеріальному утриманні свого батька [PERSON], та проживає разом з ним з\~\~ним за адресою: Одеська область, Кілійський район. с. Шевченкове, вул. Консервна, 32. [PERSON] не проживає разом з донькою, не утримує її за рахунок сплачуваних позивачем аліментів. Таким чином суд вважає що [PERSON] є такою, що втратила право на отримання аліментів від позивача на утримання [PERSON]. Однак, зважаючи на те що законодавством України не передбачено припинення стягнення аліментів за минулий період, то позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] з 04.12.2015 року підлягають частковому задоволенню. Статтею 180 СК України\~встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог\~ст.188 СК України\~батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи, що одержувач аліментів матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час мешкає разом з платником аліментів - батьком та знаходиться на повному його утриманні, суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх доходів, які стягувались на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 19.09.2012 з моменту вступу в силу цього рішення. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що\~відповідач [PERSON], як мати малолітньої [PERSON], повинна утримувати свою неповнолітню доньку. На підставі цього суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісячно підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При звернені до суду позивачем було сплачено 551,21 гривень судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією № 102 від 14.03.2016 року. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON]судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,21 гривень, що були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: partial