Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON], який діє в інтересах позивача [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Борщівського району, третьої особи [PERSON], в якому просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом після смерті 19 квітня 2003 року батька [PERSON], що складається з 1/6 частини будинковолодіння у селі Кривче по вулиці Біла,53 Борщівського району та права на земельну частку (пай) площею 1,45 га, що розташована на території [PERSON] сільради Борщівського району, яке посвідчене сертифікатом серії ТР №0076246, виданим Борщівською РДА та зареєстрованим в книзі реєстрації сертифікатів за Р №136; визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом після смерті 18 листопада 2012 року матері [PERSON], що складається з 1/6 частини того ж будинковолодіння у селі Кривче по вулиці Біла,53 Борщівського району та ? частини земельної ділянки площею 1,32 га, що розташована на території [PERSON] сільради Борщівського району та належала спадкодавцю на підставі державного акту серії АЯ №799593, виданого Борщівською РДА 10 жовтня 2005 року. Позивач посилається на те, що нотаріусом за місцем відкриття спадщини відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавців через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння та через розбіжності у предявлених документах, а саме, у свідоцтві про смерть від 19 листопада 2012 року серії І-ИД №142525 померла мати позивача записана як «Наводило Пелагея Миколаївна», тоді як власником земельної ділянки площею 1,32 га, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 10 жовтня 2005 року серії ЯА №799593, є «Навудило Пелагія Миколаївна». Також розбіжності виявлені в прізвищах позивача та батька останньої, зокрема, в свідоцтві про народження позивача батько значиться як «Наводило», а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) та свідоцтві про смерть як «Навудило», в зв»язку з чим вона не може підтвердити родинні стосунки із батьком. Вказала, що спірне будинковолодіння станом на 01 липня 1990 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному домоволодінні станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані шестеро осіб, у тому числі й батьки позивача [PERSON] та [PERSON] Усі шестеро, як члени колгоспного двору, набули право власності кожен по 1/6 частці домоволодіння, але своїх прав за життя не оформили. Що стосується розбіжностей у документах, вважає, що останні є наслідком безвідповідальних дій службових осіб, що їх заповнювали. Сторони та третя особа в судове засідання не зявилися. Від учасників судового розгляду поступили письмові заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] в письмовій заяві позов підтримує, просить задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Представник [PERSON] сільської ради Борщівського району у письмовому відношенні позов визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами в повному обсязі, вважає, що вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. 19 квітня 2003 року в с. Кривче Борщівського району у віці 73 роки помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ИД №198180). 18 листопада 2012 року в с. Кривче Борщівського району у віці 84 роки померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ИД №142525). [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Даний факт підтверджується даними довідок, виданих [PERSON] сільською радою 05 лютого 2016 року № 353, 22 липня 2016 року № 956, даними по господарських книг села Кривче. Після смерті [PERSON], за даними по господарської книги села Кривче, спадщину прийняли дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Спадкова справа № 281/2013 відкрита державним нотаріусом за заявою позивача [PERSON] 15 квітня 2016 року приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON], лист № 274/02-14, відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 19 квітня 2003 року батька [PERSON], спадкоємцем якої позивач є на підставі ст. 529 Цивільного кодексу України. В листі нотаріус зазначає, що серед спадкоємців, передбачених ст. 529 ЦК України в померлого є син [PERSON], який проживає в Росії і в управління чи володіння спадковим майном не вступив. Спадкове майно складається з 1/6 частки в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за №53, що знаходиться в с. Кривче по вул. Біла Борщівського району та права на земельну частку (пай) в агрофірмі «Кривчанка». Оглянувши подані позивачем документи, нотаріусом встановлено, що в документах, які посвідчують родинні відносини спадкоємця та спадкодавця виявлено наступні розбіжності: у свідоцтві про народження позивача серії ІV-ИР №2261010, прізвище дитини та батька зазначені як «Наводило», тоді як у свідоцтві про смерть І-ИД №165831 прізвище спадкодавця зазначене як «Навудило». Крім того, відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на 1/6 частку житлового будинку в с. Кривче по вул. Біла, 53 Борщівського району. Отже в судовому засіданні підлягає встановленню факт родинних стосунків між позивачем та спадкодавцем, а також факт належності 1/6 частини будинковолодіння у селі Кривче по вул. Біла, 53 як спадкового майна, спадкодавцю [PERSON]. Так, за даними свідоцтва про народження серії ІУ-УР № 2261010, актовий запис № 2 від 13 січня 1954 року, представленого позивачем, батьками народженої 13 січня 1954 року у с.Кривче Борщівського району [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]. У копії свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 128558, актовий запис № 07 від 25 лютого 1973 року, представленому позивачем, жінка, що уклала 25 лютого 1973 року у с.Кривче шлюб із [PERSON] і змінила прізвище на «Антонюк», значиться як [PERSON], [INFO], уродженка с.Кривче Борщівського району. [PERSON] сільська рада у своїх довідках від 05 лютого 2016 року № 353, 22 липня 2016 року № 956, стверджує та з по господарських книг села Кривче вбачається, що батьком позивачки [PERSON] був померлий 19 квітня 2003 року [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що позивач [PERSON] є дочкою померлого 19 квітня 2003 року [PERSON]. Позивач вказує, що спадковим майном після смерті її батька [PERSON] є також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Кривчанка» розміром 1,45 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) 2605 грн., яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0076246, виданим на підставі рішення Борщівської райдержадміністрації від 6 листопада 1996 року за Р №390, та просить в порядку спадкування визнати за нею право на цю земельну частку (пай). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даних обставин така вимога позивача підлягає до задоволення. Згідно листів Борщівської державної нотаріальної контори від 5 квітня 2016 року № 349/02-14, позивач також звернулася по питанню оформлення спадщини на майно померлої 18 листопада 2012 року матері [PERSON], спадкоємцем якої вона є на підставі 1241 та ст.1261 Цивільного кодексу України. Нотаріус вказує, що 14 лютого 2013 року на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за №90/2013. Свідоцтв про право на спадщину до майна померлої не видавалося. З матеріалів спадкової справи відомо, що померла склала заповіт на земельну частку (пай) площею 1,45 га на імя [PERSON], посвідчений [PERSON] сільською радою 4 лютого 2004 року за Р №12. Позивач як непрацездатна за віком дочка спадкодавця відповідно до ст.1241 ЦК України має право на обов»язкову частку. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та зазначив, що в ході огляду поданих позивачем документів встановлено розбіжності в імені спадкодавця, так у свідоцтві про смерть вказано «Наводило Пелагея Миколаївна», а власником земельної ділянки у Державному акті на право власності на земельну ділянку значиться «Навудило Пелагія Миколаївна». Також нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке не охоплено заповітом, а саме, 1/6 частку в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за №53, що знаходиться в с. Кривче по вул. Біла Борщівського району, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Отже в судовому засіданні підлягає встановленню факт належності правовстановлюючих документів на землю спадкодавцю та наступної належності позивачу [PERSON], а також підлягає встановленню факт належності 1/6 частини будинковолодіння у селі Кривче по вул. Біла, 53 як спадкового майна, спадкодавцю [PERSON]. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд в с. Кривче по вул. Біла, 53, складеного Борщівським БТІ 30 листопада 2015 року, вбачається, що за будинковолодінням в с. Кривче по вул. Біла, 53, Борщівського району рахуються: житловий будинок, тамбур 1968 року побудови, господарський будинок, стайня 1974 року побудови, гараж, прибудова, погріб 1985 року побудови, огорожа, ворота. Ринкова вартість вищевказаного обєкту становить 85888 грн. (висновок до звіту про оцінку ринкової вартості майна житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами в с. Кривче по вул. Біла, 53 Борщівського району станом на 28 грудня 2015 року). Рішенням [PERSON] сільської ради 19-ї сесії 21 скликання від 11 жовтня 1993 року [PERSON] передана безоплатно у власність земельна ділянка загальною площею 0,75 га, у тому числі 0,15 га для обслуговування житлового будинку. Як встановлено з записів погосподарських книг села Кривче, довідки, виданої [PERSON] сільською радою 5 лютого 2016 року за Р №352, двір по вул. Біла, 53 в селі Кривче Борщівського району станом на 1 липня 1990 року відносився до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному будинковолодінні на цю дату проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Усі шестеро станом на 15 квітня 1991 року не втратили свого права на частку в колгоспному дворі, набули права власності на нього кожен по 1/6 частині, однак своїх прав за життя спадкодавця не оформили. Належність спадкодавцям права на частку в колгоспному дворі підтверджує і [PERSON] сільська рада у довідці від 5 лютого 2016 року за вих. №351 та в довідці від 22 липня 2016 року № 957. За таких обставин, суд вважає доведеним факт належності 1/6 частки спірного нерухомого майна на праві власності саме спадкодавцю [PERSON] та 1/6 цього ж спадкового майна [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого 4 лютого 2004 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Борщівського району [PERSON], Р №12, спадкодавець [PERSON] заповіла [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 1,45 га згідно сертифікату серії ТР № 0076247, який виданий 6 листопада 1996 року за Р №390. Рішенням Борщівського районного суду від 29 лютого 2016 року за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Борщівського району про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], встановлено, що дочка спадкодавиці [PERSON] є спадкоємицею своєї матері, яка має право на обов»язкову частку у спадщині, та є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала із спадкодавицею на момент відкриття спадщини. Тим же рішенням встановлено, що до складу спадкового майна, яке заповіла [PERSON] [PERSON] ([PERSON]) М.В., відноситься саме земельна ділянка площею 1,32 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, право на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 799593, виданим Борщівською районною адміністрацією 10 жовтня 2005 року. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має право на обов»язкову частку у спадщині за заповітом посвідченим 4 лютого 2004 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Борщівського району [PERSON], Р №12, а саме, на ? частку земельної ділянки площею 1,32 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, право на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 799593, виданим Борщівською районною адміністрацією 10 жовтня 2005 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.16, 1218, 1233, 1235, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved