Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Представник позивача 13.07.2020 року звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 29 вересня 2017 року між ФОП [PERSON] ( Суборендодавець ), [PERSON] ( Орендар ) було укладено договір суборенди нерухомого майна № 17/03 від 29 вересня 2017 року, при цьому власником майна - об`єкта нерухомості за договором суборенди є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтератіс» ( Код ЄДРПОУ 37201789 ), яке не заперечувало проти передачі майна в суборенду. Відповідно до п. 1.1. договору у порядку та на умовах , визначених цим договором, суборендодавець зобов`язується передати орендарю, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування : -об`єкт оренди являя є собою офісні приміщення в будинку [ADDRESS] . -загальна площа об`єкту оренди погоджена сторонами становить 52,30 м2. Відповідно до п. 1.3. об`єкт оренди передається в операційну оренду для використання його орендарем,у господарській діяльності, а саме для розміщеная закладу харчування. Відповідно до п.2.1. даний договір вступає в силу з 01 жовтня 2017 року та діє до 31.12.2018 року. Додатковою угодою до договору суборенди нерухомого майна від 12 листопада 2018 року, строк дії договору було продовжено з 01 жовтня 2017 року до 31 грудня 2019 року. З огляду на п.3.7. орендар щомісяця сплачує орендну плату за даним договором шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок суборендодавця, в строк не пізніше 5-го календарного дня поточного місяця. Відповідно до п.5.8. орендна плата за користуванням об`єктом оренди здійснюється орендарем до дня фактичного звільнення об`єкту оренди. Натомість, гр. [PERSON] свої зобов`язання по сплаті коштів за користування об`єктом суборенди не виконав у обсязі та на умовах, які передбачені договором, що стало наслідком утворення заборгованості, яка є предметом позову. ФОП [PERSON] на його адресу було направлено претензію № 2019 /06-1 на суму 36 500 грн. ( заборгованість по орендним щомісячним платежам ) станом на 27 червня 2019 року. Наступна претензія, що була направлена на адресу гр. [PERSON] була на суму 70\~445,69 грн. Протягом дії договору № 17/03 зі сторони орендаря мали місце випадки несвоєчасного розрахунку за користуванням орендованим майном, що дало підставу направити з боку ФОП [PERSON] 02 липня 2019 року рекомендованим листом з описом поштового вкладення на адресу [PERSON] претензію за № 2019/06-1, яка була отримана останнім 11 липня 2019 року, що підтверджується підписом на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Станом на дату припинення договірних відносин, а саме 31 грудня 2019 року загальна сума заборгованості становить 57 500 грн . При цьому, відповідно до п.6.2. договору у разі несвоєчасної сплати платежів, передбачених цим договором, орендар сплачує суборендодавцю пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожний день прострочки. Відповідно до акту звіряння розрахунків ( рах. 36.2 ) з 01.11.2017 року по 31.12.2019 року, станом на 11.06.2020 року, заборгованість [PERSON] перед ФОП [PERSON] , становить 57 500 грн. Позивачем було прораховані штрафні санкції у вигляді пені ( подвійна оболікова ставка НБУ ). Позивач підтверджує правильність її нарахування, та доводе до відома суду та відповідача, що платежі, якы були оплачені з запізненням, були зараховані в рахунок попередньої існуючої заборгованості. Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги ст. 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання ( ст.610, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України ) з першого дня прострочення та доти, доки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, пеня може нараховуватися на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання ( зокрема щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом ) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Отже, позивач має право на стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Вказані висновки викладені у постанові Великої палати ВС від 4.07.2018 у справі №14- 154цс18. Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов 'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов 'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв-ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обоє 'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов 'язання. \~ \~ Відповідно до положень ч. 1, п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок Держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг ), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : -складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг ); -часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг ); -обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; -ціною позову та ( або ) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно правил п. 2 ч..2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. В даному випадку судові витрати позивача складаються із витрат на правничу допомогу які становлять 8 000 грн. та судового збору. Адвокатом Репало Д.О. було здійснено : ознайомлення із документами та надання усних консультацій, щодо строків нарахування пені, щодо можливого врегулювання спору в поза судовому процесі, щодо стягнення заборгованості в разі позитивного рішення суду державною виконавчою службою, аналіз матеріального становища відповідача, пошук аналогічних справ щодо останнього - 2 години; підготовка позовної заяви та розрахунок штрафних санкцій з огляду на переривання строків оплати та здійснення часткового погашення заборгованості - 4 години. Таким чином, адвокатом Репало Д.О. на користь та в інтересах позивача були вчинені дії, направлені на підготовку матеріалів для формування позовної заяви у відповідності до вимог ЦПК України та позицій Верховного суду в подібній категорії спорів, не менше 6 годин, які за домовленістю сторін оплачені на загальну суму 8 000 грн., що становить 1 334 грн. за одну годину роботи адвоката. На виконання ст.175 ЦПК України позивачем не подано іншого позову ( позовів ) до цього ж відповідача ( відповідачів ) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Раніше спір не вирішувався. Позивач направив відповідачу дві претензії, які залишилися без відповіді. Оригінали поданих документів знаходяться у позивача. \~ \~ \~ \~Прохав: -Стягнути з [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) на користь ФОП [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) 57 500 грн. суми боргу. -Стягнути з [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) на користь ФОП [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) 14\~642,87 грн. штрафних санкцій. -Стягнути з [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) на користь ФОП [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] 7) судові витрати. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Представники позивача адвокат Репало Д.О. ( а. с. 9-11 ), надавши суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав та не заперечував щодо винесення заочного рішення ( 88, 95, 101 ). Відповідач жодного разу на виклики не з`явився в судове засідання та не надав відзив на позов з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за місцем реєстрації ( а. с. 80 ), про що маються докази у справі у вигляді поштового повідомлення з відміткою про отримання судової повістки ( а. с. 87 ). Також, щодо відповідача було опубліковано оголошення про виклик ( а. с. 100 ), що є підтвердженням його належного повідомлення. Від відповідача не надійшло відзиву на позов та будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи. \~ \~ \~ \~Тому,\~суд \~вважає \~за можливе\~ розгляд\~ даної\~ справи\~ по\~ суті\~у \~відсутності не\~ з`явившихся,\~ належно\~ повідомлених\~ сторін\~ по\~ наявним\~ матеріалам\~ справи\~ в\~заочному порядку\~згідно ст.\~223,\~274-279,\~280-284\~ \~ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які послалась в позові позивачка і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 12 75. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 526, 530, 549, 550, 551, 610, 629, 762 ЦК України, оскільки договір є обоє 'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню про стягнення з відповідача заборгованості. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved