Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Представник позивача за довіреністю №1332 від 16.08.2013 року Коршун Анастасія Олексіївна звернулась до суду з позовом в якому просила суд для задоволення грошових вимог ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» у загальному розмірі 22654,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 263928,07 грн, за кредитним договором №02-В/08/20/ФО/1 від 31.03.2008 року, звернути стягнення на трикімнатну квартиру, що належить відповідачу, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження». 27 червня 2014 року сторона позивача змінила предмет позову, просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача кредитної заборгованості за кредитним договором №02-В/08/20/ФО/1 від 31.03.2008 року у загальному розмірі 22654,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 263928,07 грн, з яких: заборгованість за кредитом 17308,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 201642,28 грн; заборгованість за процентами 945,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 11019,50 грн; заборгованість по пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 4114,72 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 47942,03 грн; заборгованість по пені за прострочення сплати процентів 285,82 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 3330,19 грн. /а.с.57-58/ З позову виходить, що 31.03.2008 р. між [PERSON] та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» було укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 23800 доларів США на придбання у власність квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зі сплатою 12,75 процентів річних за користування кредитом, однак відповідач у порушення умов договору та приписів цивільного законодавства України не виконує умови договору і станом на 07.05.2014 року має заборгованість по договору у розмірі 22654,77 доларів США. У судове засідання представник позивача не з'явився, оскільки нею подано заяву про розгляд справи у її відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги. Проти ухвалення заочного рішення сторона позивача не заперечує. /а.с.46, 47, 76, 77/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце засідання повідомлялась неодноразово належним чином, відповідно до приписів статей 74, 77 ЦПК України. Двічі, 01.07 та 14.07.2014 року розгляд справи за її заявою відкладався. 23 липня 2014 року від неї черговий раз надійшла заява з проханням справу слуханням відкласти, яка зважаючи на категоричне не бажання відповідачки брати участь у розгляді справи, не підлягає задоволенню. /а.с.54, 61, 68, 69, 78, 79/ Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач по справі у судове засідання не з'являється і ухиляється від судового розгляду, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 31 березня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» було укладено кредитний договір про надання [PERSON] кредиту в сумі 23800 доларів США на придбання у власність квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зі сплатою 12,75 процентів річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 31 березня 2023 року. Забезпеченням зобов'язання є іпотека квартири. Пунктом 6.9. договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит банку частинами - у розмірах та терміни згідно з графіком. За умовами договору (п.6.11) банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості, уразі, крім іншого, затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена цим договором, та/або процентів, нарахованих за користування кредитом. Згідно п.9.1 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором, позичальник зобов'язався сплачувати пеню в розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочення. /а.с.7-21/ 02.07.2013 року позивачем відповідачу направлялась вимога про наявність у останньої заборгованості і необхідності її погашення протягом 30 днів. /а.с.32-34/ Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості по кредитному договору [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 07.05.2014 р., складає усього 22654,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 263928,07 грн, з яких: заборгованість за кредитом 17308,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 201642,28 грн; заборгованість за процентами 945,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 11019,50 грн; заборгованість по пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 4114,72 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 47942,03 грн; заборгованість по пені за прострочення сплати процентів 285,82 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 3330,19 грн. /а.с.30, 31/ З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню, оскільки дійсно відповідачем істотно порушено умови кредитного договору, однак сторона позивача позовну вимогу про стягнення з відповідача пені в іноземній валюті висунула з порушенням норм цивільного права, зокрема ст.ст.524, 533 ЦК України і положень розділу 9 укладеного кредитного договору. Отже, розмір пені повинен бути нарахований і сплачений в гривневому еквіваленті по курсу НБУ, станом на 07.05.2014 р. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2638,28 грн, який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.88 ЦПК України. /а.с.6/

Outcome: partial