Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. Вказує, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №122711, [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками земельної ділянки площею 0,0260 гектарів, що знаходиться по [ADDRESS] . Договір про виділ частки з нерухомого майна між співвласниками не укладався. [PERSON] [INFO] . Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №3391, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина - [PERSON] . Вказувала на те, що внаслідок смерті [PERSON] , відкрилася спадщина за заповітом. Відповідно до листа приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області - Демченко І.О. свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, може бути видане [PERSON] після визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визначити, що розмір часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0260 гектарів, кадастровий номер 7310136600:07:003:0087, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в [ADDRESS] , становить: - померлого співвласника [PERSON] у розмірі 1/2 ідеальної частки земельної ділянки; - співвласника [PERSON] у розмірі 1/2 ідеальної частки земельної ділянки. В судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб , та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що земельна ділянка, згідно документа, що підтверджує право власності, а саме, Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №122711, виданого на підставі рішення 14 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради від 28.02.2007 року за №242, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010780900188 від 28 квітня 2007 року, перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] і розмір їхніх часток не визначений. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. У відповідності до вимог ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Так, матеріали справи не містять відомостей про наявність відповідного письмового та нотаріально посвідченого договору між співвласниками про визначення розмір часток, а тому суд приходить до висновку, що їх частки рівні та складають по 1/2 частці за кожним співвласником. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина - [PERSON] . Відповідно до ч. ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області - Демченко І.О. свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, може бути видане [PERSON] після визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved