Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Представник позивача адвокат Шаповалова С.Г. в інтересах [PERSON] звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому зазначила, що у березні 2021 року на адресу [PERSON] надійшла постанова від 05 березня 2021 року (ВП 63948609) про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Зі змісту постанови [PERSON] стало відомо, що відповідно до виконавчого напису №35217 від 08 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., стягнуто з нього, [PERSON] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість у розмірі 10491,70 грн. Крім того, стягнуто грошові кошти за проведення виконавчих дій відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» 1449,17 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] , складає 11940,87 грн. Станом на 23 березня 2021 року між позивачем [PERSON] та будь-якою кредитною організацією/банком не укладено жодного договору на відкриття кредитної лінії. Жодного листування (досудових вимог, претензій, листів) на адресу офіційного місця проживання позивач не отримував. Викладені вище обставини унеможливлюють виникнення у нього простроченої заборгованості, а, відтак, і стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Аланд» грошових коштів. В тексті постанови адреса позивача зазначена як [ADDRESS] , зазначена адреса не має до нього, позивача, жодного відношення, ця адреса зазначена помилково, факт його реєстрації підтверджується копією паспорту. У зв`язку з зазначеним позивач просить суд постановити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №35217, вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальнісю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості 10491,70 грн., та стягнути з відповідачів на користь позивача витрати, понесені з наданням правої допомоги, у розмірі 2300,00 грн. Даний позов було забезпечено ухвалою суду від 31 березня 2021 року, а саме до постановлення рішення у справі зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №35217 від 08 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. до суду 08 червня 2021 року на виконання ухвали суду від 11 травня 2021 року надійшли завірені копії документів щодо вчинення виконавчого напису №35217 від 08 вересня 2020 року. Представник позивач адвокат Шаповалова С.Г. в судове засідання надала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги [PERSON] з зазначених у позові підстав, просила задовольнити їх у повному обсязі, просить судове засідання провести без її участі. В частині стягнення судових витрат, витрат на правничу допомогу постановити рішення на розсуд суду. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», будучи завчасно належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендоване поштове відправлення та оголошення на офіційному веб-сайті Пологівського районного суду Запорізької області, у судове засідання повторно не явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не спрямовував. Приватний нотаріус Горай О.С. будучи завчасно належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендоване поштове відправлення та оголошення на офіційному веб-сайті Пологівського районного суду Запорізької області, у судове засідання повторно не явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснення на позов не надав, клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не спрямовував. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не явилася, про причини неявки суд не повідомила, пояснень на позов не надала. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і його представником, відсутність заперечень проти задоволення позову з боку відповідачів і третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом з досліджених письмових доказів встановлено, що 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №35217, яким Горай О.С. пропонує звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором №009-07505-0702013 від 07 лютого 2013 року 9991,70 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати зі стягувача, яка складає 500,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника, становить 10491,70 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 05 березня 2021 року було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого напису №35217, вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на суму боргу 10491,70 грн., основну винагороду приватного виконавця 1049,17 грн., витрати на проведення виконавчих дій 400,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника за виконавчим провадженням, становить 11940,87 грн. Ухвалою суду від 11 травня 2021 року у відповідача приватного нотаріуса Горай О.С. були витребувані копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис. Відповідачем Горай О.С. суду надані копії документів: виконавчого напису №35217 від 08 вересня 2020 року; заяви №009-07505-0702013 від 07 лютого 2013 року; заяви про вчинення виконавчого напису представника ТОВ «ФК «Аланд» від 26 серпня 2020 року; виписки з особового рахунку оржника [PERSON] за кредитним договором №009-07505-0702013; реєстру поштових відправлень, в тому числі [PERSON] ; документів на представництво представника ТОВ «ФК «Аланд» Карпук І.А; договору №145/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами між ТОВ «Дельта Банк» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» від 26 січня 2018 року; договору про відступлення прав вимоги №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» і ТОВ «ФК «Аланд»; реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року; виписки з ЄДР юридичних осі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування у боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому суд вважає вірним твердження позивача про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізовувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, від 11 квітня 2019р. по справі №761/45737/17. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів (далі Перелік), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно пункту 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14 встановлено, що зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не враховують положень п.6 ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якого, якщо кредитодавця на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, законодавець забезпечує право боржника на захист його інтересів шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, у пункті 2 Переліку відсутня вимога про надання нотаріусу документів, які б підтверджували повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення, що безперечно є порушенням прав боржника. Водночас, доповнений Постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати «односторонній» розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення. За таких обставин нотаріус не може здійснювати захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису. Крім того, доповнений оскаржуваною постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення, що згідно Постанови суду є порушенням вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, неможливість застосування Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів при вчиненні нотаріальних дій підтверджена також постановою Великої палати Верховного суду по справі №826/20084/14 від 20 червня 2018 року. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Безспірний борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Верховний Суд в своїй Постанові від 23 січня 2018 року по справі №310/9293/15ц зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі потрібно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису Відповідно до вимог статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку обов`язок довести факт подання нотаріусу усіх необхідних документів покладається на відповідача ТОВ «ФК «Аланд» як особу, яка такі документи мала подати нотаріусу. Крім того, вирішуючи спір, суд також приймає до уваги висновки щодо застосування норм права, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року по справі №916/3006/17, відповідно до яких строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд, проаналізував в сукупності обґрунтування позовних вимог позивачем і копії документів, наданих відповідачем приватним нотаріусом Горай О.С. суду, приходить до висновку, що відповідачі у справі не довели правомірність своїх дій при вчиненні спірного виконавчого напису, виходячи з наступного. Для одержання виконавчого напису, як було зазначено судом вище, додаються оригінал кредитного договору і засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості з відміткою про непогашення заборгованості. Крім того, для вчинення виконавчого напису слід повідомити боржника (в даному випадку [PERSON] ) шляхом направлення йому вимоги про наявність заборгованості і необхідність її погашення. З наданих суду копій виконавчого напису судом встановлено, що ТОВ «ФК «Аланд» надало приватному нотаріусу Горай О.С. заяву від 07 лютого 2013 року (якщо вважати цю заяву оригіналом кредитного договору), а також виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості з відміткою про непогашення заборгованості. Разом з тим, суд дійшов до висновку після аналізу добутих доказів, що матеріали виконавчого напису не містять відомостей про надання нотаріусу документів, які б підтверджували повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. Якщо вважати, що підтвердженням направлення боржнику [PERSON] повідомлення про наявність заборгованості та необхідність її погашення є реєстр відправлення рекомендованих листів, то з копії цього реєстру неможливо встановити дату його формування і зміст листа, який направлений [PERSON] . Крім того, суду не є зрозумілим, яке відношення до направлення повідомлення боржнику має ТОВ «Франко Пак», а/с 151? На переконання суду, відсутність в матеріалах виконавчого напису підтверджень направлення боржнику [PERSON] повідомлення кредитора про наявність заборгованості та необхідність її погашення протягом тридцяти днів з дня отримання цього повідомлення є доказом безперечного порушення прав боржника [PERSON] , і, як наслідок, - відсутності безспірності його заборгованості перед ТОВ «ФК «Аланд». Таким чином, враховуючи всі викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду не доведена правомірність вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. оскаржуваного виконавчого напису №35217 від 08 вересня 2020 року. Наслідком зробленого судом висновку щодо підтвердження наявності в діях приватного нотаріуса Горай О.С. суттєвих порушень чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису від 08 вересня 2020 року №35217 - є необхідність визнання цього напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно з положеннями частин 1 і 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З копії акту наданих послуг від 24 березня 2021 року судом встановлено, що позивач для подачі до суду заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, сплатив адвокату Шаповаловій С.Г. 2300 грн., з яких: 1000,00 грн. за складення позовної заяви/підготування відповідних копій учасникам процесу; 100,00 грн. за відправлення пакету документів з відповідними копіями Пологівськогому районному суду Запорізької області; 1200,00 грн. за участь в одному судовому засіданні. З огляду на те, що представник позивача не приймала участі в судових засіданнях при розгляді зазначеної цивільної справи в суді, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у справі ТОВ «ФК «Аланд» на користь позивача [PERSON] 1100 грн. судових витрат на правову допомогу, прийшовши до висновку, що саме ця сума реальних витрат знайшла своє підтвердження матеріалами справи. При цьому суд відзначає, що виходячи з судової практики судів вищих інстанцій у цивільних справах, де учасниками справи є нотаріуси (приватні нотаріуси), а саме щодо того, що нотаріуси приймають участь у справах в якості третіх осіб, суд вважахє за необхідне стягнути суму судових витрат саме з відповідача ТОВ «ФК «Аланд», а не з обох відповідачів у справі. Крім того, оскільки при подачі позову позивач не сплачував судовий збір, оскільки він звільнений від його сплати на підставі ст.5 ч.1 п.13 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій згідно копії поссвідчення серії [NUMBER] , виданого 03 червня 2019 року, суд,

Outcome: approved