Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без їх участі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду повідомили, тому суд вважає за можливе справу розглянути без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву у якій просив розгляд справи провести без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 02.04.2008 року між Приват Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №2008-065, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 162000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Приват Банк і [PERSON] від 02.04.2008 року уклали договір іпотеки №2008-065 від 02.04.2008 року. Згідно п. 33.3 (умов) договору іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме нерухомість загальною площею 138,10 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS], яке належить відповідачу на праві власності. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 07.11.2012 року, державним виконавцем Циганко О.В. Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь держави про стягнення заборгованості з [PERSON] було накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Після чого, 14.10.2014 року державним виконавцем Визвілко Т.В. Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення заборгованості з [PERSON] було накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Так, згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року, на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ст.3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Таким чином, договір іпотеки був укладений 02.04.2008 року, що встановлено у судовому засіданні, а постанови про накладення арешту були винесені пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved