Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на ті обставини, що 31 липня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490083410, згідно з яким банком надано кредит в сумі 15000 дол. США зі сплатою 18 % річних з кінцевим терміном повернення 31.07.2011. З метою правового забезпечення повернення кредиту 31 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 490083410-П. Відповідно до умов договору відповідач поручається за виконання позичальником [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору. В порушення зобов'язань за договором [PERSON] станом на 23.04.2014 допустив заборгованість по сплаті кредиту в сумі 13979,14 доларів США, по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 7567,68 доларів США. За неналежне виконання зобов'язань за договором йому нарахована пеня в сумі 309778,36 доларів США. Враховуючи положення ст. ст. 266, 258 ч. 1 ЦК України розмір пені зменшено до 78645,89 доларів США. Оскільки заборгованість до даного часу [PERSON] не погашена, позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача як поручителя 1153503,63 грн. та судові витрати в розмірі 3654 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, відповідач вдруге не з'явилася до суду, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надала, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490083410, згідно з яким банком надано кредит в сумі 15000 дол. США зі сплатою 18 % річних з кінцевим терміном повернення 31.07.2011. Вказані положення передбачені п. п. 2.1., 2.2., 2.3. Договору. Відповідно до п. 3 Договору позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії банка, які вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань за договором (в разі їх наявності), сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі та виконувати інші обов'язки, що передбачені договором. Повернення кредиту та сплати процентів за користування ним здійснюється відповідачем в порядку та на умовах, що визначені у Додатку № 1 до договору, який є невід'ємною частиною договору. Платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є додатком № 1 до договору та його невід'ємною частиною а порядку та на умовах, визначених цим договором : у разі сплати у валюті кредиту - 31 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 542 доларів США; у разі сплати у національній валюті - 30 числа кожного місяця у сумі, розрахованій у порядку та на умовах, визначених цим договором. Вказані положення передбачені п. 2.7. договору. Відповідно до п. 3.4. Розділу № 2 до Договору в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Публічне акціонерне товариство «Альфа - Банк» є правонаступником закритого акціонерного товариства «Альфа - Банк», що підтверджується наявною у матеріалах справи копією статуту вказаного товариства. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Умови договору [PERSON] належним чином не виконував, станом на 23.04.2014 заборгованість по кредиту становить 13979,14 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 160939,74 грн., по відсотках - 7567,68 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 87125, 56 грн., розмір неустойки (пені) склав 78645,89 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 905438,33 грн. Вказані обставини підтверджені розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви. Таким чином, [PERSON] допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Договір поруки має додатковий до кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього. Оскільки кредитор і поручитель перебувають у самостійних договірних відносинах останній несе самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Отже, кредитор має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. 31 липня 2008 року з метою правового забезпечення повернення кредиту між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 490083410-П. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені статтею 554 ЦК України в якій зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В укладеному кредитному договорі з [PERSON] термін виконання основного зобов'язання був визначений конкретною датою - 31 липня 2011 року. Оскільки кредитним договором визначені умови виконання основного зобов'язання, то при неналежному виконанні позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково і таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення чи вручення йому листа-вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову до суду. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином поручителя відмежовано від усіх спірних трактувань договорів поруки і чітко визначено, що якщо строк пред'явлення вимоги чітко у договорі не прописаний, то він становить 6 місяців з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі. Договором поруки, укладеним з відповідачем, не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки пунктом 5.3. договору установлено, що він діє до повного виконання зобов'язань боржника за основним договором. Банк звернувся до суду 22 травня 2014 року, тобто після спливу шестимісячного строку виконання зобов'язання. Наслідком порушення кредитором строку пред'явлення вимоги до поручителя згідно ст. 559 ЦК України є припинення поруки. На підставі викладеного, ст.ст. 251, 252, 526, 553, 554, 559, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed