Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду від імені позивача [PERSON] з позовом до Крупської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON]. За життя померла склав заповіт за яким заповіла все своє майно позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина на майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та дві земельні ділянки площами 3,5424 га та 3,5425 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Крупське Золотоніського району, яку позивач прийняв звернувшись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Оскільки правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно відсутні, позивач не може оформити спадщину. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, але направили до суду заяви в яких позов просять розглядати без їх участі, позов задовольнити. Представник Крупської сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду була надіслана заява про можливість розгляду справи у відсутність їхнього представника та про визнання позову. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву в якій позов визнає та просить розглядати справу без нього. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. - відповідно до копії заповіту від 04.09.1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Крупської сільської ради, [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON]; - відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Крупською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 3; - відповідно до довідки виконкому Крупської сільської ради № 266 від 14.09.2016 року за [PERSON], яка померла [INFO] числиться 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд побудований у 1975 році по [ADDRESS]. Як на день смерті так і по даний час в будинку ніхто не зареєстрований та не проживає. Земельна ділянка площею 0,0746 га призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку на якій розташований будинок приватизована. Земельна ділянка площею 0,0062 га для ведення особистого селянського господарства приватизована. Заборона на будинок та земельну ділянку відсутня; - відповідно до технічного паспорту на будинок по [ADDRESS] власником 1/2 його частини є [PERSON], а також 1/2 частина належить [PERSON]; - відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 3,5425 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Крупської сільської ради Золотоніського району Черкаської області; - відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 3,54 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Крупської сільської ради Золотоніського району Черкаської області; - дані земельні ділянки зареєстровані в Державному земельному кадастрі, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ 7104178682016 від 15.09.2016 р. та номер витягу НВ 7104178692016 від 15.09.2016 р.; - відповідно до постанови державного нотаріуса Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П. від 11 листопада 2016 року гр. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/2 частину будинку по [ADDRESS] та земельні ділянки 3,54,24 га та 3,5425 га надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Крупської сілької ради Золотоніського району Черкаської області в у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів; - відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43481140 від 05.04.2016 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO] у Золотоніській районній державній нотаріальній конторі була заведена 05.04.2016 р. спадкова справа номер у нотаріуса № 81/2016 року, номер у Спадковому реєстрі №58805369; - відповідно до листа Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 22.11.2016 року № 1175/01-16, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа 05.04.2016 року за № 81/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини від гр.. [PERSON]; Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У силу вимог ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник садиби помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, тому позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, правовстановлюючий документ відсутній, а власник помер. Крім того, дана позиція повністю підтримана апеляційним судом Черкаської області в своєму рішенні від 11.09.2014 року по справі № 695/1356/14-ц (№ 22-ц/793/1757/14).

Outcome: approved