Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у грудні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], який був власником квартирі [ADDRESS], проте, який за життя не склав заповіту на майно, яке залишилось після його смерті. Після смерті свого батька, позивач, в особі представника [PERSON] у грудні 2015 р. звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте, отримав відмову, у зв'язку з відсутністю документу, який посвідчує право власності та відсутністю реєстрація права власності на нерухоме майно на ім'я померлого. Представник позивача зазначає, що батько позивача набув право власності на вказану вище квартиру на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2002 р., який був зареєстрований в реєстрі за № 157, оригінал якого у позивача відсутній. Представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, в своїх поясненнях направлених на адресу суду, просили розглянути справу за їх відсутності (а.с. 22-23, 29-30), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останніх на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер (а.с. 6). Встановлено, що [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2002 р. придбав у свою власність квартиру [ADDRESS], який зареєстрований в реєстрі за № 157 (а.с. 89). Судом встановлено, що позивач [PERSON] в особі його представника [PERSON] у грудні 2015 р. звернувся до державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] - [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Проте, постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. від 15.12.2016 р., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючого документа на квартиру та відсутності її державної реєстрації (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до листа Київського міського БТІ № 14184 від 08.11.2016 р. за даними Бюро квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] (а.с. 88). Встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована одна особа, а саме: з 13.01.2005 р. позивач по справі [PERSON] (а.с. 87). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON], спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка відкрилась, а саме: на квартири [ADDRESS], суд вважає можливим визнати права власності позивача на вказане майно в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову [PERSON], який відповідно до ст. 60 ЦПК України доведений в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. На підставі, ст.ст. 321, 328, 1220, 1261, 1268. 1298 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 60, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved