Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 лікуючий лікар-психіатр [PERSON] звернулася з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жительки м.Івано-Франківськ, вул. Бачинського 3/5, в психіатричний заклад, в примусовому порядку, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що остання в даний час страждає тяжким психічним розладом, який зумовлює: її небезпеку для життя і здоровя оточуючих та самої себе; суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, її безпорадність і неможливість задовольняти основні життєві потреби. Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 3 в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини. Пояснив, що [PERSON] емоційно нестійка, мислення не послідовне, у розмові швидко афектується,, суїцидальні думки заперечує. Критика до свого стану відсутня. Оскільки [PERSON] від запропонованої госпіталізації відмовляється, тому просить заяву про його примусову госпіталізацію задовольнити. Крім цього, представник заявника в судовому засіданні звернув увагу суду на те, що [PERSON]. раніше в 2010 році після нервового зриву попала в лікарню в Канаді, за місцем проживання. У 2014-му році у приватному порядку звернулась до психіатра в ОПНЛ №1, ніяких порушень в психіці не було виявлено. Психічний стан [PERSON] суттєво погіршився наприкінці 2015 року. У грудні 2015 року була доставлена до лікарні м.Києва, після того як розбила вітрину в аеропорту м.Києва та була затримана поліцією. [PERSON] у судовому засіданні на запитання відповідає по суті, вважає себе психічно здоровою людиною, від госпіталізації відмовляється. Також [PERSON] зазначила, що якщо буде необхідність, то готова пройти амбулаторне лікування без примусової госпіталізації. Мати [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON]Г не становить небезпеку для себе та батьків і погоджується на амбулаторне лікування дочки. Заслухавши представника лікувального закладу, а також [PERSON], думку прокурора та матері заінтересованої особи про підставність заяви, дослідивши матеріали справи, оглянувши історію хвороби [PERSON], суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]В.) від 04.01.2015 року. [PERSON] встановлено діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії, афективно-маячний синдром і вона потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар (ОПНЛ № 3), оскільки в даний час страждає тяжким психічним розладом, який зумовлює: її небезпеку для життя і здоровя оточуючих та самої себе; суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Однак представником заявника не надано суду доказів, які б підтверджували необхідність примусової госпіталізації [PERSON]. При цьому суд звертає увагу на те, що [PERSON] та її мати не заперечували проти можливого амбулаторного лікування, а не примусової госпіталізації.. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява не є підставною та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed