Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON], в якій просить стягнути зі [PERSON] суму боргу в розмірі 269 940 грн. та судовий збір, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку жовтня 2009 року до [PERSON] звернувся його рідний брат з проханням позичити кошти в розмірі 33 000 дол.США для придбання квартири для відповідача [PERSON], який є його сином. Зазначені кошти були ним переведені 27.10.2009 року на ім'я [PERSON] в АКІБ «УкрСиббанк». По приїзду в м.Харків 22.10.2012 року відповідачем по справі було власноручно написано розписку щодо отримання зазначеної суми на придбання квартири [ADDRESS] та в підтвердження того, що вони були сплачені за зазначену квартиру відповідачем було надано копію договору купівлі-продажу квартири та копію технічного паспорту, а також копію паспорту та копію ідентифікаційного номеру. Відповідно до розписки відповідач взяв на себе зобов'язання рівними частками сплачувати суму боргу протягом п'яти років, але до теперішнього часу кошти позивачу не повертає. Враховуючи, що на час звернення до суду із позовом комерційний курс долара США по відношенню до гривні складає 100,00 дол.США = 818,00 гривень України, сума боргу складає 269 940,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений своєчасно, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів позову та пояснень представника позивача на початку жовтня 2009 року до [PERSON] звернувся [PERSON] з проханням позичити кошти для придбання квартири для свого сина [PERSON] у сумі 33 000 дол.США. Зазаначені кошти були перераховані позивачем 27.10.2009 року на ім'я [PERSON] в АКІБ «Укрсиббанк». Цей факт підтверджується довідкою відділення №892 АТ «УкрСиббанк», виданої 24.10.2013 року. Судом встановлено, що згідно п.1 договору купівлі-продажу № 6922 від 27.10.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю., [PERSON] передає у власність [PERSON], [PERSON], а [PERSON], [PERSON] приймають у власність, в рівних частинах кожний, двокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS]. Згідно п.3 вищевказаного договору вказано, що продаж здійснено за 328 000 гривень. Цей факт також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 7881540 від 27.10.2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24413794 від 11.11.2009 року та технічним паспортом на квартиру [ADDRESS]. Також судом встановлено, що відповідачем 22.10.2012 року була власноручно написана розписка, відповідно до якої [PERSON] отримав у борг від [PERSON] суму еквівалентну 33 000 дол.США для придбання квартири по [ADDRESS]. Також у розписці відповідач зазначив, що вказана сума йому була передана [PERSON] 27.10.2009 року, яку останній отримав переказом від [PERSON]. Відповідно до розписки відповідач по справі зобов'язувався на протязі 5 років повернути [PERSON] вказану суму грошей рівними частинами. Як вбачається з матеріалів позову станом на 30.01.2014 року відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, доказів повернення суми боргу суду не надав. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 вищевказаної статті договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій саме кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплати грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved