Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду з даною заявою, з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS], встановити над ним опіку, та призначити заявника опікуном. Свої вимоги обґрунтовує тим, що брат заявника [PERSON] проживає одиноко в [ADDRESS], через систематичний розлад психіки з 2004 року перебуває на обліку у лікаря психіатра КЗ ТРР «Таращанська ЦРЛ» з діагнозом - шизофренія, параноїдна форма. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, а відтак є необхідність у вирішенні питання про визнання його недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, надав пояснення з підстав, визначених у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву визнає. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який проживає одиноко в [ADDRESS], є інвалідом ІІ групи, з 2004 року перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра КЗ ТРР «Таращанська ЦРЛ» з діагнозом F 20.00: шизофренія, параноїдна форма, що підтверджується копією паспорту [PERSON] довідкою МСЕК № 0519130 від 11.01.2017 року, довідкою КЗ ТРР «Таращанська ЦРЛ» № 509 від 15.08.2017 року. В останні роки стан його здоров'я погіршився. [PERSON] не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок хронічного, стійко психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Стан його здоров'я з кожним роком погіршується. Внаслідок психічного здоров'я [PERSON] неодноразово лікувався у різних медичних закладах, в тому числі у КЗ КОР ОПНМО смт. Глеваха Васильківського району, однак стан його фізичного здоров'я з часом не покращився. В зв'язку з зазначеними обставинами [PERSON] необхідний постійний сторонній догляд, тобто за станом здоров'я він не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки, оскільки нездатний усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Заявник є рідною сестрою [PERSON], яка здійснює догляд за ним, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 19.02.1964 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.11.2008 року, свідоцтвом про одруження [PERSON] зі [PERSON] серія [NUMBER] від 11.08.1983 року. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров'я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних зі станом її психічного здоров'я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 239 ЦПК України). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 21-ц від 11.05.2018 КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання» [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії (параноїдна форма) - F 20.00 за МКХ 10. За своїм психічним станом [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації № 108-16876 від 26.10.2018 року медичних та інших протипоказань для призначення [PERSON] опікуном не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває [PERSON] матеріально та житлом забезпечена, проживає в двокімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями, санітарно-гігієнічні та житлово-побутові умови проживання задовільні. За місцем проживання характеризується позитивно. Солом'янська районна місті Києві державна адміністрація, як орган опіки і піклування не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються висновком про стан здоров'я [PERSON] від 22.06.2018 року, довідкою від 23.05.2018 року, сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду від 17.05.2018 року, характеристикою [PERSON] К.В.№ 902/1363 від 22.08.2018 року, актом обстеження житлових умов [PERSON] Так, у відповідності до ст.ст.58, 63 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Опікуни призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних або родинних відносинах з підопічною. Судом встановлено, що заявник є рідною сестрою [PERSON] і, з урахуванням особистих стосунків між ними, вона може виконувати обов'язки опікуна. Також суд звертає увагу, що приписами ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов'язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов'язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Outcome: approved