Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по сплаті внесків та платежів в розмірі 36 480,27 грн., 3% річних - 2 283,84 грн., інфляційні втрати - 4 560,98 грн. та судові витрати. Обгрунтовує свої вимоги тим, що власником квартири [ADDRESS] був [PERSON] , який помер. В спірній квартирі разом із спадкодавцем проживав і до цього часу проживає [PERSON] , який є спадкоємцем померлого та разом зі спадщиною прийняв зобов`язання по поверненню боргу. За період з 01.02.2018 року по 31.01.2020 року відповідач не сплачує житлово-комунальні послуги та за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 36 480,27 грн., 3% річних складає 2 283,84 грн., інфляційні втрати - 4 560,98 грн. Ухвалою суду від 12.05.2021 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в справі у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступних висновків. Згідно актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна [PERSON] є власником Ѕ частки квартири [ADDRESS] . 25.03.2020 року ОСББ «Добробут» було направлено до Дванадцятої Київської лержавної нотаріальної контори кредиторську вимогу до спадкоємців [PERSON] . Актом ОСББ «Добробут» від 29.03.2020 встановлено факт проживання в квартирі [ADDRESS] в період з 01.04.2017 по теперішній час [PERSON] , сина померлого власника [PERSON] . 08.07.2020 року Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області надала відповідь ОСББ «Добробут» про те, що кредиторську вимогу щодо майна померлого [INFO] [PERSON] долучено до спадкової справи, свідоцтво про право на спадщину нотконторою не видавалось. За відомостями ОСББ «Добробут» від 29.03.2021 власником квартири [ADDRESS] значиться [PERSON] . Станом на 17.02.2021 в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] , який доводиться сином [PERSON] . Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимогч. 1 статті 13 ЦПК УкраїниСуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Тоді як, стороною позивача суду не надано належних та допустимих доказів та не заявлено про їх витребування, зокрема смерті [PERSON] , часу та місця відкриття спадщини, можливого кола спадкоємців, відповідних процесуальних рішень в межах спадкової справи, дій чи бездіяльності спадкоємців, вартості одержаного у спадщину майна, оскільки відповідальність спадкоємців згідно ст. 1282 ЦК України настає в межах вартості майна одержаного у спадок, а в силу норм ЦК України спадщину можна прийняти згідно ст. 1269 ЦУ Украни або в силу ст. 1268 ЦК України, тоді як на підтвердження прийняття спадкомцем спадщини необхідні відповідні докази, які в даном випадку суду надані не були про їх витребування не заявлено. ЦК України передбачена і відмова спадкоємця від прийняття спадщини, тоді як будь-яких доказів, доводів, обгрунтувань наведено не було. Представник позивача зазначив про відсутність необхідності у матеріалах спадокової справи при розгляді цього питаня в суді. Таким чином, враховуючи вище наведе, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не доведеними, а тому такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed