Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Представник КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» лікар-психіатр [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [PERSON], [INFO] на даний час потребує госпіталізації у психіатричний стаціонар для лікування в звязку із загостренням психічних розладів, що обумовлює небезпеку для неї та оточуючих. Прокурор Козаченко І.О., представники лікарні [PERSON], Багерзаде [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] заяву підтримали. Розгляд заяви було проведено в присутності [PERSON], яка з 06.02.2019 р. перебуває у психіатричному закладі Білоцерківській міській лікарні № 4. [PERSON] заперечила проти задоволення заяви. Вислухавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Так, із заяви лікаря-психіатра та медичного висновку комісії вбачається, що [PERSON], [INFO], страждає на тяжке психічне захворювання: шизофренія параноїдна приступоподібно-прогредієнтний перебіг, афективно-маячний синдром. Комісія лікарів-психіатрів в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] при поступленні хворої [PERSON] до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4»\~ дійшла висновку про те, що у хворої свідомість не порушена, орієнтована в місці, часі, у власній особистості. Емоційно не стійка, про свої переживання говорить неохоче, виявляла небажання жити. Хвора вважає, що знаходилася під впливом телепатії від людей, що викликали у неї сексуальне збудження. Остання може вчиняти небезпечні для неї та оточуючих дії, а тому потребує госпіталізації до психіатричної лікарні для стаціонарного лікування. З пояснень учасників справи вбачається, що [PERSON] вдова, проживає з двома доньками, не працює. До м. Біла Церква переїхала з Луганської області в жовтні 2018 р. та була взята на облік як внутрішньо-переміщена особа. Відомості про поведінку [PERSON] надійшли від її старшої доньки [PERSON], яка ствердила, що її мати останнім часом дивно поводиться та виявила бажання скоїти суїцид. [PERSON] в судовому засіданні намагалась пояснити свою поведінку, стверджуючи, що має онкохворобу і нещодавно була прооперована. Через нестачу коштів має конфлікт із старшою донькою. Висловлювалась про намір скоїти самогубство задля залякування своїх дітей, причини не пояснила. Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів). Керівник психіатричного закладу зобов'язаний негайно повідомити про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку членів її сім'ї, інших родичів або її законного представника. У разі відсутності відомостей про наявність членів сім'ї, інших родичів або законного представника в особи, яку госпіталізовано, а також про їх місце проживання повідомляються органи Національної поліції за місцем проживання цієї особи. Згідно ст. 13 даного Закону особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її\~ батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. \Положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними) згідно з рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 \. Зокрема, Конституційний Суд України в своєму рішенні 2-рп/2016 від 01.06.2016р. дійшов висновку, що положення третього речення частини першої статті 13 Закону у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті суперечить статтям 3, 8, 29, 55 Конституції України, оскільки передбачає госпіталізацію особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Статтями 339-342 ЦПК України визначено порядок розгляду судом заяв про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність госпіталізації [PERSON], [INFO], до психіатричної лікарні для стаціонарного лікування в примусовому порядку без її згоди, оскільки особа страждає на тяжке психічне захворювання, вчиняє реальні наміри та дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. А тому

Outcome: approved