Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до вимог ст.ст. 7, 12 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги визначений обов`язок саме Споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послу підготовлений Виконавцем на основі типового договору. Обов`язком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг. Відповідачем договору з Концерном „МТМ не укладено, в зв`язку з чим, надання послуги з централізовано опалення здійснювалось у відповідності до положень Закону та Правил. Не зважаючи на відсутність письмового договору, фактично між сторонами існують правовідносини з приводу надання-отримання послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже існує й зобов`язання по оплаті отриманих послуг. Концерн «Міські теплові мережі» у період з листопада 2015 року по квітень, серпень 2020 року надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води на суму 41\~992,03 грн. у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , де мешкають відповідачі, які оплату за надані послуги здійснили частково в сумі 11804,00 грн. та за рахунок державної допомоги (субсидія) в сумі 9\~117,10 грн. Станом на 01.09.2020 року заборгованість за зазначений період становить 20\~870,93 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів у судовому порядку, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у зв`язку зі зверненням із позовом до суду в розмірі 2270,00 грн. Просить розглядати справу в порядку спрощеного провадження без участі сторін, проти постановлення заочного рішення не заперечує у разі відсутності відповідачів без поважної причини. Також представником позивача під час розгляду справи долучені письмові докази та додаткові пояснення щодо спору в яких зазначив, що між сторонами Концерном «МТМ» та відповідачами у справі існують спірні відносини щодо невизнання останніми нарахованих сум до оплати за послугу з постачання гарячої води (ГВП). Так, Концерн «МТМ» в частині зазначеного періоду накопленої заборгованості до лютого місяця 2019 року здійснював нарахування за послугу з постачання гарячої води за адресою реєстрації відповідачів по [ADDRESS] згідно наданих показників індивідуального пристрою обліку ГВП. У зв`язку з нездійсненням відповідачами міжінтервальної повірки індивідуального пристрою обліку, з 01.02.2019 року до 18.03.2021 здійснювалися нарахування за послугу ГВП по місячній нормі споживання на 3-х зареєстрованих осіб. 20.10.2020 року відповідачами було здійснено міжінтервальну повірку індивідуального пристрою обліку ГВП, проте відповідні документи про проходження повірки відповідачами було надано Концерну «МТМ» лише 18.03.2021, у зв`язку з чим відповідачі вимагали здійснити перерахунок за послугу ГВП з дати початку здійснення нарахувань по нормі споживання, тобто з 01.02.2019 року. Концерн «МТМ» не будучи зобов`язаним здійснювати відповідне інформування споживачів щодо своєчасної повірки особистих ПО ГВП, самостійно провів досить велику публічну інформаційну компанію щодо попередження використання індивідуальних ПО ГВП в яких закінчився міжповірочний інтервал. За адресою реєстрації відповідачів, Концерном «МТМ» було здійснено перерахунок за послугу з гарячого водопостачання відповідно до показників індивідуального приладу обліку з дати здійснення державної повірки ПО ГВП, тобто з 20.10.2020 року. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.03.2017 № 142 «Про порядок зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї», здійснення перерахунку можливе на підставі надання довідки з місця фактичного проживання. При несвоєчасному зверненні споживач(чів) до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться Позивач вважає, що будь-які заперечення відповідачів щодо здійснення перерахунку за послугу з гарячого водопостачання з лютого 2019 року є безпідставними. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені в порядку, встановленому\~ЦПК України. Відповідачі відзиву на позов не подали, причини неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертались. Представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] , адвокатом Байда М.О. подана заява про застосування строків позовної давності. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи рекомендованою кореспонденцією, наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,\~які мають\~значення для\~справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Згідно ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст.\~67,\~68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до\~ст.64 ЖК УРСР\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. За правилами\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За нормами ст. 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 541 ЦК України\~солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. За змістом\~статті 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Квартира відповідачів підключена до мережі централізованого опалення. Концерн «Міські теплові мережі» у період з\~листопада 2015 року серпень включно 2020 року надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) на суму 41\~992,03 грн. за адресою: [ADDRESS] , де мешкають відповідачі, які оплату за надані послуги здійснили частково, в розмірі 11\~804,00 грн. та за рахунок субсидії 9\~117,10 грн., у зв`язку з чим станом на 01.09.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 20\~870,93 грн., що підтверджується довідкою щодо заборгованості за надані послуги та розрахунком суми нарахувань, оплат та накопиченої заборгованості. Факт надання зазначеної послуги в даному випадку є безспірним та беззаперечним. Відповідач, скориставшись послугами Концерну, належним чином не здійснив оплату за надані позивачем послуги. За вказаний період заперечень з боку споживачів на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на адресу концерну не надходило. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води тривають. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. Під час розгляду справи представником відповідачів подана заява про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З вимогою про стягнення заборгованості за період з листопада 2015 року по квітень, серпень 2020 року позивач звернувся 12 січня 2021 року, таким чином, в межах загального строку позовної давності перебуває період з 01.01.2018 по 01.09.2020 року (дата розрахунку). Згідно наданого позивачем розрахунку, не спростованого відповідачами, за період з 01.01.2018 року по 01.09.2020 року заборгованість за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води становить 19 544,22 грн., яка доведена позивачем належними та допустимими доказами. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну «МТМ» підлягають частковому задоволенню з вище наведених підстав, з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період часу з 01.01.2018 року по 01.09.2020 року в розмірі 19\~544,22 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів підлягають стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам, що становить 2\~125,70 грн., з кожного по 708,56 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial