Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що [INFO] помер батько позивачки та відповідача [PERSON], після його смерті залишилась спадщина - житловий будинок [ADDRESS]. Згідно заповіту від 10.03.1995 року позивачка та відповідач [PERSON] є спадкоємцями. Бувши спадкоємцем за заповітом, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, але видати свідоцтво про право власності на спадкове майно державний нотаріус відмовився, в зв'язку з тим, що [PERSON] за життя не зареєстрував у відповідних органах, що здійснюють державну реєстрацію правовстановлюючі документи на зазначене майно. В зв'язку цим [PERSON] в теперішній час не може зареєструвати своє право власності на спадкове майно. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив справу розглядати у свою відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав та просив задовольнити. Третя особа - представник виконкому Таврійської міської ради Херсонської області в судове засідання не з'явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглядати у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 1216, 1233, 1234, 1235, 1248, 1253 ЦК України, згідно з якими заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, заповідач може призначити своїм спадкоємцем одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноруч або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Також на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. На підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Так судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті залишилась спадщина - будинок [ADDRESS]. Бувши спадкоємцем за заповітом, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, але видати свідоцтво про право власності на будинок державний нотаріус відмовився, в зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував у відповідних органах, що здійснюють державну реєстрацію правовстановлюючий документи на зазначене майно, а саме: договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності, посвідченого Новокаховською державною нотаріальною конторою Херсонської області 22.10.1967 року за реєстровим №2725. В зв'язку цим [PERSON] в теперішній час не може зареєструвати своє право власності на спадкове майно. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved