Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою до відповідача про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON] який є батьком позивача. 27.10.2020 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а саме: суми недоотриманої пенсії у розмірі 153269,70 грн. Позивачу було виплачено 136277, 00 грн., сума недоплати становить 16992,70 грн. Вважає дії відповідача противоправними, просить зобов`язати відповідача виплатити суму недоплати між сумою по Свідоцтву про право на спадщину за законом та сумою виплати, що складає 16992,70 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 травня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено сторонам у справі їх право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 вересня 2021 року замінено відповідача по справі з Маріупольського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області на Головне управління ПФУ в Донецькій області, було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Представник відповідача надав суду відзив, в якому зазначено, що [PERSON] перебував на обліку у Маріупольському об`єднаному ПФУ як тимчасово переміщена особа та отримував пенсію за віком по день смерті. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-506 (спадкова справа 75) спадщина складається з недоотриманої пенсії в розмірі 153269, 70 грн. Згідно даних особового рахунку пенсійної справи померлого [PERSON] пенсія виплачена по грудень 2019 року включно. Відповідно до разового доручення позивач отримав виплату допомоги на поховання померлого у розмірі 11540,22 грн. Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тому відповідач діяв у спосіб та у межах передбачених законами України. права позивача порушено не було, тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 жовтня 2020 року, виданого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінською Л.І, спадкоємцем до зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син - [PERSON] , на яку видано свідоцтво, складається з: недоотриманої пенсії у розмірі 153269,70 грн., що належала спадкодавцю на підставі довідки Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 0580-11-8/3028 від 22 червня 2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16-ц зроблено висновок, якщо предметом позову є майнова вимога про визнання в порядку спадкування право власності на майно - грошові кошти, тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Таким чином, дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом позову у справі є вимога про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя померлого [PERSON] увійшла до складу спадщини після його смерті. Позивач у порядку спадкування за законом набув право власності на вказані грошові кошти. Відповідачем не заперечується, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати спадкодавцеві становить 153269,70 грн. Частину цієї суми у розмірі 136277,00 грн. виплачена позивачу, а решту суми у розмірі 16992,70 грн. у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю [PERSON] . Оскільки, позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти в сумі 153269,70 грн. нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення недоотриманої суми належних йому коштів. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2020, суд вважає такі дії відповідача незаконними та дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача виплатити позивачу залишок недоотриманої пенсії у сумі 16992,70 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі ст.ст.177, 178, 182, 190, 331, 1216, 1218, 1220 ЦК України,

Outcome: approved