Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.08.2011 року (далі - Договір) на загальну суму 19 453,97 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору, посилаючись на те, що відповідно до зазначеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 29.02.2016 р. у нього виникла заборгованість на загальну суму 19 453,97 грн., яка складається з: 1 995,58 грн. - заборгованість за кредитом; 13 105,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 950,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 902,57 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача за довіреністю Сафір Ф.О. у судове засідання не з'явився, заявою просив справу розглянути у відсутність представника позивача, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», [PERSON] не з'явився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим. Про причину своєї неявки відповідач суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Крім того, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до заяви відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано останньому кредит у розмірі 2 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до цієї ж заяви відповідач погодився, що кредитний договір складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжними картками та зобов'язався здійснювати щомісячне погашення кредиту. Крім того, відповідно до зазначеної заяви відповідач зобов'язався дотримуватись Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжними картками. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам Договору та вимог чинного законодавства відповідач належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав та не здійснив повернення кредиту у встановлені Договором строки у повному обсязі. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Договору при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених наявним Договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову. Таким чином, згідно розрахункам, наданим позивачем, які перевірені судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором станом на 29.02.2016 р. становить 19 453,97 грн., у тому числі: 1 995,58 грн. - заборгованість за кредитом; 13 105,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 950,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 902,57 грн. - штраф (процентна складова). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом не встановлено, що боржник - відповідач у справі не виконав зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідач має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову Банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом на загальну суму 19 453,97 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним документом.

Outcome: approved