Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.05.2012 року у розмірі 13148,98 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 21.05.2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі позивач, банк) та [PERSON] (далі відповідач, клієнт) був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого останній одержав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи на те, що відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 13148,98 грн., представник позивача звернувся до суду з вимогою про стягнення з нього зазначеної заборгованості по кредитному договору. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, якою позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, а судова повістка направлена за місцем його реєстрації повернута до суду в звязку з його не проживанням. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про день розгляду справи належним чином. За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідача заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами. В судовому засіданні було встановлено, що 21.05.2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого останній одержав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6, 7-8, 9-32). При цьому відповідач [PERSON] своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Памяткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку» складає договір між сторонами. Ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг», договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно п. 1.1.2.5 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. П. 1.1.5.32 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. З розрахунку заборгованості за договором (а.с.4) вбачається,\~що станом на 31.07.2015\~року заборгованість\~відповідача [PERSON] за кредитним договором\~№ б/н від 21.05.2012\~року\~складає 13148,98 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 1854,36\~грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7612,29 грн., заборгованість за пенею та комісією 2580 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 602,33\~грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність всіх доказів того, що внаслідок\~невиконання відповідачем [PERSON] умов укладеного кредитного договору\~утворилась заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не сплачена, тому\~вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1218 грн. (а.с.1).

Outcome: approved