Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Представник позивача АТ «Дельта Банк» Духота І.В. в поданій до суду позовній заяві просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 17 416 грн. 70 к., а також судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 березня 2013 року між сторонами було укладено кредитну угоду №001-22050-200313. За домовленістю між сторонами банк відкрив відповідачу картковий рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті - гривні. Банк повністю виконав свої зобов'язання перед [PERSON], встановивши їй ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. 00 к. Однак, взятих на себе за вказаним кредитним договором зобов'язань належним чином [PERSON] не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 22 липня 2014 року заборгованість останньої перед банком становить 17 416 грн. 70 к., яку банк просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача Веретюк О.А. не з'явилася, однак в позовній заяві просила справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання, причину своїх неявок суду не повідомила, а також не надала суду заяви про слухання справи у її відсутність. На підставі наведеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. До вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із матеріалів справи, 20 березня 2013 року ПАТ «Дельта банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та фізична особа-резидент [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду, відповідно до умов заяви №001-22050-200313. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти) і прийняття пропозиції ( акцепту) другою стороною. Згідно з п. 2.1, 2.2, 2,5 ч.1 вищевказаного договору позивач відкриває відповідачеві рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті - гривні. Відповідно до п. 2.1 ч. 3 Договору моментом прийняття ( акцепту) банком пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 ч. 3 Договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеному у п. 2.4 ч. 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5 ч. 3 Договору відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку ( у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору ( відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві споживчий кредит у розмірі 15000 грн. 00 к., однак відповідач [PERSON] не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 22 липня 2014 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» по кредитному договору №001-22050-200313 від 20 березня 2013 року рахується заборгованість на загальну суму 17 416 грн. 70 к., яка складається з: - 11 023 грн. 43 к. - тіло кредиту; - 2743 грн. 26 к. - прострочене тіло кредиту; - 3650 грн. 01 к. - заборгованість за відсотками; - 00 грн. 00 к. - заборгованість за комісіями. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, ст. 1054 ЦК України вказує та те, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що в порушення вимог договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов'язання щодо сплати кредиту. Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, то на підставі вищезазначеного остання повинен сплатити заборгованість перед банком в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 к. На підставі ст.ст. 526, 1054, 611 ЦК України,

Outcome: approved