Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без їх участі та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 20 грудня 2007 року між Акціонерним комерційний інноваційний банком «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11273243000, згідно з яким, останньому надано кредит у сумі 126000,00 гривень. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором та відповідно до нього було передано АТ «УкрСиббанк» в заставу рухоме майно, а саме: - марка «Ford - Fiesta», рік випуску 2007, колір світло-оливковий, тин ТЗ легковий комбі-В, номери агрегатів: кузов WFOHXXGAJH7U43411, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON]». За наслідками проведеного моніторингу стану заставленого майна та згідно експертного висновку відділу оцінок заставленого майна AT «УкрСиббанк» ринкова вартість вказаного предмета застави складає 66 100 (шістдесят шість тисяч сто) гривень 00 копійок. Відповідний запис було внесено 17 жовтня 2008 року в Державний реєстр обтяжень рухомого майна за №8086983, що підтверджується витягом з ДРОРМ від 24 жовтня 2013 року №42293700. Всупереч умов Кредитного договору Позичальник не здійснює платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, 06 липня 2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області винесено рішення по цивільній справі №410/612/12 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №11273243000 від 20 травня 2008 року в розмірі 85 574 гривень 79 коп. Вказане рішення набрало законної сили 17 липня 2012 року. Також судом встановлено, що Постановою ВДВС Дніпропетровського РУЮ накладено арешт та оголошено заборону відчуження всього рухомого майна, що належить [PERSON], тобто арешт накладено і на автомобіль, переданий відповідачем раніше в заставу АТ «УкрСиббанк» задля забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором. Так, 05 квітня 2013 року Банк звернувся до ВДВС Дніпропетровського РУЮ із заявою про звільнення з-під арешту заставленого майна і 18 жовтня 2013 року ВДВС Дніпропетровського РУЮ на заяву Банку надав відповідь, посилаючись на ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», про право заставодержателя звернутися до суду для зняття арешту та заборон з заставленого майна. Статтею 19 ЗУ «Про заставу» визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 1 ЗУ «Про заставу» встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Тобто, станом на 10 січня 2014 року по Кредитному договору обліковується заборгованість у розмірі 124609,49 (сто двадцять чотири тисячі шістсот дев'ять) гривень 49 копійок, що підтверджується відповідною Довідкою-розрахунком заборгованості. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено порядок та допустимість звернення стягнення на майно боржника в порядку примусового виконання, а саме: для задоволення вимог стягувачів, що не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у двох випадках: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Таким чином, на теперішній час відсутні підстави для звернення стягнення на заставлене майно не за вимогами АТ «УкрСиббаик». Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має саме позивач. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним.

Outcome: approved