Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право на земельну частку (пай) розміром 12,70 умовних кадастрових гектари у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. 05 лютого 2018 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області відкрито провадження по справі в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання на 01 березня 2018 року. 01 березня 2018 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26 березня 2018 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 12,70 га, у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства імені «Колос» с. Козлове Новопсковського району Луганської області. За життя спадкодавцем заповіту не складено. В управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець за законом позивач вступив своєчасно та фактично прийняв спадщину. З заявою про прийняття спадщини позивач не звертався, оскільки вважає достатньою підставою фактичне прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено в отримані свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю Державного акту на право власності на земельну ділянку, який підтверджує право спадкодавця на спадкове майно. За життя спадкодавець не встигла отримати ні сертифікату на право на земельну частку (пай), ні державного акту на право власності на земельну ділянку. За таких обставин, з метою належного оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], померлої [INFO], яку включено в списки, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю, однак за життя не отримала сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача - Козлівська сільської ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з'явився, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначає що з позовними вимогами не згоден, оскільки сплинув строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Також у приватну власність в натурі власникам 344-х сертифікатів КСП «Колос» в межах Козлівської сільської ради Новопсковського району Луганської області зі складанням проекту організації території на 373 земельні частки (паї) по ріллі в списках громадян власників сертифікатів КСП «Колос» Козлівської сільської ради для отримання у приватну власність земельної частки (паю) громадянка [PERSON] відсутня. Жодна невитребувана земельна ділянка по Козлівській сільській раді за нею не закріплена. В відзиві на заперечення представник Козлівської сільської ради просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав відзив на позовну заяву де зазначає, що з позовними вимогами позивача [PERSON] не згодні з наступних причин. Позивачем не додано доказів щодо наявності поважності причин пропуску строку позовної давності та доказів звернення до відповідача з заявою про видачу (витребування) сертифікату на право на земельну частку (пай) у 1995-1998 роках. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог громадянина [PERSON] райдержадміністрація не зможе виконати рішення Новопсковського районного суду Луганської області, оскільки з 01.01.2013 райдержадміністрації не розпоряджаються землями державної власності сільськогосподарського призначення (землями резервного фонду та землями запасу). Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, як розпорядник земель державної власності сільсьгоспризначення необхідно було залучити до справи у якості відповідача або співвідповідачем за зазначеним позовом, а не у якості третьої особи. У відзиві представник відповідача просить справу розглядати без її участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управляння Держгеокадастру у Луганській області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав пояснення з приводу позовної заяви, причини не явки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. В своїх поясненнях представник третьої особи просить застосувати позовну давність у зазначеній цивільній справі, відмовити в задоволенні позову повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 18 липня 2001 року - [PERSON], [INFO], уродженець с. Новобіла Новопсковського району Луганської області. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є сином [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], вданого 18.04.1958 Новобілянським сільським ЗАГСом Білолуцького району Луганської області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 06 грудня 2017 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла [INFO], у віці 74 років, актовий запис про смерть №7. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 12,70 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені «Колос» с. Козлове Новопсковського району Луганської області. З урахуванням п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно якого Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, до вимог позивача про визнання права на майно в порядку спадкування за законом мають застосовуватися положення ЦК УPCP 1963 року, оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР. Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Померла [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON] Згідно довідки №679, виданої 11.12.2017 Виконавчим комітетом Козлівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, згідно запису погосподарської книги села Козлове, [PERSON], проживала за адресою: [ADDRESS], та знята з реєстраційного обліку в зв'язку зі смертю, [INFO], а/з № 07 від 13.09.1995. На час смерті з нею за вказаною адресою були зареєстровані: син - [PERSON], [INFO], невістка - [PERSON] - [INFO], онука - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON] - [INFO], онука - [PERSON] - [INFO]. Зазначена обставина також підтверджується Довідкою (витягом із погосподарської книги) від 11.12.2017 вих №678, виданою Козлівською сільської ради Новопсковського району Луганської області. З довідки №680 від 11.12.2017, виданою Козлівською сільською радою Новопсковського району Луганської області вбачається, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], протягом шести місяців [PERSON] фактично прийняв спадщину, посадив огород навесні 1996 року, зробив ремонт будинку восени 1995 року. З постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальова А.О. від 18.12.2017 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, вбачається, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], та є таким що прийняв спадщину. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №51296198 від 20.03.2018 спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутні. Згідно постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальова А.О. від 18.12.2017 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] на підставі того, що померла була внесена в списки, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю, але у зв'язку зі смертю не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку. В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом, але не може цього зробити, так як за життя спадкодавець не встигла отримати ні сертифікату на право на земельну частку (пай), ні державного акту на право власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в колгоспі «Октябрь» Новопсковського району Луганської області в періоди з 21.10.1950 по 30.01.1976. В подальшому в 1992 році рішенням зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Октябрь» Козлівської сільської ради Новопсковського району Луганської області перейменовано колгосп «Октябрь» в колективне сільськогосподарське підприємство «Колос», що підтверджується трудовою книжкою колгоспника №149 від 25.10.1966 виданої на ім'я [PERSON] та архівною довідкою від 20.03.2018 за №19/01-19 виданою Архівним відділом Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області. Відповідно до пояснень Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 02.03.2018, за інформацією Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, [PERSON] дійсно внесена в списки, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] виданого Новопсковською районною Радою народних депутатів від 16.01.1995 по КСП «Колос» за № 56 (пенсіонери). Матеріалами справи встановлено, що мати позивача [PERSON] дійсно внесена в списки, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] виданого Новопсковською районною радою народних депутатів від 16.01.1995 по КСП «Колос» за №56 (пенсіонери). Згідно розпорядження Новопсковської РДА від 24.12.2001 №622 та додатку до нього «Перерахунок земельної частки (паю) та її вартості по КСП «Колос» Новопсковського району» розмір земельної частки (паю) складає 12,70 умовних кадастрових гектари. Їх вартість з урахуванням коефіцієнтів індексації 1,756 та 4,796 станом на 01.01.2018 становить 302856,85 грн., що підтверджується довідками виданими Відділом у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 07.12.2017 за №31-12-0.23-1606/109-17 та від 26.01.2018 за №23/169-18. Згідно ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну мастку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Отже, судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], належало право на земельну частку (паю) розміром 12,70 в умовних кадастрових гектарах по КСП «Колос» Новопсковського району Луганської області, оскільки вона була внесена до списку доданого до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] виданого Новопсковською районною радою Радою народних депутатів від 16.01.1995. Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 12,70 в умовних кадастрових гектарах, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи. Що стосується доводів представників відповідачів Козлівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, та представника третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області стосовно строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до постанови про відмову вчинення нотаріальних дій від 18.12.2017 Новопсковської державної нотаріальної контори, позивач своєчасно прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно не має можливості оскільки спадкодавець за життя не отримала сертифікату або державного акту на право власності на земельну частку (пай). Відповідно до статті 71 ЦК Української РСР (1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст. 76 ЦК Української РСР). Аналогічні вимоги щодо загального строку позовної давності містить і ст.257 ЦК України. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Судом встановлено, що позивач про порушення свого права дізнався лише в 2017 році, коли отримав довідку №31-12-0.23-1606/109-17 від 07.12.2017, видану Відділом у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області та почав збирати необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з чим він не пропустив строк позовної давності. Також суд не приймає доводи третьої особи про те, що [PERSON] право на земельну частку (пай) по КСП «Колос» не реалізувала, оскільки не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), так як це спростовується п. 24 постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004, відповідно до якого член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved