Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Представник ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту в сумі 21742,04грн. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 11.01.2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL130732, згідно умов якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 10000,00грн., на строк до 05.01.2016 року, зі сплатою 39% річних за користування кредитом. У зв'язку з недотриманням [PERSON] зазначених умов кредитного договору, станом на 25.04.2016 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 21742,04грн., з яких: 8568,54грн. - прострочення заборгованість по кредиту; 8451,41грн. - відсотки; 4722,09 грн. -пеня, стягнення яких є предметом позовних вимог. Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причини неявки суду не надала. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 11.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №CL130732, невід'ємною частиною якого є Додаток №1 до Кредитного договору № CL130732, відповідно до умов якого, відповідачу надається кредит на задоволення особистих потреб як споживача у розмірі 10000,00грн., зі сплатою 39% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим строком повернення кредиту 05.01.2016 року (а.с.5-17) Відповідно до п. 2.4 Договору, у випадку несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання позичальника за Договором, кредитор має право стягнути з позичальника пеню, а позичальник при цьому зобов'язується сплатити таку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ. Позивачем виконано умови Кредитного договору №CL130732 від 11.01.2013 року та видано відповідачу готівку, що підтверджується меморіальним ордером №0139518UAH000262/61941 від 01.01.2013 року (а.с.26). Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у м.Києві [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.37), що також підтверджується витягом з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.53-54) Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Згідно ч.1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на день проведення розрахунку заборгованості - 25.04.2016 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 21742,04грн., з яких: 8568,54грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 8451,41грн. - відсотки; 4722,09грн. - пеня, що підтверджується поданими позивачем розрахунками. (а.с.18-19) Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором №CL130732 від 11.01.2013 року на загальну суму 21742,04грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved