Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі ордера ПТ №107626 від 26.11.2018 року, угоди про надання правової допомоги від 15.06.2018 року (а.с. 28, 29), звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом права власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 37,8 кв.м., в тому числі житлової площі 15,7 кв.м., та господарських будівель і споруд: літньої кухні - літ. Б,б, сараю - літ. В, погреба літ. Г, колодязя №2, що розташоване за адресою: вул. Полтавський шлях, буд. 396, смт Котельва Полтавської області, й до дня смерті належало [PERSON], яка померла 19.03.2014 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом спадкового майна, а саме: житлового будинку, є [PERSON] Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуючої обовязки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори [PERSON], яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно, оскільки не надано нотаріусу документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. На даний час позивач не має можливості прийняти спадщину за заповітом. Учасники справи у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 42-46). Представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 52). Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області 17.12.2018 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 51). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 19.03.2014 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІКЕ №263189, видане 19.03.2014 року Відділом ДРАЦС РС Котелевського РУЮ у Полтавській області (а.с. 13). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Полтавський шлях, 396, смт Котельва Полтавської області. Житловий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва на право особистої власності, виданого Виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області від 04.08.1999 року, право власності зареєстроване Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстровій книзі №2 за реєстровим №222, що підтверджується довідкою Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 06.06.2018 року №5443 та експертним висновком від 30.10.2018 року №056/703 (а.с. 17, 26). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 29.07.2014 року за №2967, [PERSON], яка померла 19.03.2014 року, була зареєстрована за адресою: [INFO]. При цьому на час відкриття спадщини [PERSON] за вказаною адресою постійно проживала одна (а.с. 21, 22). Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори [PERSON] 30.01.2002 року за реєстраційним №189, [PERSON], мешканка смт Котельва Полтавської області, вул. Жовтнева, 396, все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належало їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 24). Спадкова справа після смерті 19.03.2014 року [PERSON], заведена 30.07.2014 року за №121/2014 на підставі заяви про прийняття спадщини від імені [PERSON]. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило. Позивач не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуючою обовязки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у звязку з тим, що не надано нотаріусу документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 14). Згідно з ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved