Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом, у якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідача на користь КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» ( [ADDRESS] ) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.03.2020 року. На обґрунтування позову послався на те, що відповідач народила сина [PERSON] [INFO] та залишила його з невідомою особою старшого віку за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що громадянка не надала жодних документів, які посвідчують особу, а також документів на дитину. Місце перебування матері невідоме. За повідомленням лікаря ЗП-СМ м. Соснівки [PERSON] про виникнення загрози життю та здоров`ю новонародженої дитини, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 19.04.2018 року проведено акт соціального інспектування за вказаною вище адресою, в ході якого встановлено, що дитина в квартирі перебуває без матері, з особою, яка називає себе бабусею, однак жодних документів не пред`явила. 02.05.2018 року здійснено повторне відвідування, однак ніхто дверей квартири не відчинив, особа, яка перебувала в указаній квартирі, вела себе неадекватно, кричала, погрожувала членам комісії, повідомила, що дитина залишається з нею, дитячого харчування для хлопчика немає. 08.05.2018 року комісією було відібрано дитину у особи, яка не надала жодних документів, матері дитини в квартирі не було, дитина перебувала у незадовільних житлово-побутових умовах, харчування для дитини було відсутнє, в квартирі відсутнє газопостачання. Такі обставини, в яких опинилась дитина, загрожували її життю і здоров`ю. Після того хлопчик був доставлений у дитяче відділення Червоноградської ЦМЛ. Вага дитини при поступленні становила 3 кг 700 г, коли необхідна вага для дитини на 1 місяць 11 днів - 4 кг 200 г, що пов`язано з неправильним режимом харчування та доглядом. За висновками лікарів у хлопчика діагностовано гіпотрофію I ст. 15.05.2018 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , було переведено у КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» за висновком комісії з питань захисту прав дитини. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2018 року відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від одинокої матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно з листом КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» від 31.01.2020 року мама дитини - [PERSON] жодного разу не відвідала дитину, не цікавиться його розвитком, станом здоров`я, лікуванням, один раз відвідувала бабуся у червні 2018 року. Стверджує, що [PERSON] ніде не зареєстрований, проживання дитини з матір`ю загрожує життю та здоров`ю дитини. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 17.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 11.06.2020 року відкладено підготовче провадження у даній справі. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 21.07.2020 року підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судові засідання, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник третіх осіб подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Як передбачено ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідач є одинокою матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00020122145 від 11.05.2018 року. Згідно з актом, складеним ст.інспектором Червоноградського ЮП ВП ГУ П у Львівській області, ДОП Червоноградського ВП ГУ П у Львівській області, заступником міського голови, спеціаліста у справах дітей, директора Червоноградського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, секретаря Соснівської міської ради, лікаря ЗП-СМ у помешканні, що за адресою: [ADDRESS] виявили жінку похилого віку та немовля, документів особа похилого віку не надала. Пізніше дана громадянка стверджувала, що вона [PERSON] , громадянка Російської Федерації. На запитання про матір хлопчика відповіла, що та протягом тривалого часу перебуває у Львові. На запитання чим годує дитину та коли останній раз годувала, відповісти не змогла. Хлопчик був кволий, блідий. За словами [PERSON] він не буває на свіжому повітрі, на вулицю вона з ним не виходить. Санітарний стан помешкання незадовільний, газопостачання відсутнє, немає продуктів харчування для дорослої особи та для дитини. Хлопчик спить на твердому кухонному кутку. Подальше перебування дитини в таких умовах становило загрозу для її життя та здоров`я. Згідно з витягом з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 29.05.2018 року № 110 відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від одинокої матері [PERSON] . Направлено малолітнього малолітнього [PERSON] , [INFO] , у КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» на повне державне забезпечення. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2018 року відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від одинокої матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно з повідомленням КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» від 27.09.2019 року у 2019 році ніхто з родичів дитину не відвідували, не цікавилися станом її здоров`я та долею ні в усній, ні в письмовій формі. Відповідно до повідомлення КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» від 31.01.2020 року [PERSON] перебуває у закладі з 15.05.2018 року і за весь період [PERSON] відвідувала онука останній раз 27.06.2018 року і з цього часу не зверталася у заклад щодо стану здоров`я, фізичного та розумового розвитку ні в усній, ні в письмовій формі. У відповідності до витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 19.02.2020 року № 28 позбавлення батьківських прав одинокої матері [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є доцільним. За положенням ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противиться неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Дитина має право звернутись за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Суд при ухваленні рішення враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Суд вважає, що наявність вини батьків належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Ураховуючи доводи та мотиви позовної заяви, висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому, з метою захисту прав та інтересів дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Згідно з ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і у твердій грошовій сумі. Частинами 1, 2 статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, зумовлені його розвитком та станом здоров`я, беручи до уваги те, що відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально сина не утримує, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів також підлягає задоволенню. Суд,

Outcome: approved