Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь державного закладу чи особи, яка буде опікуватись [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на користь державного закладу чи особи, яка буде опікуватись [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої [PERSON] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття В судове засідання представник позивача - Дубіна Н.Ю. не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив не надали. Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернутий конверт з повідомленням та довідкою з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Відповідно до ст.280 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, органами опіки та піклування с районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міським, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину іі дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний тa моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідачі свідомо ухиляються від своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтв про народження малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] є матір`ю (а.с.9-12). За інформацією директора КЗ «СЗШ №9» №137 від 17.04.2019 року, №254 від 05.09.2019 року, а також інформації Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради №2074 від 05.09.2019 року, [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітніх дітей, зловживає алкогольними напоями, шкільним життям дітей не цікавиться, у позаурочний час поведінку та місце знаходження дітей не контролює. Малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] приходять до школи неохайні, у брудному одязі, голодні, мають пропуски без поважних причин (а.с.16-17). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.05.2019 року, 13.05.2019 року, 15.07.2019 року, 24.07.2019 року, 07.08.2019 року, 17.10.2019 року за адресою: [ADDRESS] , житлове приміщення є непридатним для проживання дітей: будинок не опалюється, газопостачання відсутнє, водопостачання не підведено, санітарно-гігієнічний стан приміщення незадовільний (а.с18-22, 36). Відповідно повідомлення директора Покровського міського центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді від 04.09.2019 року, за адресою: [ADDRESS] знаходяться малолітні діти без догляду батьків, які звертаються до сусідів з проханням нагодувати їх та зателефонувати матері (а.с.24). Актами органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 04.09.2019 року доведено, що за адресою: [ADDRESS] протягом тривалого часу без догляду батьків знаходяться малолітні: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.25,26). Згідно актів відвідування родин від 04.09.2019 року спеціалістами служби у справах дітей під час відвідування родин [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , які є рідними сестрами [PERSON] було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] залишили малолітніх [PERSON] та [PERSON] на виховання вищевказаних громадянок (а.с.27, 28). Відповідно до письмової заяви [PERSON] , яка надійшла до Покровського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 13.09.2019 року, вона підтверджує факт неналежного виконання нею своїх батьківських обов`язків, що призвело до залишення дітей без батьківського піклування (а.с.31, 32). Відповідно до постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.33). Згідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.09.2019 року стосовно [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (справа №182/6501/19, провадження №1-кс/0182/3152/2019) (а.с.34). За інформацією Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області №49/24858 від 22.10.2019 року, [PERSON] до адміністративної відповідальності притягувалась: 16.06.2019 року за ч.1 ст.184 КУпАП, 23.05.2012 року за ч.1, ч.2 ст.184 КУпАП, 31.07.2019 року за ч.1, ч.2 ст.184 КУпАП. [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП 19.09.2019 року, на даний час перебуває на обліку у Покровському відділенні поліції Нікопольського ВПГУНП в Дніпропетровській області, як сімейний насильник (а.с.37). Згідно інформації КЗ «ЦМЛ м. Покров» ДОР» №2742 від 24.10.2019 року, [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у лікаря-нарколога (а.с.38). За інформацією КЗ «ЦМЛ м. Покров» ДОР» №2826 від 31.10.2019 року, [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у лікаря-нарколога (а.с.39). Згідно запрошення [PERSON] та [PERSON] було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини 19.11.2019 року, на яке вони не з`явилися, про причини своєї відсутності заздалегідь не повідомили (а.с.42-45). Про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав свідчить висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради №483 від 27.11.2019 року, яким встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , ніяким чином не піклується про малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зловживає алкогольними напоями, шкільним життям дітей не цікавиться, у позаурочний час поведінку та місце знаходження дітей не контролює, не цікавиться їх станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідним харчуванням, доглядом, лікуванням, а [PERSON] , [INFO] не піклується про малолітню [PERSON] , [INFO] , яка приходить до школи неохайна, у брудному одязі, голодна, має пропуски без поважних причин (а.с.46). Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року) ратифікованої Постановою BP №789-ХП від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України). А тому суд погоджується з позивачем, що така поведінка та бездіяльність відповідачів, як батьків, суперечить інтересам дітей, порушує їх права, гарантовані міжнародним та національним законодавством. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, відповідачі по справі не займаються вихованням та матеріальним утриманням своїх малолітніх дітей, свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не проявляють до дітей батьківської уваги та турботи, а тому позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідачів батьківських прав відповідають інтересам дітей та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved