Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача посилалася на ту обставину, що позивач та відповідач мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка навчається на першому курсі Одеського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, на денній формі навчання на контрактній основі. Вартість навчання за умовами освітнього договору становить 15800,00 грн на рік. Оскільки у добровільному порядку матеріальну допомогу відповідач не надає, офіційно працевлаштований, представник позивача просила стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Третя особа у підготовче судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів як в цілому, так і кожному доказу окремо, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.11.2002 року). За свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03.11.2017 року, [PERSON] після розірвання шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . За свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 09.11.2018 року, [PERSON] після державної реєстрації зміни імені має ПІБ: [PERSON] . З довідки №02-13-300 від 14.09.2020 року, виданої Одеським регіональним інститутом державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, вбачається, що [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету Публічного управління та адміністрування; навчається на договірній основі, без отримання стипендії; термін навчання з 01.09.2020 року по 01.07.2024 року. За договором про надання освітніх послуг від 09.09.2020 року, укладеного [PERSON] та Одеським регіональним інститутом державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, вартість освітніх послуг, які надаватимуться для [PERSON] , становить 15800,00 грн з І по ІV рік навчання. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] є керівником Комунального підприємства «Наше село» Любимівської сільської ради. Таким чином, [PERSON] є повнолітньою дитиною, що продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Тому, на підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, враховуючи визнання відповідачем позову, наявність у нього постійного місця роботи, суд задовольняє позовні вимоги і стягує з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька, виходячи з того, що відповідач зобов`язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу доньці, та такий розмір не становитиме надмірного тягаря для відповідача, натомість буде мінімальним гарантом захисту права дитини, гарантованого ст.27 Конвенції про права дитини та ст.8 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд,

Outcome: approved