Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Представник позивача 11.03.2015 року звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, посилаючись на те, що відповідач є споживачем природного газу та перебуває в договірних відносинах з ПАТ «Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання за адресою в с. Кірове Полтавського району та області по вул. Комсомольська, 33, оскільки є власником даного домоволодіння, що підтверджкється витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно чого на даного абонента відкрито особистий рахунок № 36592 для здійснення оплати та видано розрахункову книжку ( розрахунковий документ ) та укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання 26.12.2009 року. Згідно п.9 ст.110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого не відоме, пред»являються за місцезнаходженням майна відповідача. Згідно ст. 322 ЦК України визначено, шо власник зобов»язаний утримувати майно, шо йому належить. Відповідно до п. 10 та 11 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою КМУ України № 2246 від 09.12.1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» ( Правила ), розрахунки населення за надані послуги з газопостачання проводяться за фактично діючими цінами на основі фактичних показників лічильника газу. У разі відсутності газового лічильника плата за послуги з газопостачання розраховуються відповідно до встановлених законодавством норм споживання газу. Відповідно до ст.1 п.22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року ( з наступними змінами та доповненнями ), споживачем - є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для власних потреб. Згідно ст.1 п.7 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року ( з наступнім змінами та доповненнями ), договір це - усний чи письмовий правочин між споживаем та продавцем ( виконавцем ) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами ( розрахункові документ ). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.1 визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Таким чином, відповідач є споживачем природного газу, та перебуває у правових відносинах з ПАТ «Полтавагаз», але неналежним чином виконує взяті на себе зобов»язання, а саме не сплачує за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ПАТ «Полтавагаз». Так, відповідно до вимог ст. 29 Постанови КМУ від 09.12.1999 року № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» ( з наступній змінами та доповненнями ), споживач природного газу зобов»язаний укласти договір; пройти інструктаж з безпечного користування газом у побуті, в тому числі ознайомитися з інструкцією з правил безпечного користування газовими приладами і пристроями; виконувати вимоги Правил безпеки систем газопостачання та цих Правил; своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Відповідно п. 17 Правил розрахунковим періодом для розміру оплати послуг газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового період послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» законодавчо визначено, що істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора, зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків. Станом на 01.02.2015 року сума заборгованості становить 2 173,04 грн. інфляційних нарахувань - 470,33 грн., 3% річних - 91,31 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання його умов не допускається, ст. 526 ЦК України законодавчо закріплено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Вимоги ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обов»язковим для виконання сторонами. Свої зобов»язання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу з гарантованим рівнем надійності безпеки, якості та тиску ПАТ «Полтавагаз» виконало належним чином. Зобов»язання щодо своєчасної оплати вартості прийнятого природного газу та послуг з його постачання, в порушення вимог ст. 526, 714 ЦК України, п. 29 Правил з боку споживача природного газу ( боржника ) виконані не належним чином. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» законодавчо визначено, що істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору. Згідно ст. 96 п.3 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо : заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Відповідно до ст.101 ч.2 ЦПК України визначено, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник уцьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Оскільки, у видачі судвого наказу було відмовлено, тому ПАТ «Полтавагаз» змушено звернутися до суду в позовному провадженні. Відповідно до ст. 99 ч.2 ЦПК України, визначено, що у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред»явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. ПАТ «Полтавагаз при зверненні до суду при подачі судового наказу було сплачено суму судового збору - 121,80 грн., таким чином доплата становить - 121,80 грн. Прохав стягнути з відповідача на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» 2 173,04 грн. - основного боргу, 470,33 грн. - інфляційні нарахування, 91,31 грн. - 3% річних, та понесені судові витрати в розмірі - 243,60 грн. - судового збору. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Представник позивача, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав, надавши можливі докази на його підтвердження, не заперечував щодо винесення по справі рішення в заочному порядку ( а. с. 38 39 ). Відповідач, будучи належним чином повідомленим, жодного разу в засідання не з»явився, про що в матеріалах справи мається підтвердження у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 36, 37), від нього не надійшло повідомлення про причини неявки або про відкладення справи слуханням. Тому, суд, за згодою представника позивача вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 4 - 15. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 526 ЦК України, так як зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Питання застосування позовної давності сторонами перед судом не порушувалося.

Outcome: approved