Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобовязань по сплаті коштів за наданий йому кредит, що є підставою для стягнення заборгованості в розмірі 2 676 грн. 08 коп. 23 квітня 2018 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу строк протягом 15 днів з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ч.ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач 16жовтня 2018 року особисто отримав копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами. Разом з тим, в установлений в ухвалі про відкриття провадження строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, а тому вказану справу слід вирішити на підставі наявних в ній матеріалів спращеному позовному провадженні в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 06 січня 2017 року сторони уклали договір про встановлення ліміту кредитування № 6544479, за яким відповідачу встановлено ліміт кредитування в сумі 0,00 грн.в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок. Відповідач ознайомився і погодився з умовами надання кредиту, про що свідчить підпис відповідача. Позивач виконав свої зобов'язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі, що підтверджується випискою руху коштів по рахунку. Відповідач взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком Згідно ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обовязок боржника в разі порушення зобовязання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобовязання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 26грудня 2017 року, складається із: - заборгованості за кредитом в розмірі 1 991 грн. 07 коп.; - прострочені відсотки в розмірі 304 грн. 03 коп.; - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту в розмірі 49 грн. 72 коп.; - нараховані відсотки в розмірі 91 грн. 26 коп.; - пеня в розмірі 240 грн., що в загальному розмірі становить 2 676 грн. 08 коп. та сумнівів у суду не викликає. Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved