Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 11-713-850-2-18-Г від 08.02.2018 у сумі 25127,03 гривень станом на 01.09.2020. \~Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 11-713-850-2-18-Г від 08.02.2018 (з ануїтетними платежами) відповідачка отримала кредит у сумі 16163,79 гривень на строк з до 07.02.2020 включно, з процентною ставкою за користуванням кредитом - 15% річних, комісійною винагородою 2,5 % від суми кредиту, штрафів у разі порушення строків сплати платежів 45% від суми кредиту. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № TR.1735136.50715.46 від 08.02.2018 та випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 08.02.2018 до31.08.2020. Відповідачка свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.09.2020 у неї утворилася заборгованість у сумі25127,03 гривні. Відповідачка [PERSON] відзив на позов не надала. Ухвалою суду від 19.10.2020 відкрито провадження у даній справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка в судове засідання 11.11.2020 та 02.12.2020 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не надала. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 08.02.2018 між ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого з 31 жовтня 2018 року є АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11-713-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до п. 1.1, 1.2., п. 1.3 та п. 1.4 якого відповідачка отримала кредит на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою у розмірі 16163,79 гривень на строк від 08.02.2018 до 07.02.2020 включно, з процентною ставкою за користуванням кредитом, що нараховується на суму заборгованості - 15% річних. Відповідно до п. 3.2.1, 3.2.3, 3.2.4 Договору позичальник зобов`язався повернути одержаний кредит у повному обсязі до 16.00 години 07 лютого 2020 року; своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах; у день підписання договору і не менше ніж на строк його дії застрахувати своє життя на користь кредитодавця. Згідно з п. 2.9, 4.1, 4.4 Договору, погашення кредитної заборгованості та сплату процентів за договором позичальник здійснює щомісячними ануїтетними платежами у сумі 1192,81 гривня. У разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 днів, кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом у повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому в п. 2.11 договору (0,1% річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3 договору. Відповідно до п. 6.3 Договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Як вбачається з п. 6.2 договору позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтет них платежів та комісійної винагороди, 45 % від суми кредиту - за неповернення кредиту у строк до 07.02.2020 (п.3.2.1 Договору). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у вигляді грошових коштів у сумі 16163,79 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки № TR.1735136.50715.46 від 08.02.2018 та випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 08.02.2018 до31.08.2020. [PERSON] свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 01.09.2020 у неї за кредитним договором № 11-713-850-2-18-Г від 08.02.2018 утворилася заборгованість у сумі 25127,03 гривні, яка складається з : суми заборгованості за кредитом 15426,18 гривень, суми нарахованих та не сплачених відсотків за період з 01.04.2018. до 31.08.2020 у сумі 810,78 гривень, суми нарахованої та не сплаченої комісії за період з квітня 2018 року до липня 2018 року включно у сумі 1616,36 гривень, штрафу у сумі 7273,71 гривня. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами, законними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2102,00 гривень. \~

Outcome: approved