Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» про визнання договору оренди землі недійсним, скасування державної реєстрації договору та витребування земельної ділянки, третя особа: відділ Держземагентства у Кегичівському районі Харківської області. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, надали заяви про слухання справи у їх відсутність. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами та поясненнях представника позивача у судовому засіданні, що відбулося 27.02.2014 р. вбачається, що на підставі Державного акту на право приватної власності серії III-ХР №070630 від 10.12.2002 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 6,16 га, на території Бесарабівської сільської ради Кегичівського району, з кадастровим номером 6323180600:03:000:0155. 03.01.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі №1398, що зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам України», про що здійснено запис від 30.07.2008 року №040869600140. Вважає, що цей договір суперечить вимогам ЦК України, Закону України «Про оренду землі» і повинен бути визнаний судом недійсним, з наступних підстав: - підписаний не уповноваженою особою, оскільки директор Снігур Ю.О., діяв на підставі Статуту, що затверджений загальними зборами 21.01.2008 року, а зареєстрований 30.01.2008 року; - нормативна грошова оцінка визначена лише 12.02.2008 року, відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №23/4/230, а отже на момент підписання Договору розмір орендної плати був не визначений; - не містить умов, щодо порядку індексації орендної плати та відповідальність у разі її несплати, що є обов'язковою його умовою. Тобто у договорі не вказано всі істотні його умови. Також акт прийому - передачі не містить дати його складання. Просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, надав заперечення. Згідно з його письмових пояснень та пояснень наданих в судовому засіданні, що відбулося 27.02.2014 р., зазначив, що правовідносини між сторонами склались ще з 2003 року, коли позивач та СВК ім. Б.Хмельницького уклали договір №157 оренди цієї ж земельної ділянки. У зв'язку з реорганізацією вказаного підприємства, 24.12.2007 року проведено державну реєстрацію припинення СВК ім. Б.Хмельницького в результаті приєднання до ТОВ «Аграрний дім ім. Горького», запис № 14611120006000064, до останнього в якості правонаступника перейшли всі права та обов'язки СВК ім. Б.Хмельницького, в тому числі і право користування земельними ділянками на підставі існуючих договорів. З метою створення сприятливих умов, щодо належного використання договорів оренди землі, укладених з попередником та не порушення прав власників цих земель, між підприємствами укладено договір від 13.08.2007 року про об'єднання зусиль, щодо раціонального використання СВК ім. Б.Хмельницького орендованих земель. Таким чином, договір, який оспорює позивач, укладено сторонами з метою поновлення існуючих правовідносин по оренді землі. На момент приєднання підприємств, його керівник діяв на підставі статуту, що зареєстрований 19.04.2007 року за №14701050004000065, який встановив всі належні повноваження директору, як органу управління товариством. Зміни до вказаного статуту внесені 30.01.2008 року за №147010500013000065. Договір підписаний сторонами значно пізніше, дата 03.01.2008 року зазначена тільки тому, що сторони домовились про це, у зв'язку із застосування умов договору до відносин між сторонами, які склалися з початку календарного року з метою ведення бухгалтерського обліку за договором з початку нового фінансового року. Отже договір був підписаний пізніше, в цей період і збиралися документи, які необхідні були для його державної реєстрації. Всі ці роки позивач отримувала орендну плату і претензій у неї ніяких не було. Крім того, просить до правовідносин, що склалися застосувати строк позовної давності, який сплинув, ще 03.01.2011 року, оскільки з цього дня позивачу були відомі всі умови договору, так як вона його підписала. Представник третьої особи відділ Держземагентства у Кегичівському районі Харківської області, надав заперечення, в якому у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації договору оренди №1398 від 03.01.2008 року просить відмовити. Зазначає, норми закону, в який період, ким і як відбувалась державна реєстрація права оренди землі. У судовому засіданні досліджені: квитанції про сплату позивачем судового збору, в сумі 229,41 грн. та 14,20 грн. (а.с.1,2); копії паспорта позивача та ідентифікаційного коду (а.с.9,10), копія Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ХР №070630 від 10.12.2002 року на ім'я [PERSON] (а.с.14); копії договору оренди землі №1398 від 03.01.2008 року (а.с.15-16); копії актів прийому передачі та визначення меж земельної ділянки в натурі до нього (а.с.17,18); копія Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.02.2008 року №23/4/230 (а.с.19), лист від 28.02.2013 року позивача до відповідача з проханням розірвати вказаний вище договір оренди (а.с.20); лист відповідача вих.№150 від 13.03.2013 про заперечення проти цього (а.с.21). Надані представником відповідача: копія договору оренди землі №157 від 07.02.2003 року, що укладений між позивачем та СВК ім. Б.Хмельницького з актом передачі-прийому земельних ділянок від 07.02.2003 року (а.с.90-93,94); виписка з протоколу загальних зборів членів СВК ім. Б.Хмельницького від 10.08.2007 року №2, щодо питання про реорганізацію (приєднання) СВК ім. Б.Хмельницького шляхом приєднання до ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» та передання останньому, як правонаступнику усього належного йому майна, прав та обов'язків кооперативу (а.с.95); копія реєстраційної картки про проведення державної реєстрації, щодо цього від 24.12.2007 року (а.с.96-97); копія договору від 13.08.2007 року між вказаними вище підприємствами, щодо об'єднання зусиль, щодо раціонального використання орендованих земель, посіву та вирощування сільськогосподарських культур (а.с.98); копії витягів із статутів відповідача від 02.04.2007 року та 21.01.2008 року (а.с.99-101, 104), копії відомостей про видачу паїв за 2009-2010 рр., з підтвердженням факту тримання орендної плати позивачем (а.с.193-219), інші документи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 03.01.2008 року між [PERSON] та відповідачем по справі був укладений договір оренди землі №1398, площею 6,16 га, який зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.07.2008 року №040869600140. Позивачеві вказана земельна ділянка належить на праві приватної власності, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ХР №070630 від 10.12.2002 року. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 215 ЦК України встановлює, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК. Волевиявлення сторін оспорюваного договору оренди земельної ділянки від 03.01.2008 року визначено його змістом на час підписання правочину. Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», яка діяла на час укладання спірного договору оренди (03.01.2008 року), істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Оскільки договір оренди, як зазначив представник відповідача підписаний пізніше, а не 03.01.2008 року, а всі документи, які були необхідні для проведення його державної реєстрації збирались пізніше, то суд вважає, що в договорі зазначено розмір орендної плати. Умови індексації орендної плати містяться у п.п.5 та 10 оспорюваного договору, а щодо відповідальності, то це п.п.39,40. Крім того, судом взято до уваги, що фактично договірні відносини між сторонами склалися ще, з 2003 року і до цього часу претензій ніяких не було. Ніяких застережень або зауважень щодо незгоди з певною частиною умов договору чи їх змісту під час його підписання позивачем договору надано не було. Сторони визначили свої відносини в договорі оренди землі на свій розсуд у відповідності із положеннями ст.ст. 6, 627 ЦК України щодо свободи договору, в тому числі і дату його укладення, а саме 03.01, тобто з початку календарного року. Цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Відбулася фактична передача земельної ділянки, орендар використовує земельну ділянку, а орендодавець приймає орендну плату, що підтверджує також вільне волевиявлення сторін та спрямованість правочину на реальне настання правових наслідків. Доводи представника позивача фактично зводяться до незгоди з окремими формулюваннями умов договору та відмови орендаря розірвати договір. Проте у такому разі права особи не підлягають захистові шляхом визнання договору недійсним, оскільки крім того в договорі зазначено, що договір укладено на 10 років, з правом виходу через 5 років. Відсутність дати у акті приймання - передачі земельної ділянки, не може бути підставою для визнання оспорюваного договору недійсним. Враховуючи вище викладене, суд не знаходить підстав і для задоволення позовних вимог, щодо скасування державної реєстрації договору оренди землі та витребування земельної ділянки з незаконного володіння. Суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, про що заявлено представником відповідача по справі, оскільки, як вбачається, права позивача у відносинах, що склалися не порушені. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову представника позивача, судові витрати на користь позивача присудженню не підлягають. Розмір судового збору по вказаній категорії справ, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р., складає 229,41 грн., позивачем сплачено 243,61 грн., отже він має право на повернення надмірно сплачено його суми, а саме 14,20 грн.

Outcome: dismissed