Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

представник позивача адвокат Шмуйлова І.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася у Кремінський районний суд Луганської області з позовом до [PERSON] , в якому вказала, що під час їхнього шлюбу з відповідачем, у них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Кремінського районного суду Луганської області з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] до його повноліття. На даний час син досяг повноліття та навчається на 4 курсі Державного закладу «Дніпропетровський транспортно-економічний коледж», форма навчання денна. Дитина проживає у гуртожитку, за який сплачує позивач та перебуває на утриманні позивача. Оскільки заробітна плата позивачки є незначною, вона є інвалідом ІІ групи, інших доходів не має, позивач не в змозі самостійно, в повній мірі утримувати сина. Оскільки син продовжує навчання на денній формі, він не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому вона звертається до суду за захистом прав та просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою суду 09 грудня 2020 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано з ГУ ДПС у Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72)довідку про доходи відповідача за останні 12 місяців та інформацію про РНОКПП відповідача з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків. Інших процесуальних дій не вчинялося. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,\~позивачка надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засіданні не з`явився, надав письмову заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, а справу просив розглянути за його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] народилася [INFO] , їй присвоєно РНОКПП [NUMBER] та є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково (а.с. 4-7). Відповідач [PERSON] народився [INFO] , йому присвоєно РНОКПП [NUMBER] та є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково (а.с. 38-40). Згідно із паспортом громадянина України [NUMBER] , виданого 05 вересня 2017 року, органом 4447 та Довідкою про внесення відомостей до ЄДДР №468594-2020 від 04.06.2020 [PERSON] народився [INFO] в м. Луганськ Луганської області та йому присвоєно РНОКПП [NUMBER] (а.с. 8-9). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] та відповідно до рішення Кремінського районного суду Луганської області №2-1277 від 26 серпня 2004 року з [PERSON] , 1977 р.н., уродженця м. Кремінна Луганської області було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини доходів відповідача, починаючи з 17 серпня 2004 року і до повноліття (а.с. 10). Як вбачається із довідки № 1024, виданої 03 вересня 2020 року Державним навчальним закладом «Дніпровський транспортно-економічний коледж» [PERSON] , [INFO] , є студентом ДНЗ «Дніпровський транспортно-економічний коледж» (І-го рівня акредитації), групи 275-17-1, 4-го курсу, спеціальності 275 «Транспортні технології», відділення «Транспортне», форма навчання Денна, за кошти Державного бюджету, термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року (а.с. 11). [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , отримував доходи у вигляді соціальних виплати у розмірі: за IV квартал 2019 року 4766 грн; за І квартал 2020 року 4914 грн; за ІІ квартал 2020 року 4914 грн; за ІІІ квартал 2020 року 5136 грн (а.с. 32, 34). Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, але не довше, як до досягнення нею 23-х років, вважаючи за необхідне стягувати аліменти, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У статті 182\~СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі\~ст.\~199\~СК України,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні даного питання суд враховує правову позицію, яку викладено в Постанові Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якої обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, враховуючи обставини визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що у позивача є підстави звертатися до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, а у суду є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів. Враховуючи, що повнолітній син сторін продовжує навчання, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти в розмірі, визнаному відповідачем, а саме - ј частини всіх видів заробітку (доходу) і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд вбачає підстави для застосування такого негайного виконання. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на зазначене, оскільки як позивач так і відповідач є інвалідами ІІ групи, а тому звільнені від сплати судового збору, судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved