Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 15.06.2016 по 15.02.2017 у розмірі 22000,00 грн. Заочним рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 12.10.2018 позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі (а.с.32-34). 07.11.2018 представник відповідача ПАТ «СМНВО» Фролова О.Г. звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 12.10.2018 у даній справі. Справу просила розглянути за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.36-41). Ухвалою суду від 17.12.2018 заяву представника відповідача ПАТ «СМНВО» Фролової О.Г. задоволено, заочне рішення Недригайлівського райсуду від 12.10.2018 скасовано та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.61-63). Належним чином повідомлений позивач [PERSON] у судове засідання не прибув. Представник відповідача ПАТ «СМНВО» Фролова О.Г. у судове засідання не прибула, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, на виконання ухвали суду про витребування доказів надала суду довідку-розрахунок про всю нараховану та невиплачену [PERSON] заробітну плату, яку просила врахувати при ухваленні рішення судом (а.с.78-80). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 14 лютого 2013 року позивача [PERSON] на підставі наказу № 992/ВК від 31.01.2013 було прийнято на роботу у відділ № 383 насосного обладнання спеціального конструкторського бюро на посаду провідного інженера-конструктора другої категорії Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе». З 01 вересня 2015 року ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». Наказом № 1555 від 15.02.2017 позивача [PERSON] звільнено з роботи відповідно до ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.7-9). За період з 15.06.2016 по 15.02.2017 заробітна плата відповідачем позивачу [PERSON] не виплачувалась у зв'язку з відсутністю коштів. Станом на 15.02.2017 заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем становить 24086,95 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 31.01.2019 № 16-07/116 (а.с.79). Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, але враховуючи, що позивачем заявлені вимоги у розмірі 22 000 грн., розмір яких останнім не уточнювався та не змінювався,

Outcome: approved