Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов 'язань по сплаті коштів за наданий їй кредит, що є підставою для стягнення заборгованості в розмірі 54 083 грн. 37 коп. Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову. Відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, ні заперечень, ні відзив на позовну заяву не подала. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку в спрощеному провадженні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 07 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Державний ощадний банк України» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала кредитну заяву № 45925660 від 07 лютого 2018 року. 13 лютого 2018 року між сторонами укладено договір про споживчий кредит № 1180_0726 за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 50 000 грн. на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12 лютого 2023 року зі сплатою відсотків у розмірі 56% річних. Згідно п. 4.2.1 кредитного договору, позивач та відповідач домовились, що банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому договору. Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору встановлює право банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком Згідно ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1 ст. 1050 цього Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 10 вересня 2018 року, складається із: - загальної суми простроченого кредиту в розмірі 46 654 грн. 37 коп., - загальної суми прострочених чергових платежів по нарахованим відсоткам в розмірі 6 751 грн. 87 коп., - загальної суми пені за несвоєчасну сплату чергових платежів за кредитом в розмірі 387 грн. 95 коп., - загальної суми пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 230 грн. 10 коп., - загальної суми 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу в розмірі 34 грн. 51 коп., - загальної суми 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам з травня 2018 року по вересень 2018 р. в розмірі 24 грн. 57 коп., що в загальному розмірі становить 54 083 грн. 37 коп. та сумнівів у суду не викликає. Таким чином, пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача.

Outcome: approved