Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 27.11.2013 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача гарантійну суму у розмірі 49 200,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на наступне. 05.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про намір передати у власність об'єкт нерухомості, відповідно до якого відповідач зобов'язувалася передати у власність позивачу (укласти договір купівлі-продажу) об'єкт нерухомого майна, що має наступні характеристики: місцезнаходження будинку: [ADDRESS]; місцезнаходження приміщення: в межах рядів «Ас»-«Бс» в осях 7с-11с; черга будинку: друга; секція: третя; поверх: перший; загальна площа не житлового приміщення: 78,50 кв.м. На момент укладання договору про намір у відповідача на вищезазначений об'єкт нерухомості не були в повному обсязі оформлені документи, проводилась державна реєстрація прав власності згідно до інвестиційного договору між відповідачем та ТОВ дружнє підприємство технологічної групи «Екіпаж». До підписання договору купівлі-продажу у якості гарантії виконання зобов'язання позивач передав відповідачу, а відповідач прийняла у присутності свідка співробітника ТОВ «Виробничо-правова фірма «КРОНА» [PERSON] гарантійну суму у розмірі 24 600,00 грн. Гарантійна сума являлась частиною сплати за вищевказаний об'єкт нерухомості. Згідно договору про намір, відповідач зобов'язувався передати у власність позивачу об'єкт нерухомості на умовах викладених у договорі про намір та отримати грошові кошти, а позивач у свою чергу, зобов'язувався прийняти вказаний об'єкт нерухомості та сплатити за нього вартість визначену у договорі, а також передати відповідачу гарантійну суму. Згідно п.4 та п.5 договору з метою укладення договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості сторони повинні з'явитися 01.02.2013 року до 14 години у приміщення ПН ХМНО [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.15 договору про намір відповідач до моменту укладання договору купівлі-продажу зобов'язувалася за власний рахунок виконати усі необхідні дії, які пов'язані з підготовкою документів для укладання договору купівлі-продажу. Але, у зв'язку із затримкою у отриманні усіх необхідних документів для укладання договору купівлі-продажу, відповідач запропонував укласти додаткову угоду щодо перенесення строку укладання зазначеного договору. Відповідно до укладених додаткової угоди від 01.02.2013 року до договору про намір, строк укладання договору купівлі-продажу було перенесено на 15.02.2013 року та додаткової угоди від 12.02.2013 року до договору про намір строк укладання зазначеного договору було перенесено на 28 лютого до 12.00 год. З метою підготовки документів для укладання договору купівлі-продажу, відповідач після 16 лютого 2013р. передав співробітникам ТОВ «ВПФ «Крона» свідоцтво про право власності та технічний паспорт на не житлове приміщення, у яких були виявлені невідповідності щодо об'єкту нерухомості, який був предметом договору про намір. У свідоцтві про право власності була вказана загальна площа об'єкту нерухомості 61,3 кв.м, що не відповідало характеристиці об'єкту, вказаному у договорі про намір та наданих документах. При укладанні додаткових угод щодо продовження терміну договору про намір, інформація про те, що правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомості не відповідають характеристиці об'єкту відповідно до умов договору про намір відповідачем був прихований. Співробітники ТОВ «ВПФ «Крона» звернули увагу відповідача на невідповідність наданих документів, після чого відповідач перестав виходити на зв'язок. 28.02.2013р. відповідач для укладення договору купівлі-продажу не житлового приміщення до ПН ХМНО [PERSON] не з'явилась, що підтверджується актом від 28.02.2013р. Усі спроби врегулювати з відповідачем питання щодо повернення позивачу гарантійної суми сплаченої як частини вартості за об'єкт нерухомості у сумі 24 600 грн. відповідно до умов договору виявились марними. Тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його підсутність, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, надала до суду клопотання про перенесення розгляду справи до 06.03.2015 року. Суд, оцінює дане клопотання як затягування розгляду справи, оскільки після перегляду заочного рішення від 26.02.2014 року, відповідачка з'явилась лише 1 раз-19.11.2014 року, на інші засідання надає клопотання про перенесення судового засідання. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до технічного паспорту від 08.01.2013 року, відповідачу належать на праві власності нежитлові приміщення підвалу, 1-го поверху в літ. «А-9-10», що підтверджується витягами з державного реєстру прав на нерухоме майно від 16.02.2013р. №534544 та №534388. (а.с. 9-12). 05.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про намір передати у власність об'єкт нерухомості відповідно до якого відповідач зобов'язувалась передати у власність позивачу( укласти договір купівлі-продажу) об'єкт нерухомого майна. (а.с. 6). Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до п. 4 Договору про наміри від 05.12.2012 року, для передачі об'єкту нерухомості у власність позивачу, сторонам необхідно з'явитися до 14.00 год. 01.02.2013 року у ПН ХМНО [PERSON] Але відповідачка не з'явилась, у зв'язку з чим був укладений додаткова угода від 01.02.2013 року, згідно якого сторонам необхідно було з'явитись для передачі об'єкту нерухомості 15.02.2013 року до 14.00 год. (а.с. 7). Потім, у зв'язку з не підготовкою необхідних документів відповідачем, між сторонами 12.02.2013 року була укладена додаткова угода, відповідно до якої відповідач повинна була з'явитись 28.02.2013 року до ПН ХМНО [PERSON], але вона також не з'явилась.(а.с. 107). В своїх запереченнях відповідач посилається, що вона з'являлась до ПН ХМНО [PERSON] , але була змінена адреса ПН ХМНО [PERSON], що спростовуються листом ПН ХМНО [PERSON], яка повідомляє, що 28.02.2013 року вона здійснювала свою нотаріальну діяльність за адресою: [ADDRESS], а з 20 березня 2014 року вона здійснює нотаріальну діяльність за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 106). Відповідно до вимог ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір про наміри не був оспорений сторонами, а тому мав виконуватися у період його дії, який зазначено у додатковій угоді до договору, тобто у 15.02.2013 р. Відповідно до п.20 договору про наміри позивач передав відповідачці 24600 грн. у якості гарантії виконання зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено,що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до вимог ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Згідно п. 22 Договору про наміри, у випадку відмови відповідача (незалежно від обставин) продати об'єкт нерухомості на умовах, викладених в договорі, відповідач зобов'язаний повернути позивачу гарантійну суму у подвійному розмірі. Таким чином, судом встановлено, що свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі, а відповідачка не виконала, а саме відповідач надав документи на вище вказаний об'єкт нерухомості, де була вказана загальна площа нерухомості 61, 3 кв.м, що не відповідало Договору про наміри, який був укладений між сторонами та 28.02.2013 року відповідачка не з'явилась до ПН ХМНО [PERSON] для укладення договору купівлі-продажу нежилого приміщення, що підтверджується актом від 28.02.2013 року. Враховуючи вищевикладене, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved