Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Представник заявників [PERSON] звернулася до суду 21.05.2021 з заявою, в якій просить суд встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: факт родинних відносин між заявниками [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] , як між донькою, сином та матір`ю; факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.05.1998 на квартиру [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування заяви вказала, що батьки заявників [PERSON] та [PERSON] , 09.08.1972 уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від даного шлюбу у них народилися діти [PERSON] та [PERSON] . У паспортах батьків та свідоцтвах про народження дітей, які були складені російською мовою, їх прізвище було зазначено як « [PERSON] ». У зв`язку із загальним обміном паспортів зразка колишнього СРСР при отриманні паспортів громадян України відбулася розбіжність у написанні прізвища батьків, а саме, прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] », а [PERSON] як « [PERSON] ». На підставі розпорядження №С756 від 27.03.1998, органом приватизації УЖКГ виконкому криворізької міської Ради народних депутатів 15.05.1998 видано свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS] про право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] . Однак у даному свідоцтві дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] зазначено як « [PERSON] », хоча вірним є « [PERSON] ». Матір заявників [PERSON] померла [INFO] . Для отримання спадщини після її смерті до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори заявники звернулися із відповідною заявою. Однак, 01.09.2010 отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через розбіжності прізвищ заявників із прізвищем їх матері, оскільки у свідоцтвах про реєстрацію шлюбу їх прізвища зазначені як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначено як « [PERSON] ». На протязі всіх років ніхто не звертав уваги на невірне написання прізвищ. Однак на сьогодні, через розбіжності в документах у написанні її прізвища як « [PERSON] » та « [PERSON] », заявники не можуть реалізувати своє спадкове право після смерті їх матері. Оскільки встановлення зазначених факів неможливе в позасудовому порядку та має істотне значення для реалізації їх майнових прав, заявники вимушені звернутися до суду. Заявники та їх представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду від представника заявників надійшла заява про розгляд справи за її та заявників відсутністю, просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи правом участі у судовому засіданні не скористався, на електрону адресу суду направив заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши обставини, які мають значення для справи та визначившись з правовою нормою, яка підлягає застосуванню до вказаних правовідносин, суд вважає вимоги заявниці такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Такими юридичними фактами, згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України, можуть бути факт родинних відносин, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 09.08.1972 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1159, після якого прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 37). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] та у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру від 28.10.1998, його прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с. 15, 16). Прізвище [PERSON] у паспорті громадянина України серії [NUMBER] зазначено як « [PERSON] », а у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру від 28.10.1998, як « [PERSON] ». При цьому на сторінці паспорту про сімейний стан, зазначені відомості про реєстрацію шлюбу 09.08.1972 з [PERSON] (а.с. 17, 18). На запит представника заявників, начальником Інгулецького РВ у м. Кривий Ріг ГУДМС України в Дніпропетровській області Стрельцовим О. повідомлено, що у зв`язку із загальним обміном 14.12.1998 [PERSON] отримала паспорт громадянки України та у подальшому змін у її прізвище не вносилося (а.с. 32). Від шлюбу у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У свідоцтвах про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , відповідно, які викладені російською мовою, їх прізвища зазначені як « [PERSON] », а батьками зазначені: батько - [PERSON] (мовою оригіналу) та мати - [PERSON] (мовою оригіналу) (а.с. 13, 14). Між [PERSON] та [PERSON] 10.11.2001 укладено шлюб, зареєстрований, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №497, після реєстрації якого дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 22). Відповідно до відповіді начальника Саксаганського РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області Лелеко А., 08.12.2000 Саксаганським РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області документовано паспортом [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із досягненням нею16-річного віку. Будь-яких змін до її прізвища не вносилось. Зокрема, 18.12.2001 [PERSON] була документована паспортом громадянина України [NUMBER] у зв`язку із зміною прізвища на « [PERSON] » (а.с. 30). На запит представника заявників, начальником Інгулецького РВ у м. Кривий Ріг ГУДМС України в Дніпропетровській області Стрельцовим О. повідомлено, що 04.07.1997 [PERSON] отримав паспорт громадянина України на прізвище « [PERSON] » (а.с. 34). [PERSON] та [PERSON] 16.02.2008 уклали шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №70, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації даного шлюбу прізвище чоловіка змінено на « [PERSON] » (а.с. 23). Матір заявників, [PERSON] померла [INFO] . У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] її прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с. 19). У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.09.2008 №16429193 зазначено, що після смерті [PERSON] 19.09.2008 заведена спадкова справа №45476869 (а.с. 21). На звернення заявників про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кучман І.І. 01.09.2010 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у наданих документах встановлені розбіжності у прізвищі спадкодавця, яка у свідоцтві про смерть вказана як « [PERSON] », та у свідоцтвах про шлюб заявників їх прізвище вказано як « [PERSON] » (а.с. 20). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як визначено у п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. У своїй заяві представник заявників зазначає, що заявники знали, що у паспорті їх матері її прізвище викладено як « [PERSON] », однак на той момент ніхто на це не звертав увагу, однак на сьогодні така помилка створює для них перешкоду в оформленні спадщини після смерті їх матері. Як на\~доказ того,\~що у\~різних документах\~прізвище родини\~неодноразово зазначалось\~як « [PERSON] »\~так і\~« [PERSON] »,\~заявниками наданодиплом про освіту серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] навчався з 1977 по 1980 у Криворізькому технікумі гірничого транспорту (а.с. 35). [PERSON] з 1980 по 1984 навчалася у Криворізькому будівельному технікумі. У дипломі серії [NUMBER] прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] » (а.с. 36). Відповідно до атестату про повну загальну середню освіту серії [NUMBER] , [PERSON] у 2001 році закінчила середню загальноосвітню школу №66. Як зазначено у свідоцтві №2001/33 від 25.05.2001, [PERSON] з 01.09.1999 по 25.05.2001 навчалася у міжшкільному навчально-виробничого комбінату Дзержинського району м. Кривого Рогу. У вказаних документах прізвище заявниці вказано як « [PERSON] » (а.с. 38, 39, 40). [PERSON] у 1988 році закінчив Криворізьку середню школу №66 та отримав неповну середню освіту. У свідоцтві про неповну середню освіту серії [NUMBER] його прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с. 41). У військовому квитку [NUMBER] на ім`я [PERSON] (мовою оригіналу) на сторінці для визначення сімейного стану зазначено, що його батьком є [PERSON] (мовою оригіналу), матір [PERSON] (мовою оригіналу), сестра [PERSON] (мовою оригіналу) (а.с. 43-45). Таким чином, за аналізом документів та співставленням даних в них, суд приходить до висновку, що під час видачі паспорта громадянина України серії [NUMBER] , було допущено помилку у прізвищі [PERSON] , а саме, зазначено її прізвище як « [PERSON] ». Той факт, що [PERSON] є\~матір`ю [PERSON] \~та [PERSON] підтверджується обсягом наданих заявниками документів, проаналізованих судом, з яких чітко вбачається дійсність наявності між ними близьких родинних стосунків. Сам факт наявності у заявників свідоцтва про смерть [PERSON] , свідоцтва про шлюб з [PERSON] , інших документів стосовно [PERSON] (копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтва про право власності, документу про освіту) у своїй сукупності із встановленими обставинами приводять суд до переконання про доведеність факту родинних відносин між ними. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявникам для реалізації своїх спадкових прав після смерті матері на належне їй за життя майно, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин, із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для заявника істотне юридичне значення. Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Органом приватизації УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів 15.05.1998 видано свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , в якому зазначено, що на праві приватної спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24-26). На запит представника заявників в.о. начальника КП ДОР «Криворізьке БТІ» 20.04.2021 надано повідомлення, що згідно із архівною справою, станом на 31.12.2012, право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28). Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту належності [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), РНОКПП [NUMBER] , свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.05.1998, а саме квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, в якому дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] « [PERSON] » помилково зазначено як « [PERSON] », що зумовлено особливостями перекладу вказаного прізвища з російської мови на українську. Таким чином, приймаючи до уваги, що в написанні дошлюбного прізвища заявниці у свідоцтві про\~право власності\~на житло\~№ [NUMBER] \~від 15.05.1998 дійсно\~допущено помилку,\~а саме\~зазначено « [PERSON] »\~замість вірного\~« [PERSON] »,\~що неможливо\~виправити в\~позасудовому порядку,\~тому встановлення\~факту належності\~документу в\~судовому порядку\~є єдиним\~способом,\~що забезпечить\~можливість реалізації\~заявниці вільно\~та в\~повному обсязі\~всіх її\~прав.\~Відтак суд\~приходить до\~висновку про\~необхідність задоволення\~вимог в\~частині встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення,\~а саме:\~встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу,\~із встановленням\~вказаного факту,\~який знайшов\~своє підтвердження\~належними,\~допустимими та\~достатніми доказами\~в їх\~сукупності,\~має для\~заявниці істотне\~юридичне значення\~і не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявниками судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved