Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання однією сімєю. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 листопада 1979 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після одруження подружжя проживали разом, вели спільне сумісне господарство. На праві приватної спільної сумісної власності їм належала квартира за адресою: вул. Кузнєцова , 6/17 у місті Кривому Розі. З часом в їхньому сімейному житті виникли обставини, в результаті яких вони були змушені розірвати шлюб, однак за взаємною згодою, продовжували вести спільне сумісне господарство, підтримували фактичні шлюбні відносини та проживали однією сімєю. 18 квітня 2016 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлю укладений між [PERSON]О та [PERSON] було розірвано. Але фактично вони продовжували проживати разом, бути єдиною сімєю, мали спільний бюджет, вважали себе подружжям. Розірвання шлюбу вважали формальним з огляду на те, що його причиною стало отримання [PERSON] у спадщину нерухомого майна, а саме квартиру яку вона успадкувала після смерті батьків, де їй особисто належала частка у розмірі 3/10, на праві спільної часткової разом з братом і сестрою. У подальшому позивач мала намір викупити частки, що належали її рідним та переоформити на своє імя право власності на всю квартиру та особисто і самостійно розпоряджатись належним їй спадковим майном. Крім того. Позивач тяжко хворіла та в звязку з виниклим ускладненням після операції, їй була рекомендована хода з додатковою опорою, з обмеженням фізичного навантаження, тому після проведення [PERSON] була змушене тривалий час проживати в будинку де є ліфт, тобто в квартирі, що належала їй на праві спільної часткової власності, за адресою: проспект 200 річчя [PERSON], буд. 13/25. У весь цей час [PERSON]М знаходився поруч з нею, допомагав у господарстві, вони продовжували жити разом та підтримували фактичні шлюбні відносини, сумісно сплачували комунальні послуги, піклувались одне про одного. 19 березня 2017 року [PERSON] раптово помер. Оскільки, на момент смерті він знаходився у квартирі, що належала подружжю, де вони постійно проживали, про його смерть ніхто не повідомив. Про його смерть позивачу стало відомо від сусідів через декілька днів після поховання. 18.09.2018 року постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з неможливістю підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Крім того, для прийняття спадщини після померлого спадкодавця [PERSON]М до приватного нотаріуса звернувся двоюрідний племінник [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] був її рідним дядьком. Він мешкав за адресою: вул. Кузнєцова, 6/17. м. Кривий Ріг. У 2010 році вона приїздила до нього в гості, щоб запросити його та [PERSON] на весілля. Свідок стверджує, що коли вона зайшла до хати то позивача вдома не застала. В будинку було не прибрано. Коли вона запита у Слави, де [PERSON], то він пояснив, що вони розлучились. В 2015 році вона разом з сином [PERSON] приїжджала до [PERSON]М, оскільки останній пообіцяв подарувати Іванові свою машину. Однак, не змогли найти документи на машину. Також, свідок зазначає, що коли її дядько [PERSON] в літку 2016 року приїхав до неї в гості, в село Андріївка, то останній їй розповідав, що живе сам. У 2017 році вона намагалась звязатися по телефону з [PERSON], проте останній не відповідав. Потім, через деякий час, їй зателефонували з лікарні та повідомили, що [PERSON] помер. Вона забрала його з лікарні та поховала. [PERSON]О на похоронах не було. Свідок вказала, що [PERSON] про смерть [PERSON] вона не повідомляла. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вони з [PERSON] сусіди, вони проживають в одному підїзді будинку. [PERSON] проживає в квартирі батьків. [PERSON] вона знає як чоловіка [PERSON] оскільки останні проживали разом. [PERSON] вона знає з 1984 року. Остання проживала разом з [PERSON], проте з якого часу не памятає. [PERSON] разом зі своїм чоловіком періодично мешкали в квартирі розташованій на мікрорайоні Юність. Відносини у них дружні, вона з [PERSON] товаришує й до сих пір. 22 грудня 2016 року [PERSON] зробили операцію на колінних суглобах в м. Дніпро. З того часу, остання почала мешкати в квартирі матері, оскільки за адресою, де вона раніше проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] в будинку не було ліфту, а за станом свого здоров'я остання не могла вільно рухатись та підійматись на пятий поверх. [PERSON] постійно приходив до позивачки, доглядав її, купував ліки та продукти. Хото займався похованням [PERSON] свідку не відомо. Допитана в судовому засадні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона з позивачем сусіді. Вона мешкає за адресою: вул. Кузнєцова, 6/11. [PERSON] разом з [PERSON] проживає приблизно з 1984 року. Свідок зазначає, що [PERSON] в 2016 році було зроблено операцію на суглобах в м. Дніпро. Людмила проживала на пятому поверсі пятиповерхового будинку, в даному будинку був відсутній ліфт. Після операції [PERSON] не могла вільно рухатись і підійматися самостійно на пятий поверх, тому була вимушене переїхати до квартири своєї матері. [PERSON] постійно приходив до [PERSON] допомагав їй, купував їжу та ліки. [PERSON] піклувався про [PERSON], оскільки остання самостійно не пересувалась. Суд, вислухавши учасників судового засідання, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 111450 27 листопада 1979 рок [PERSON] уклав шлюб [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1309 ( а.с. 5). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 квітня 2016 року шлюб зареєстрований між [PERSON]О та [PERSON] розірвано( а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 781222 [PERSON] помер 19 березня 2017 року ( а.с. 54). Відповідно до архівної справи, станом на 31.12.2012 року, частка квартири, розташованої в місті Кривому Розі, вул. Кузнєцова, 6/17, зареєстрована на праві спільної сумісної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 23 ПВ 31-31 на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 1, виданого 20.01.1995 року відкритим акціонерним товариством «Інгулецька» спецекскавація», згідно з розпорядженням № 31 від 27.12.1994 року ( а.с.12). 12 червня 2017 року з заявою до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда [PERSON] ( а.с.48 зворот) 12 червня 2017 року до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] звернулась [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті свого дядька [PERSON] ( а.с. 57). В свою чергу, [PERSON] також звернулась з заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ( 68 зворот). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями ч.ч.1, 2ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч.1ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. За приписами ч.2ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Положення частини 2ст.3 СК України, згідно з яким подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються лише офіційно зареєстрованих шлюбів. Пунктом 6\~рішення Конституційного Суду від 03.06.99 №5-рп/99\~установлено, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв'язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім'ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв'язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до п.5 ч.1ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 27.11.1979 року по 18.04.2016 року. Підставою для розірвання шлюбу стало питання про отримання [PERSON] спадкового майна, яким остання хотіла розпоряджатись одноособово. Також, встановлено, що після розірвання шлюбу позивач продовжувала проживати однією сімєю з померлим [PERSON] за адресою вул. Кузнєцова , 6/17 у місті Кривому Розі. Однак, 24 грудня 2016 року [PERSON] була прооперована ( тотальне єндопротезування правого колінного суглобу) . В звязку з ускладненнями, які виникли після операції позивач не могла вільно пересуватись. В будинку, де вона мешкала разом зі свої чоловіком [PERSON], не було ліфту, а за станом свого здоров'я позивач не могла самостійно підійматись на пятий поверх до своєї квартири. В звязку з цим, [PERSON] була вимушена переїхати жити до квартири своєї матері. Проте її покійний чоловік [PERSON] постійно відвідував її, доглядав за нею та купував ліки. Вони вважали себе однією сімєю, оскільки вели спільний бюджет та господарство. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], будучи під присягою, кожен окремо пояснив, що [PERSON] постійно приходив до [PERSON], доглядав за нею, оскільки вона після операції не могла себе самостійно обслуговувати. Свідки також зазначили, що [PERSON] та [PERSON] вважали себе чоловіком і дружиною та вели спільне господарства. Єдиною підставою для переїзду [PERSON] до квартири своєї матері був стан здоров'я останньої, а саме відсутність можливості без сторонньої допомоги підійматись по сходинкам на пятий поверх. Покази свідка\~[PERSON]\~суд оцінює\~критично,\~так як\~вона є\~матір'ю\~відповідача та\~може переоцінювати\~фактичні обставини\~справи.\~Крім того,\~як вбачається\~з пояснень\~свідка [PERSON]\~вона мешкала\~в селі\~Андріївка,\~тобто \~поза межами\~міста [PERSON],\~а з\~дядьком [PERSON]\~спілкувалась дуже\~ріко (\~2010\~році,\~2013\~році.\~2015\~році).\~Твердження свідка,\~що в\~2016\~році влітку,\~коли [PERSON]\~гостив у\~неї і\~пояснював,\~що живе\~сам,\~спростовуються встановленими\~в судовому\~засіданні обставинами\~справи та\~ показами\~свідків [PERSON]\~і [PERSON].\~Показання свідка\~[PERSON]\~не можуть\~слугувати підставою\~для відмови\~в задоволенні\~позовних вимог,\~оскільки не\~спростовують відносини\~ позивача\~з [PERSON]\~до смерті\~останнього,\~а самеведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Також судом взято до уваги, наявність рішення Саксаганського районного м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року, яким встановлено що [PERSON] 24 грудня 2016 року була прооперована та деякий час не могла пересуватись. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливим позовні вимоги [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сімєю задовольнити. Крім того, відповідно до положень ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved