Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Міхальова В.В. (діє на підставі ордеру серії КР № 141204 від 27.11.2020 року) в інтересах позивача звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.06.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2894 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» заборгованості за кредитним договором № 19597190416 від 16 квітня 2019 року, за період з 20 травня 2019 року по 11 березня 2020 року, в загальному розмірі 10 140, 00 грн., а також просила стягнути з ТОВ «Фінансовакомпанія «Горизонт» на користь позивача 210,00 грн. на повернення стягненого за виконавчим написом. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем відкрито виконавче провадження № 62437696. Після отримання копій матеріалів виконавчого провадження позивачу стало відомо, що 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., було вчинено виконавчий напис №2894, яким запропоновано звернути з позивача стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» заборгованості за період з 20.05.2019 року по 11.03.2020 року в сумі 8940,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту -3000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 1530,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить - 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 4410,00 грн. Крім того, за вчинення виконавчого напису на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат»стягнуто плату із Стягувача в розмірі 1200 грн., яка підлягає стягненню з Боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 10140,00 грн. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом порушені норми статті 88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки надані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не підтверджують безспірність його заборгованості перед банком. Також, в порушення п.п. 5.1 п.5 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5 та зареєстрований у Мін`юсті України 22.02.2012 року за № 282/20595 оскаржуваний виконавчий напис від 20.06.2020 року № 2894 не був вчинений на документах, який встановлював та підтверджував заборгованість стосовно сум, зазначених у ньому. Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріус керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, тоді як постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову КМУ № 662 в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, пункт 2 змін. Ухвалою ВАСУ від 01.11.2017 року вказана постанова залишена без змін. Станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису перелік документів № 1172 діяв у редакції, за якою стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів зазначеним Переліком документів не передбачений. Позивач вважає, що в сукупності дані обставини повністю виключали для нотаріуса факт безспірності його заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт», а вчинення виконавчого напису на підставі Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. було неправомірним. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просила задовольнити позов, а також повернути стягнені з позивача кошти за виконавчим написом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Зазначеною ухвалою також задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. належним чином засвідчені копії всіх документів, що є в нотаріальній справі, на підставі яких 20 червня 2020 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2894 та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. копії матеріалів виконавчого провадження № 62437696 по зазначеному виконавчому напису №2894 від 20.06.2020 року. Крім того, ухвалою суду від 03 грудня 2020 року за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі № 405/7685/20 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №2894 від 20.06.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» заборгованості у сумі 10 140,00 грн., до прийняття судового рішення по даній справі та набрання ним законної сили. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. на виконання ухвали суду від 03 грудня 2020 року в частині надання доказів направлено до суду та 11.01.2021 року за вх. № 260 одержано судом належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 62437696. Поряд з цим, станом на 04.11.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. ухвала суду від 03 грудня 2020 року в частині надання доказів, - не виконана. Крім того, 26.02.2021 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Міхальовою В.В. в порядку ст. 49 ЦПК України подано заяву про збільшення позовних вимог, за якою просила стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» на користь позивача [PERSON] 315,00 грн. на повернення стягненого за виконавчим написом, вчиненого 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2894. Представник позивача Міхальова В.В. (діє на підставі ордеру серії КР №141204 від 27.11.2020 року) в судове засідання подала заяву, яка зареєстрована судом за вх. № 16573 від 07.07.2021 року про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її, як представника позивача, участі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов, - відсутні. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлялися судом належним чином. Заяви, клопотання, письмові пояснення третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- відсутні. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2894 про звернення стягнення з громадянки України [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 19597190416 від 16.04.2019 року, укладеним з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГОРИЗОНТ», далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором №19597190416 від 16.04.2019 року . У виконавчому написі також значиться, що строк платежу за кредитним договором №19597190416 від 16.04.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 20.05.2019 року по 11.03. 2020 року. Сума заборгованості складає 8940,00 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 3000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 1530,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить - 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 4410,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 1200,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню -10140,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 01.07.2020 р. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису (ВП № 62437696). Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 04.01.2021 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2020 року за справою № 405/7685/20 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання зазначеного виконавчого напису до розгляду питання по суті. Позивач [PERSON] оспорює в судовому порядку зазначений виконавчий напис. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріусом регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» чи приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не отримувала. Також, позивач не була проінформована про існування заборгованості та її розміру, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Також, з тексту оспорюваного виконавчого напису №2894 від 20.06.2020 року судом встановлено, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні нотаріальної дії керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно Переліку (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Ухвалою від 06.03.2017 року у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання. Суд враховує, що касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 була відновлена. Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 20.06. 2020 року не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким, в свою чергу, Договір про надання онлайн кредиту № 19597190416 від 16.04.2019 року - не являється. Зважаючи на те, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, що в свою чергу, дає суду підстави стверджувати, про те, що Договір про надання онлайн кредиту № 19597190416 від 16.04.2019 року «підписаний» електронними підписами сторін - директором ТОВ «ФК «ГОРИЗОНТ» Литвин П.М. та [PERSON] , який прошитий (прошнурований) та пронумерований з виконавчим написом № 2894, - не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та, відповідно, - не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню мають бути задоволені в повному обсязі. Судом також встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. від 01.07.2020 року відкрито виконавче провадження № 62437696 з виконання вищезазначеного виконавчого напису, боржником зазначено [PERSON] , стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» та 01.09.2020 року винесена постанова про звернення стягнення н а заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.09.2020 року. Враховуючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження позивачем не одержувалася та про зміст виконавчого напису позивач дізналася лише після отримання відповіді від приватного виконавця Клименка Р.В., з доходу позивача було здійснено на рахунок відповідача відрахування в сумі 315,00 грн., що підтверджується інформацією Управління з питань виплати пенсії ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 18.11.2020 року № 1100 - 0414-8/37207 та від 03.02.2021 рок № 1100-0402-8/6194. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині повернення стягнутих коштів на її користь. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп., сплачений позивачем за подачу позовної заяви, та судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп., сплачений позивачем за подачу заяви про забезпечення позову. Окрім того, відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, у зв`язку з чим вжиті по даній справі на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2020 року заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 20.06.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2894 про стягнення з [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження: невідомо; РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» заборгованості в сумі 8940,00 грн., який оскаржується боржником в судовому порядку, до прийняття судового рішення по даній справі, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням у справі законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved