Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути на свою користь заборгованість за Договором кредиту № 08-038/539 від 06.11.2007 (далі по тексту - кредитний договір) у розмірі -10997572,22 грн. та судові витрати у розмірі 3654,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено Договір кредиту № 08-038/539 від 06.11.2007, відповідно до умов якого відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності цільового характеру використання грошові кошти у сумі 350000,00 доларів США, з встановленням відсоткової ставки 12.25 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 06.11.2032. Однак, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, заборгованість не погашає, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, що станом на 09.06.2015 становить 10997572,22 грн., що відповідно до курсу НБУ станом на 09.06.2015 складає 521151,59 долар США, з яких: 342552,42 долар США (7228693,26 грн.) - сума заборгованості за кредитом, 139038,53 долар США (2934052,90 грн.) - сума заборгованості за відсотками, 11613,67 долар США ( 245076,79 грн.) - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, 27946,97 долар США (589749,28 грн.) - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що в справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що останній отримав кредитні кошти у розмірі 350000,00 долар США Крім цього, відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Урксоцбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач за зустрічним позовом вказує, що був введений в оману відповідачем за зустрічним позовом щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки, загальної сукупності вартості та абсолютного значення погодження кредиту. Посилаючись на Висновок №01/02-18 судово-економічної експертизи від 20.02.2018 (який доданий до матеріалів зустрічної позовної заяви) позивач за зустрічним позовом вказує, що відповідач за зустрічним позовом скористався тим, що йому об`єктивно бракувало знань необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору, і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг, крім того документальне оформлення відповідачем за зустрічним позовом кредиту за Кредитним договором №08-038/539 від 06.11.2007, не відповідає вимогам чинного законодавства України, яке діяло на момент укладення оспорюваного договору та регулювало питання кредитного договору, та не надано відповідачем за зустрічним позовом належних та допустимих доказів того, що позивач за зустрічним позовом отримав грошові кошти у сумі 350000,00 доларів США. 06.2015 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А. І . відкрито провадження по справі. 30.01.2017 від представника позивача надійшла заява про застосування строку позовної давності. 31.01.2017 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. позов залишено без розгляду. 01.03.2017 ухвалою Апеляційного суду м. Києва скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2017. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 16.11.2017 на підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва №01-08-907 цивільну справу передано до провадження судді Малинникова О.Ф. 17.11.2017 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. справу прийнято до провадження. 26.02.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 26.02.2018 від представника позивача надійшла зустрічна позовна заява про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору. 13.03.2018 від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про забезпечення зустрічного позову. 10.04.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. заяву позивача за зустрічним позовом про забезпечення зустрічного позову задоволено частково, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . 29.05.2018 від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про застосування строків позовної давності до зустрічної позовної заяви про захист прав споживачі та визнання недійсним кредитного договору. 11.06.2018 на підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва №01-08-585 цивільну справу передано до провадження судді Мальцеву Д.О. 13.06.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. 22.10.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 21.12.2018 від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про забезпечення зустрічного позову. 26.12.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. заяву позивача за зустрічним позовом про забезпечення зустрічного позову залишено без задоволення. 21.02.2019 від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Крім цього зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В зустрічному позові просив відмовити. У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) просив у задоволенні позову відмовити, зустрічний позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту №08-038/539 від 06.11.2007, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 350000,00 доларів США, з встановленням відсоткової ставки на рівні 12,25 % річних. Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно до 06 числа кожного місяця рівними частинами суму грошові коштів , яка включає заборгованість за кредитом і проценти за користування кредитом у розмірі 3797,39 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 06.11.2032. Відповідно до п. п. 1.3, 1.3.1 Кредитного договору, в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, сторони укладають іпотечний договір, за умовами якого Позичальник передає Кредитору в іпотеку нерухоме майно, для придбання якого надається Кредит, застосовною вартістю 2525000,00 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день укладення договору становить 500000,00 доларів США. Згідно п. 2.1 Кредитного договору, надання Кредиту проводиться шляхом видачі Позичальнику готівкових грошей в іноземній валюті (доларах США). Згідно п. 2.3.1 Кредитного договору, у випадку зарахування Позичальником суми грошових коштів раніше дати погашення Кредиту, визначеної у п. 1.1.1 цього договору, зазначена сума грошових коштів перераховується на позичковий рахунок та рахунок нарахування відсотків у день погашення Кредиту за винятком дострокового погашення Кредиту. Відповідно до п. 3.1.1 Кредитного договору, кредитор зобов`язаний протягом одного робочого дня від дати набрання чинності Договору відкрити Позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] і видати Позичальнику готівкові гроші в сумі Кредиту в порядку, визначеному цим Договором. Відповідно до п.п. 3.3.6, 3.3.7, 3.3.9 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний суворо дотримуватись положень цього Договору, а також договору, визначеного п. 1.3., сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п.п 2.4, 2.5 цього Договору, своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1. цього Договору. Згідно п. 3.3.10 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний достроково повернути Кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадку порушення умов цього Договору. Відповідно до умов Іпотечного договору №02-038/977, укладеного між позивачем та відповідачем, Іпотекодавець передає Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за Договором кредиту №08-038/539 віл 06.11.2007 двох кімнатну квартиру №51 , загальною площею 104,00 квадратних метра, жилою площею 60,50 квадратних метрів, яка розташована в будинку [ADDRESS] . Крім цього, 28.12.2010 укладено Додаткову угоду до Кредитного договору №08-038/539 від 06.11.2007, відповідно до умов якої сторони підтвердили, що залишок заборгованості за Кредитним договором станом на дату складання цієї Додаткової угоди складає 342552,42 доларів США, а залишок заборгованості за нарахованими процентами 3489,20 доларів США, а також встановлено нову процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 12,51 % річних. 24.12.2012 між позивачем та відповідачем укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту №08-038/539 від 06.11.2007, відповідно до умов якого встановлено нову процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 12,32 % річних. Крім того, цим договором сторони підтвердили, що залишок заборгованості за Кредитом станом на дату укладання Договору про внесення змін складає 342552,42 долари США, прострочених та нарахованих відсотків - 25748,37 доларів США. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав відповідачу кошти в розмірі 350000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером від 06.11.2007, який міститься в матеріалах справи. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 09.06.2015 утворилась заборгованість в розмірі 2099757,22 грн. (курс НБУ (долар США) станом на 09.06.2015 становить 21,1024 грн.), що складається із: суми заборгованості за кредитом - 7228693,26 грн., суми заборгованості за відсотками - 2934052,90 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту - 245076,79 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків - 589749,28 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зігдно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Крім того, положеннями статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Частиною 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідно ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, зокрема з розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, останній платіж по погашенню заборгованості за Кредитним договором №08-038/539 від 06.11.2007 було здійснено 20.11.2012, тобто відповідач вчинив дію, що свідчить про визнання ним свого боргу. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що підстави для застосування строку позовної давності - відсутні. Враховуючи те, що позичальник [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суд вважає, що стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає заборгованість у розмірі 10997572,22 грн., що складається з: 7228693,26 - сума заборгованості за кредитом, 2934052,90 - сума заборгованості за відсотками; 245076,79 - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 589749,28 - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків. Крім цього, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Звернувшись до суду із зустрічним позовом [PERSON] оспорює кредитний договір, зазначаючи про його недійсність у зв`язку з невідповідністю Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, позивач за зустрічним позовом вважає, що під час укладання спірного кредитного договору, відповідач за зустрічним позовом приховав від нього повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів його в оману, щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку він би сплатив відповідачу за зустрічним позовом, погашаючи кредит у порядку, визначеному кредитним договором погашення заборгованості. Крім того, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач за зустрічним позовом надав до суду Висновок судово-економічної експертизи №01/02-18 від 20.02.2018, в якому зазначено що позивачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачу за первісним позовом видавались грошові кошти у сумі 350000 доларів США, що відповідач за первісним позовом був ознайомлений з умовами кредитування, сукупною вартістю кредиту. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За змістом статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З дослідженого в судовому засіданні меморіального ордеру встановлено, відповідач за первісним позовом особисто отримав грошові кошти у розмірі 350000,00 доларів США (еквівалент у гривнях 1767500,00 грн.), що підтверджено його підписом в графі «підпис отримувача». Судом також встановлено, що оспорюваний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договорів, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Позичальник [PERSON] на момент укладення договру не заявляв додаткових вимог щодо умов вказаного договору та в подальшому добровільно виконував умови кредитного договору, повертав кредитні кошти та сплачував відсотки за користування кредитом. Крім того, 24.12.2010 сторони уклади Додаткову угоду до Договору кредиту №08-038/539 від 06.11.2007, відповідно до якої відповідач за первісним позовом підтвердив факт наявності заборгованості за кредитним договором у розмірі 342552,42 доларів США та заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 3489,20 доларів США. 24.02.2012 був укладений Договір про внесення змін до Договору кредиту №08-038/539 від 06.11.2007, підписавши який відповідач за первісним позовом підтвердив факт наявності в останнього заборгованості у розмірі 342552,42 доларів США, заборгованість за простроченими та нарахованими відсотками у розмірі 25748,37 доларів США. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про недобросовісність банківської установи при укладенні кредитного договору, невідповідності змісту правочину цивільному законодавству, які потягнули б за собою визнання договору про надання кредиту недійсним. З огляду на зазначене, суд вважає, що [PERSON] не доведено недотримання сторонами в момент вчинення правочину - Договору кредиту №08-0358/539 від 06.11.2007, вимог, необхідних для чинності правочину, встановлених статтею 203 ЦК України, а також наявність обставин, передбачених ст. 215 ЦК України, для визнання вказаного правочину недійсними. При цьому, суд критично ставиться до Висновку судово-економічної експертизи №01/02-18 від 20.02.2018, яка була проведена експертом Морозовою О.С. на підставі звернення гр. [PERSON] та не приймає його до уваги з огляду на наступне. Так, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Проте, як вбачається з матеріалів справи експерт не попереджався про кримінальну відповідальність у відповідності до положень ст. 384 КК України, даний висновок не підтверджує ту обставину, що на момент укладення спірного договору позивач був введений в оману. Крім цього, суд ретельно дослідивши його прийшов до висновку, що експертом не було досліджено договори від 06.12.2010 та 24.02.2012, укладені між Банком та позивачем за зустрічним позовом, відповідно до яких [PERSON] своїм підписом підтвердив факт заборгованості за кредитним договором, відповіді на поставлені питання експерту суперечать фактичним обставинам справи, які були встановленні в судовому засіданні. За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, а отже у задоволенні позову слід відмовити. Положенням статті 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Законодавством встановлений загальний строк позовної давності у три роки. Суд не приймає до уваги заяву представника позивача ПАТ «Укрсоцбанк» про застосування строку позовної давності до позовних вимог [PERSON] , оскільки наявні самостійні підстави для відмови у задоволенні його зустрічного позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача ПАТ«Укрсоцбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved