Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Представник Кредитної спілки «Надія» звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.02.2011 року [PERSON] уклала попередній додаток №1 до кредитного договору № 431/1 від 11.02.2011 року та 11.02.2011 року уклала кредитний договір №431/1 з кредитною спілкою «Надія», згідно якого отримала готівкові кошти у сумі 23400 гривень 00 копійок. Термін дії кредитного договору 12 місяців. Кредитний договір був укладений відповідно ст.ст.\~1046-1048,\~1054-1055 ЦК України. Відповідачці, згідно вимог\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», були роз'яснені всі положення кредитного договору, доведені його права та обов'язки, а також наслідки невиконання цього договору, про що [PERSON] власноручно, особисто письмово підтвердила у самому договорі. 11.02.2011 року в підтвердження кредитного договору і здійснення угоди, згідно вимог ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~був підписаний видатковий касовий ордер № 8/1 від 11.02.2011 року. Згідно п. 3.1. договору, відповідачка була зобов'язана сплачувати 48 % річних за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, а базою для нарахування відсотків був залишок заборгованості за основою сумою виданого кредиту. Ці обов'язки [PERSON] не виконала, заборгованість не сплатила. Відповідач частково сплачувала кредит відповідно до графіка (додатку № 2) до кредитного договору № 431/1 від 11.02.2011 року, де щомісяця [PERSON] повинна була сплачувати - 195,00 грн. основної суми кредиту та відсотки за користування кредитом, що передбачено п.п. 4.1-4.4. кредитного договору, про що свідчать копії прибуткових ордерів: № 143/1 від 12.04.2011 р, 144/1 від 12.04.2011 р., №157/1 від 03.08.2011 р., №165/1 від 03.10.2011р., №191/1 від 09.12.2011 р., №53/1 від 11.05.2012 р., №13/1 від 18.02.2013 р., №4/1 від 08.04.2015 р.. Забезпеченням повернення кредиту є договір застави № 230/1 від 11.02.2011 року, порука [PERSON], яка засвідчена договором поруки № 260/1 від 11.02.2011 року. [PERSON] є поручителем [PERSON] за кредитним договором № 431/1 від 11.02.2011 року і згідно\~ст. 554 ЦК України\~він несе солідарну відповідальність з відповідачем. Свої обов'язки, як в частині повернення суми кредиту, так і в сплаті відсотків за користування кредитом, додаткові відсоткові ставки [PERSON] не виконала, своєчасно сплату не здійснювала, про що свідчить відомість розрахунку заборгованості, згідно кредитного договору № 431/1 від 11.02.2011 року. [PERSON] взагалі відмовилась від виконання будь-яких обов'язків по виконанню кредитного договору, чим порушила п.п. 5.1.1. та 5.1.3. діючого договору, що підтверджується відмовою розрахунку заборгованості згідно кредитного договору. Станом на 02.11.2015 року заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Надія» складає: сплату залишку основної суми кредиту 23247,00 грн., сплата відсотків за користування кредитом 47298,32 грн., сплата додаткової відсоткової ставки 51009,08 грн., всього заборгованість складає 121554,40 грн. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідачів на його користь у солідарному порядку заборгованість по кредиту у розмірі 121554,40 грн.. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без їхнього представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Просили суд розглядати справу без їх участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Відповідно до ст.543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки. З матеріалів справи вбачається, що згідно з згідно з заявою Кредитній спілці «Надія» від 11.02.2011 року відповідач [PERSON] просила надати їй кредит в сумі 23400 гривень (а.с.8). 11 лютого 2011 року КС «Надія», в особі голови Правління [PERSON] та [PERSON] уклали попередній додаток №1 до кредитного договору № 416/1 (а.с.5). 11.02.2011 року КС «Надія», в особі голови Правління [PERSON] та [PERSON], уклали кредитний договір № 431/1 (а.с. 6-7). Згідно з п. 1.1. кредитного договору № 431/1 від 11.02.2011 року, [PERSON] отримала від КС «Надія» кредит у сумі 23400 гривень та прийняла на себе зобов'язання повернути вказану суму відповідно до умов, передбачених договором. Згідно з п. 2.1 кредитного договору № 431/1 від 11.02.2011 року, термін дії договору становить 12 (дванадцять) місяців, тобто з 11.02.2011 по 11.02.2012 року і діє до повного виконання зобов'язань. Згідно з п. 3.1. кредитного договору № 431/1 від 11.02.2011 року, плата за користування кредитом (відсотки) встановлюються виходячи з відсоткової ставки 48 % річних за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, Базою для нарахування відсотків є залишок заборгованості за основною сумою виданого кредиту. Згідно з п. 4.1 кредитного договору № 431/1 від 11.02.2011 року, сторони домовились про наступний графік погашення кредиту (Додаток 2) (а.с. 13). Відповідач частково сплачувала кредит відповідно до графіку (Додаток № 2) до кредитного договору № 431/1 від 11.02.201 року (а.с. 13), де щомісяця [PERSON] повинна була сплачувати 195,00 грн. основної суми кредиту та відсотки за користування кредитом, що передбачено п.п. 4.1-4.4. кредитного договору № 431/1 від 11.02.2011 року, про що свідчать копії прибуткових ордерів (а.с. 20-23). Вказане зобов'язання [PERSON] було забезпечене договороми поруки № 260/1 від 11.02.2011 року, відповідно до яких для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором № 431/1 від 11.02.2011 року, поручитель - [PERSON] бере на себе обов'язок відповідати по зобов'язанням [PERSON], що випливають з кредитного договору № 431/1 від 11.02.2011\~\~року (а.с. 14). Також, для забезпечення повернення кредиту, КС «Надія» та [PERSON] уклали договір застави № 230/1 від 11.02.2011 року (а.с. 11-12). Згідно з відомостями розрахунку заборгованості за кредитним договором № 431/1 від 11.02.2011 року, виданою КС «Надія», станом на 02.11.2015 року заборгованість складає 121554,40 грн. (а.с. 30-31). Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, і вважаються судом доведеними, крім того, визнані відповідачами у повному обсязі. За таких обставин суд вважає, що позов Кредитної спілки «Надія» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає задоволенню у повному обсязі.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 14541452 від 30.10.2015 року про сплату судового збору у сумі 1823, 32 грн.. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1823,32 грн. не в солідарному порядку, як зазначає у своєму позові позивач, що не передбачено нормами діючого ЦПК України, а в рівних долях з кожного відповідача.

Outcome: approved