Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Представник заявниці - адвокат Какулія О.Є., який діє в інтересах [PERSON] , на підставі ордеру серія ЧК № 145022 від 08.04.2020 р., звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою [PERSON] , в якій просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Луганськ Луганської області, Україна. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] помер - [PERSON] , [INFO] в м. Брянка Луганської області, Україна. На сьогодні це є тимчасово непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. При зверненні до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з метою отримання свідоцтва про смерть, заявниця отримала письмову відмову. Заявниця проживала разом з [PERSON] однією родиною, саме вона отримала лікарське свідоцтво про смерть останнього та здійснила за власні кошти його поховання, встановлення зазначеного факту їй необхідно для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть померлого та звернення до Пенсійного фонду України для отримання допомоги на поховання [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в прохальній частині заяви просила розглядати справу за її відсутності. Представник заявниці Какулія О.Є . в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині заяви просив розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) - в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно лікарського свідоцтва про смерть № 34 від 02 грудня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , причина смерті - ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, хронічна серцева недостатність ІІІ. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , в м. Брянка Луганської області, про що складено актовий запис № 683. Згідно з квитанцією від 02.12.2019 про надання послуг з поховання померлого, яка видана установою, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території, заявниця понесла грошові витрати на поховання [PERSON] , [INFO] , що є підтвердженням права заявниці на звернення до суду. З відмови Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 287/21.19-31 від 13.03.2020, вбачається, що заявниця звернулась до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про державну реєстрацію факту смерті, проте їй було відмовлено, з підстав пред`явлення документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного. стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, слід вважати нелегітимним документом, адже воно видане органом, розташованим на тимчасово окупованій території, що створений, обраний чи призначений у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У контексті питання наявності у заявниці права на встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , суд враховує, що у померлої особи може не бути родичів, які можуть звернутися із заявою про встановлення відповідного факту. Водночас відмова у задоволенні заяви з підстави, що заявниця не була родичкою померлого, унеможливить реалізацію нею своїх майнових та немайнових прав, що є порушення її конституційних прав, зокрема права звернення до Пенсійного фонду України для отримання допомоги на поховання [PERSON] . Дана правова позиція знаходить своє відображення в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016р. №990-VIII «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України». Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Городище Шаталівського району Бєлгородської області, який помер [INFO] в м.Брянка Луганської області, Україна, причина смерті - ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, хронічна серцева недостатність ІІІ, який на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved