Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Представник позивача 03.07.2018 звернувся до суду з даним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визначити суму заборгованості [PERSON] Володимировича по виконавчому листу № 2-580/2009 виданому Таращанським районним судом Київської області 18.12.2009 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.11.2009 по 01.02.2018 роки в розмірі 43994,30 грн (сорок три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі 30 копійок). Судові витрати покласти на відповідачів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Таращанського районного суду Київської області у справі № 2-580 від 18.12.2009 вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2009. На підставі вказаного рішення 18.12.2009 судом видано виконавчий лист, який стягувачем звернуто до примусового виконання до Таращанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області за місцем постійного його проживання та реєстрації ([ADDRESS]). За заявою стягувача [PERSON] виконавчою службою відкрито виконавче провадження. Оскільки позивач не працював, із-за відсутності роботи в місті, аліменти сплачував по мірі можливості, що підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах № 4895 від 20.06.2018. З 2013 року Таращанський РВ ДВС позивача не викликав, будь-яких повідомлень йому щодо несплати аліментів не надсилав. А тому він вирішив, що стягувач, враховуючи його складне матеріальне становище, забрала виконавчий лист. Весь цей період він проживав в м. Тараща. Щоб покращити своє матеріальне становище позивач в 2018 році виїхав за кордон. Перебуваючи за кордоном, від своєї матері [PERSON] дізнався, що його розшукує Таращанський РВ ДВС і що у нього заборгованість по виконавчому листу станом на 01.05.2018 в розмірі 125256,05 грн. Однак, всупереч діючому законодавству, про наявність заборгованості позивача не повідомляли. Із матеріалів справи, які [PERSON] витребував в Таращанського РВ ДВС, йому стало відомо, що за заявою стягувача [PERSON] від 11.09.2013 виконавчий лист був направлений Таращанським РВ ДВС до Святошинського РВ ДВС міста Києва, з вказівкою, що він проживає в [ADDRESS] . На підставі цієї заяви 30.10.2013 Таращанський РВ ДВС, всупереч вимогам закону, не перевіривши даних, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження і направив виконавчий лист до Святошинського РВ ДВС міста Києва. В силу ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», Таращанський РВ ДВС зобов`язаний був надати доручення Святошинському РВ ДВС по перевірці інформації, наданій стягувачем щодо дійсного проживання позивача за вказаною адресою. Звертає увагу суду, що 03.04.2018 своєю постановою Таращанський РВ ДВС приймає виконавчий лист від Святошинського РВ ДВС і відкриває провадження у справі, вказуючи місце проживання позивача [ADDRESS] (де він ніколи не проживав), знову всупереч вимогам ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження». В довідці-розрахунку, складеній Святошинським РВ ДВС, нарахована заборгованість по виконавчому листу починаючи з 26.11.2009 станом на 01.02.2018 - 121656,80. Вважає довідку необґрунтованою та незаконною, яка не відповідає дійсності, так як вона складена з порушенням п. 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень та ст. 195 СК України - не вказано суми заробітної плати боржника за жоден місяць, або розміру середньої заробітної плати по району, а тому незрозуміло звідки виконавець брав суми нарахованих аліментів. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості по аліментам № 4895 від 20.06.2018, виданої Таращанським РВ ДВС заборгованість станом на 01.10.2013 становила 12112,05 грн. З розрахунком даної заборгованості позивач згідний. Проте, 02.07.2018 ним погашено заборгованість відповідно до цієї довідки-розрахунку за 2009 рік в сумі 315,55 грн та за 2010 рік в сумі 2146 грн. Таким чином, залишок заборгованості по аліментах станом на 02.07.2018 складає 9650,50 грн. Звертає увагу суду, що відповідно до цієї довідки-розрахунку, Таращанський РВ ДВС повинен був нарахувати заборгованість і за решту періоду несплати позивачем аліментів. [PERSON] подано відзив на позовну заяву, проте ухвалою суду від 29.11.2018 на підставі ст. 51 ЦПК України змінено процесуальний статус [PERSON] з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. В зв`язку з чим, при вирішенні справи по суті даний відзив до уваги судом не береться. Відповідачами у встановлений судом строк відзиву на позов не подано. Третьою особою [PERSON] подано до суду пояснення у справі, в яких вона зазначає, що позов вважає надуманим та безпідставним, оскільки рішенням Таращанського районного суду Київської області від 18.12.2009 року вирішено стягувати з [PERSON] [INFO] аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Після вступу судового рішення в законну силу, вона отримала виконавчий лист та подала його до Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, тобто за місцем проживання боржника. Згодом після того як боржник ухиляючись від сплати аліментів переїхав до м. Київ з РВДВС у Таращанському районі Київської області було передано виконавче провадження до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва, де було відкрите виконавче провадження, однак з дня відкриття виконавчого провадження боржник рішення суду у добровільному порядку не виконував і станом на 01.02.2018 року за ним рахувалася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 121 656.80 грн (сто двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят шість грн 80 коп.). 07.03.2018 старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГУ ТУ юстиції у місті Києві Домбровським Романом Анатолійовичем було винесено Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Проте до виконання даної постанови з метою ухилення від сплати аліментів та уникнення від відповідальності позивач виїхав за межі України. 08.05.2018 Таращанським ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області було відкрите кримінальне провадження відносно вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КК України. На даний час триває досудове розслідування. Саме відкриття кримінального провадження спонукало позивача до подання даного позову. Після передачі виконавчого провадження за місцем офіційної реєстрації боржника 26 червня 2018 року старшим державним виконавцем Таращанського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Айдиновою В.О. по виконавчому провадженню № 41968524 встановлено тимчасове обмеження [PERSON] , [INFO] у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-580 від 18.12.2009 року. Крім того, 19.06.2018 ухвалою Таращанського районного суду Київської області було задоволено подання державного виконавця Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Айдинової В.О. про оголошення розшуку неплатника аліментів та оголошено в розшук позивача. З січня 2018 року боржник офіційно працевлаштований та отримує за кордоном заробітну плату. Проте продовжує сплачувати поточні аліменти (через свого представника) у мінімально визначеному розмірі , що не відповідає реальному його доходу, який він отримує за кордоном. Тобто позивач знову таки не повідомив ДВС про зміну свого місця проживання та роботи. На даний час , згідно з вимогами чинного законодавства України позивач зобов`язаний повідомити ДВС про своє місце проживання, місце роботи та розмір середньомісячної заробітної плати (доходу). І в цьому йому не має ніяких перешкод, оскільки на території України у нього є законний представник. Проте позивач не зацікавлений в тому, щоб надати ДВС реальні відомості про своє місце перебування та по своїй заробітній платі, оскільки зі слів [PERSON] щомісячний дохід у нього становить близько 50 000 грн, а аліменти він сплачує з розрахунку мінімальної заробітної плати, що встановлена по Таращанському району Київської області. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити позов. Заперечив наявність заборгованості у сумі, що перевищує сто тисяч гривень. Якщо за оспорюваний період рахувати заборгованість виходячи із середньої зарплати у Таращанському районі, то таку суму він вже виплатив. В 2009 році [PERSON] повідомила його, що платити аліменти не треба, оскільки у такому випадку вона буде отримувати державну допомогу. З 2009 року він був у виконавчій службі в Таращі не один раз. З 2009 року він зареєстрований у [ADDRESS], там отримує кореспонденцію. У 2011 році зареєстрував інший шлюб. З 2009 року покидав територію України 2 рази. Коли дізнався, що нарахували велику заборгованість по аліментам, він поїхав за кордон щоб заробити грошей. За кордоном в нього був тимчасовий заробіток. Постійного місця роботи він не має. Теперішня дружина не працює, живе в Таращі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що позивачу стало відомо від матері про наявності заборгованості по аліментам близько 120 тисяч. Однак, дана сума заборгованості є необґрунтованою. Виконавчий лист був поданий стягувачкою у Таращанський районний відділ державної виконавчої служби за місцем реєстрації та проживання боржника. Було відкрито виконавче провадження. У той час боржник не працював, сплачував аліменти по можливості. Відповідно до довідки заборгованість станом на 01.10.2012 року близько 12 тисяч. Але з 2013 року Таращанський відділ не направляв повідомлень про передачу виконавчого провадження. Таращанський відділ, не перевіривши інформацію стягувачки про проживання боржника у [ADDRESS], направив виконавче провадження до Святошинського відділу. Однак, відповідно до ч.ч.1,5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла в означений період, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу. Таращанському відділу було відомо, що боржник проживає у Таращі , не змінював своє місце проживання. Отже, для перевірки даних, наведених у заяві стягувачки про зміну місця проживання боржника, Таращанський відділ мав надати доручення Святошинському відділу про перевірку інформації щодо дійсного документального підтвердження зміни місця проживання/перебування боржника. Святошинськиий відділ також не перевірив інформацію щодо місця проживання боржника, і лише в 2017 році до Святошинського відділу надійшло повідомлення від міграційної служби про проживання позивача [ADDRESS] . 21.11.2018 року міграційна служба надала довідку, що в листі від 27.11.2017 року було невірно вказано місце проживання боржника, а в дійсності він зареєстрований в м. Тараща. Крім того, 20.11.2018 року Святошинська районна державна адміністрація видала довідку, що позивач в Києві не зареєстрований. Отже, беззаперечно встановлено, що позивач у Києві не був зареєстрований та не проживав. Крім того, матеріали виконавчого провадження мають багато інших недоліків. Позивач був за кордоном з лютого по травень 2018 року. Представник відповідача - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчук К.Р. в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі. Зазначив, що Святошинський районний відділ перевіряв реєстрацію боржника, були зроблені запити до міграційної служби. В матеріалах справи є довідка міграційної служби. При складанні розрахунку була технічна помилка в номері виконавчого провадження. Представник відповідача - Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Айдинова В.О. в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі та пояснила, що в 2009 році було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] аліментів. Неодноразово виклики направлялись боржнику на [ADDRESS]. Його мати казала, що він за цією адресою зареєстрований, але проживає у Києві. Потім надійшла заява стягувача [PERSON] , що божник проживає у [ADDRESS]. Перед направленням виконавчого провадження у Святошинський відділ не перевірялася інформація щодо проживання боржника у Києві . Однак, місце реєстрації з м . Таращі на м. Київ боржник не міняв. Святошинський районний відділ направляв запит у міграційну службу 21.09.2017 щодо місця проживання боржника. Інші запити не направлялись. У квітні 2018 року виконавче провадження надійшло виконавче провадження знову до Таращанського районного відділу державної виконавчої служби. В червні 2018 року боржник оголошувався у розшук, формально на даний час він також є у розшуку. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заперечує проти позову. Інформація щодо проживання позивача у м. Києві є достовірною. Офіційно він прописаний в Києві не був, він проживав у гуртожитку разом із дружиною. Вона одразу повідомила про це органи юстиції. Представник третьої особи адвокат Якименко О.В. у судовому засіданні заперечував проти позову. Зазначив, що заборгованість нарахована вірно, оскільки була отримана інформація щодо реєстрації позивача у м. Києві. Виконавцем було з`ясовано, що позивач відсутній за місцем реєстрації в Таращі. Позивач працював за кордоном, приховував свій дохід, не повідомляв виконавчу службу . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її син [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , з 1984 року по даний час. Він і проживає по даний час. Син їздив до Польщі на місяць-два у 2018 році. До 2018 року вони не знали, що [PERSON] подала виконавчий лист про стягнення аліментів на примусове виконання. Ніяких повісток або викликів на дану адресу з виконавчої служби не надходило. Лиш з бази даних дізнались, що син рахується як неплатник аліментів. Вона пішла у Таращанський районний відділ виконавчої служби, до від Айдинової дізналась, що виконавче провадження знаходиться на виконанні в Святошинському відділі виконавчої служби. Про наявність великої заборгованості узнала в 2018 році. З 2013 року син неофіційно працював. Син проживає, як і у неї, так і на [ADDRESS]. Син одружений, невістка не працює, хворіє. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що уточнений позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 18.12.2009 по справі № 2-580/2009р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % для прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 листопада 2009 року. Цього ж дня, Таращанським районним судом Київської області стягувачу видано виконавчий лист, який, на даний час, знаходиться на примусовому виконанні у Таращанському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.20-21). Рішення суду набрало законної сили 29.12.2009 року. Позивач сплачував аліменти частинами, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах № 4895, виданою 20.06.2018 Таращанським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області та копіями квитанцій. Згідно постанови старшого державного виконавця відділу ДВС Таращанського РУЮ Айдинової В.О. про закінчення виконавчого провадження ВП № 16666950 від 30.10.2013 виконавчий лист № 2-580, виданий 18.12.2009, за заявою стягувача [PERSON] було направлено за належністю до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві (а.с.24). Як вбачається з постанови старшого державного виконавця Святошинського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Найденко В.М. від 20.03.2018 ВП № 41968524, згідно акту державного виконавця боржник [PERSON] не проживає і ніколи не проживав за адресою [ADDRESS] . Відповідно до виконавчого листа виданого Таращанським районним судом Київської області вказано, що Боржник [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до заяви боржника, а саме [PERSON] вх. № 7093/15.8-25 від 16.03.2018 він проживає за адресою [ADDRESS] також вказано, що боржник не проживає і не проживав у м . Києві. Згідно довідки розрахунку від 01.02.2018 сума боргу становить 121656,80 грн. В зв`язку з чим, виконавчий документ передано до Таращанського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області (а.с.28). 03.04.2018 старшим державним виконавцем Таращанського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Айдиновою В.О. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 41968524 (а.с.29). Позивачу в квітні 2018 року стало відомо про наявність заборгованості по аліментам згідно довідки-розрахунку № 52095800 (без дати) заборгованості по аліментах в розмірі 121656,80 грн, наданої позивачу Таращанськм РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, яку складено Святошинським РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві. 08.05.2018 Таращанським ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області було відкрите кримінальне провадження № 12018110290000204 відносно вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КПК України (а.с. 75-76). Згідно довідки № 3946 від 02.10.2018 про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Таращанської міської ради Київської області [PERSON] за реєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 25.01.1994 по даний час (а.с.143). Як вбачається з копії довідки про реєстрації місця проживання особи № 3405657, виданої 20.11.2018 Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] , [INFO] , не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.153). Згідно листа Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області № 8101.5.3-7761/81.3-19 від 18.03.2019 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 20.02.2001 за адресою: [ADDRESS] (а.с.214). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, в тому числі, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на момент направлення виконавчого провадження до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. До того ж частина п`ята зазначеної статті вказує, що у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу. В силу ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України. Згідно ч. 3 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби, утворення виконавчої групи, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного органу державної виконавчої служби до іншого. Враховуючи викладене, відповідач - Таращанський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області всупереч вказаним нормам, не скориставшись правами та обов`язками, наділеними державними виконавцями, не перевірив інформацію щодо місця реєстрації та проживання позивача, не надіслав відповідні запити щодо встановлення відомостей про позивача, не перевірив інформації щодо зміни місця проживання позивача, та безпідставно направив виконавче провадження до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва. Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва також своєчасно не перевірив зареєстроване місце проживання або перебування боржника. Отже, оскільки у судовому засіданні не доведено, що позивач змінював місце реєстрації та проживання, відповідно заборгованість по аліментам має бути розрахована виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості в м. Тараща за період починаючи з 26.11.2009 по 01.02.2018 року включно. Як вбачається з довідки-розрахунку № 52095800 (без дати) заборгованості по аліментах, що складена та підписана головним державним виконавцем Святошинського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Галіч Н.В. (а.с.30-31), всупереч ч. 3 ст. 195 СК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем не зазначено яким методом здійснювалось нарахування заборгованості, не вказано який розмір середньої заробітної плати був застосований для якого виду місцевості. Суд приходить до висновку, що інформація зазначена в даній довідці-розрахунку є недостовірною, а тому необхідно визначати розмір заборгованості по аліментам виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості в м. Тараща за період починаючи з 26.11.2009 по 01.02.2018 року включно. В судовому засіданні представником відповідача - старшим державним виконавцем Таращанського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області надано довідку-розрахунок заборгованості № 2544/15.16.41 від 16.04.2019 (а.с.217-220) згідно якої, розмір заборгованості позивача по аліментам розрахований виходячи з середньої заробітної плати по Таращанському районі станом на 01.10.2013 становить 12112,05 грн, Згідно розрахунку заборгованості від 16.04.2019 року за період з 01.10.2013 по 01.02.2018 становить 31882,25. Всього за період з 26.11.2009 по 01.02.2018 роки становить 43994,30 грн. Відповідно до ч.12 ст. 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Отже, оскільки у судовому засіданні третя особа [PERSON] та її представник адвокат Якименко О.В. фактично заперечували проти позову, то вимога про стягнення судових витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір по 352,40 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved