Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Представник позивача адвокат [PERSON] в інтересах позивача, [PERSON], звернувся до суду з даним позовом до відповідача, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], у якому просить позбавити права користування належним позивачу [PERSON], [INFO], на праві особистої приватної власності жилим будинком розташованим в Чернігівській області, м. Семенівка Чернігівської області, вул. Новоселиця, 28, відповідача, [PERSON], і зняти її з реєстрації по місцю проживання з вказаного будинку. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача, [PERSON] у позовній заяві зазначив про те, що 07 травня 1993 року позивач, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину отримала житловий будинок в свою приватну власність, який розташований в м. Семенівка Чернігівської області, вул. Новоселиця, 28, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 07 травня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 813. В даному житловому будинку з усного дозволу, не переоформляючи на будинок права власності, проживав син позивача, [PERSON], зі своєю співмешканкою, відповідачем [PERSON], яка зареєструвалася по місцю проживання в вказаному будинку 12 березня 2010 року. 26 квітня 2014 року син позивача, [PERSON] помер. Відповідач після смерті співмешканця, тобто сина позивача перейшла на постійне місце проживання в [INFO], де зараз фактично проживає, але з реєстрації по місцю проживання за адресою в [INFO], не знялася і на цей час. Позивач проживає в належному їй житловому будинку одна. Всі її діти і близькі родичі забезпечені власним житлом. Фактично житловий будинок розташований в м. Семенівка Чернігівської області, вул. Новоселиця, 28, позивачу не потрібний, але розпорядитися ним на свій розсуд вона не може з за того, що в ньому зареєстрована по місцю проживання відповідач. Позивач неодноразово просила відповідача знятися з реєстрації з належного їй житлового будинку, але відповідач ніяким чином на це не реагувала і на сьогоднішній день зареєстрована в вказаному будинку. Реєстрація відповідача по місцю проживання в будинку позивача згідно ст. 401 Цивільного кодексу України означає право користування її будинком. Відповідач [PERSON] не є членом сім]ї позивача, а тому і не має права користування належним позивачу на праві приватної власності житловим будинком. На даний момент відповідач порушує права позивача, які мають для неї істотне значення, а саме позивач, не може розпорядитися належним їй житловим будинком на свій розсуд. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382 від 11 грудня 2003 року - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підстави заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на жиле приміщення , або права користування жилим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, позивач - має право вимагати в судовому порядку припинення з боку відповідача права користування належним йому житловим будинком. На цей час немає ніяких перепон позбавлення права користування відповідача [PERSON] належним позивачу жилим будинком передбачених ст. 64 і ч. 4 ст.156 Житлового кодексу України так, як згідно ст. 64 вказаного кодексу відповідач не є членом сімї позивача і на протязі тривалого часу не займає належного позивачу жилого приміщення і також не є співвласником будинку. [PERSON], у судове засідання не зявилася, доручила представляти її інтереси в суді адвокату [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав повністю та пояснив про те, що, на його думку, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. У судовому засідання відповідач, відповідача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] позов визнала повністю, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних підстав. По справі встановлено, що 07 травня 1993 року позивач, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину отримала в свою приватну власність житловий будинок, який розташований в м. Семенівка Чернігівської області, вул. Новоселиця, 28, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 07 травня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 813. В даному житловому будинку з усного дозволу, не переоформляючи на будинок права власності, проживав син позивача, [PERSON], зі своєю співмешканкою, відповідачем [PERSON], яка зареєструвалася по місцю проживання в вказаному будинку 12 березня 2010 року. 26 квітня 2014 року син позивача [PERSON] помер. Відповідач після смерті співмешканця, тобто сина позивача перейшла на постійне місце проживання в [INFO], де зараз фактично проживає, але з реєстрації по місцю проживання за адресою в [INFO], не знялася і на цей час. Позивач проживає в належному їй житловому будинку одна. Всі її діти і близькі родичі забезпечені власним житлом. Фактично житловий будинок розташований в м. Семенівка Чернігівської області, вул. Новоселиця, 28, позивачу не потрібний, але розпорядитися ним на свій розсуд вона не може з за того, що в ньому зареєстрована по місцю проживання відповідач. Позивач неодноразово просила відповідача знятися з реєстрації з належного їй житлового будинку, але відповідач ніяким чином на це не реагувала і на сьогоднішній день зареєстрована в вказаному будинку. Реєстрація відповідача по місцю проживання в будинку позивача згідно ст. 401 Цивільного кодексу України означає право користування її будинком. Відповідач не є членом сімї позивача, а тому і не має права користування належним позивачу на праві приватної власності житловим будинком. 29 жовтня 2016 року відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON]. (копія свідоцтва про шлюб на а. с. 23). Зараз вона проживає у будинку чоловіка, розташованому за адресою: вул. Сонячна 5, м. Семенівка Чернігівської області На даний момент відповідач порушує права позивача, які мають для неї істотне значення, а саме позивач, не може розпорядитися належним їй житловим будинком на свій розсуд. На цей час немає ніяких перепон позбавлення права користування відповідача належним позивачу жилим будинком передбачених ст. 64 і ч. 4 ст.156 Житлового кодексу України так, як згідно ст. 64 вказаного кодексу відповідач не є членом сімї позивача і на протязі тривалого часу не займає належного позивачу жилого приміщення і також не є співвласником будинку. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки позов задовольняється повністю, суд вважає за необхідне згідно вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача сплачені позивачем грошові кошти на оплату судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 86 копійок, що підтверджуються квитанцією № 14 від 03 липня 2017 року (а. с. 1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved