Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнила та в обґрунтування уточнених позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок, був придбаний батьком позивача під час перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON] . За життя, 07 лютого 2013 року [PERSON] склав заповіт, яким належну йому за життя 1\\2 частину житлового будинку, набутого під час шлюбу з [PERSON] , заповів позивачу [PERSON] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] , окрім позивача, є малолітня донька померлого - [PERSON] , [INFO] , яка має право на обов`язкову частку у спадщині, яка залишилася після смерті батька за законом. При звернені позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , їй постановою нотаріуса від 03.02.2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було придбане померлим у шлюбі, а відтак [PERSON] має право на виділення шлюбної долі, отже встановити обсяг спадкового майна яке підлягає успадкуванню не можливо. У зв`язку з вищезазначеними обставинами та неможливістю оформлення належним чином позивачем спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, просить суд визнати, що житловий будинок з господарчими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ,, що складається з житлового будинку «А1», загальною площею 40,8 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м, господарчих та побутових споруд: літня кухня «Б», вбиральня «В», водоколонка «І», паркан №1, ворота № 2, замощення «ІІ», підвал «Г», є спільною сумісною власністю [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] та визначити, що [PERSON] , померлому [INFO] , за життя належало, а [PERSON] належить по 1/2 частині вказаного житлового будинку; визнати за позивачем право власності на 3/8 частин зазначеного житлового будинку з господарчими спорудами, в порядку спадкування за заповітом, а за малолітньою [PERSON] на 1/8 частину, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді від 02 квітня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори, витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 35). Ухвалою суду від 29 червня 2021 року прийнята уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та є законним представником малолітньої [PERSON] , [INFO] , про визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 78). Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволені (а.с. 75). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення (а.с. 76). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 26). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 24.06.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1321 (а.с 14), що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4057230 від 06.07.2004 (а.с. 15). Рішенням виконавчого комітету Веселівської сільської ради Криворізького району № 42 від 14 липня 2011 року з метою впорядкування адресного господарства, було присвоєно будинку нову адресу, а, саме, [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1, ч.2. ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За життя [PERSON] на випадок смерті здійснив розпорядження своїм майном, згідно якого заповів своїй доньці [PERSON] - позивачу по справі, належну йому за життя 1\\2 частину вказаного вище житлового будинку, набутого під час шлюбу з [PERSON] , про що свідчить копія заповіту від 07.02.2014, посвідченого секретарем виконкому Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Євченко О.М., зареєстрованим в реєстрі за № 10, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58428993 від 22.11.2019 року (а.с. 49, 57). З копії спадкової справи № 411/21 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , видно, що після його смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом 22.11.2019 року звернулася його донька [PERSON] - позивач по справі, інші спадкоємці з заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 45-60). При звернені позивача до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , їй постановою державного нотаріуса Шостої криворізької районної державної нотаріальної контори від 17.11.2017 року від 03.02.2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було придбане померлим у шлюбі, а відтак [PERSON] має право на виділення шлюбної долі, отже встановити обсяг спадкового майна яке підлягає успадкуванню не можливо (а.с. 28). Дійсно, як встановлено судом, з 22.07.1975 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 53), який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2013 року розірвано (а.с. 54-55). Згідно копії свідоцтва про зміну імені від 06.12.2016 серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » (а.с. 52). В період шлюбу, а саме 24.06.2004 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори, за реєстрованим в реєстрі за № 1321 (а.с 14) придбав житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя [PERSON] , померлого [INFO] , частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на житловий будинок не виділені між подружжям [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ), між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і [PERSON] , померлому 30 червня 2019 року за життя на праві приватної власності належала 1/2 частина, а [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частина зазначеного житлового будинку. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] є його малолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 19). Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Отже, малолітня [PERSON] , [INFO] , відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, має обов`язкову частку у спадковому майні після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Таким чином, оскільки після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкове майно складається з 1/2 частини спірного житлового будинку, тому суд вважає необхідним визнати за позивачем [PERSON] право власності на 3/8 частин, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та за малолітньою [PERSON] , [INFO] право власності на 1/8 частину спірного житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки вони є спадкоємцями за заповітом та законом, але не мають можливості оформити свої спадкові права.

Outcome: approved