Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся з позовом до суду в інтересах [PERSON] про визнання за ним, в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] батька [PERSON], права власності на житловий будинок [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно житловий будинок [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є сином померлого, відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року). Від прийняття спадщини позивач не відмовлявся і прийняв її відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, у зв'язку з чим Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справу № 471/2017 після смерті [INFO] [PERSON]. Інших спадкоємців за законом першої черги чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом йому було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок на ім'я померлого. Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеним будинком підтверджує витягом з погосподарської книги № 2 за 2001 - 2005 роки, особовий рахунок [NUMBER], Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; копією технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] виготовленого 01.12.2017 КП КОР «Лівобережне бюро технічної інвентаризації». Право позивача на спадщину підтверджує свідоцтвом про смерть [PERSON]; довідкою Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 436 від 04.12.2017; свідоцтвом про народження [PERSON]; матеріалами спадкової справи № 471 за 2017 рік після смерті [INFO] [PERSON]. В підготовче засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови, в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі. З'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 28.11.2002 за № 32 зроблено відповідний запис Великокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. До дня смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS], що встановлено відповідно до довідки № 436 від 04.12.2017 Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим 13.10.1961 Великокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області. Від прийняття спадщини він не відмовлявся і прийняв її шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, що підтверджено витягом з погосподарської книги № 2 за 2001 - 2005 роки, особовий рахунок [NUMBER], Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. В результаті цього Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справу № 471 за 2017 рік після смерті [INFO] [PERSON]. Судом встановлено, що інших спадкоємців за законом першої черги чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Дані обставини підтверджуються матеріалами вказаної спадкової справи. Постановою від 16.12.2017 № 3150/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом позивачу було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок на ім'я померлого. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] відповідно до відомостей погосподарської книги № 02 за 2001 - 2005 роки, особовий рахунок [NUMBER], зареєстрований за [PERSON]. З технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 01.12.2017 КП КОР «Лівобережне бюро технічної інвентаризації», вбачається що він 1975 року побудови, має загальну площу 103,9 кв.м, житлову площу 54,0 кв.м із господарськими будівлями та спорудами. Самочинно побудованих або переобладнаних приміщень не має. Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Правовідносини по прийняттю позивачем спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, а тому до них підлягають застосуванню положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що врегульовано ч.3 ст.5 та п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що врегульовано ст.549 ЦК УРСР. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року),

Outcome: approved