Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Представник відповідача позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивач [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - померла [INFO] ; копія свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про народження позивача; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 26.04.2019р.; копія довідки Котловинскої сільради Ренійського району від 13.03.2019р. про склад сім`ї [PERSON] ; копія заяви позивача від 06.09.2018р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.05.2015р.; копія державного акту серії [NUMBER] від 26.11.2009р. на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), оформленого на ім`я [PERSON] ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 16.05.2019р.; копія державного акту серії [NUMBER] від 26.11.2009р. на право власності на земельну ділянку площею 0,0347 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для ведення особистого селянського господарства, оформленого на ім`я [PERSON] ; копії Витягів з державного земельного кадастру про земельні ділянки від 10.04.2019р.; копії кадастрових планів земельних ділянок; копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; копія державного акту серії [NUMBER] від 10.03.2004р. на право приватної власності на землю - земельну ділянку площею 1, 6951 га, розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області ( мас. № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] ) , виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оформленого на ім`я [PERSON] ; копія державного акту серії [NUMBER] від 23.12.2008р. на право власності на земельну ділянку площею 0,8000 га, розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області (землі запасу, ділянка № [NUMBER] ), виділену для ведення особистого селянського господарства, оформленого на ім`я [PERSON] ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2019р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є сином [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] належало наступне майно: на підставі свідоцтва про право власності від 08.05.2015р. - житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] ; на підставі державного акту серії [NUMBER] від 26.11.2009р. на право власності на земельну ділянку - земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована по [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на підставі державного акту серії [NUMBER] від 26.11.2009р. на право власності на земельну ділянку - земельна ділянка площею 0,0347 га, розташована по [ADDRESS] , виділена для ведення особистого селянського господарства; на підставі державного акту серії [NUMBER] від 10.03.2004р. на право приватної власності на землю - земельна ділянка площею 1, 6951 га, розташована на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області ( мас. № [NUMBER] , діл. [NUMBER]), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] належало наступне майно : на підставі державного акту серії [NUMBER] від 23.12.2008р. на право власності на земельну ділянку - земельна ділянка площею 0,8000 га, розташована на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області (землі запасу, ділянка № [NUMBER] ), виділена для ведення особистого селянського господарства. На випадок смерті ні [PERSON] , ні [PERSON] не розпорядилися належним їм майном, заповіту не залишили, [INFO]. та [INFO]р. відповідно - померли. Таким чином, після смерті батьків позивача відкрилась спадщина на належне їм майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини за законом. Однак, невдовзі після смерті батька позивача померла і його матір - [PERSON] . Після її смерті позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Проте, навіть у випадку своєчасного звернення, оформити спадщину було б неможливо у зв`язку із тим, що в нього були відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Останні роки перед смертю батьків позивач мешкав разом із ними, доглядав за батьками, як син. Відповідач у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформив позивач. У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані житловий будинок та земельні ділянки, про що 22.05.2019р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Що стосується житлового будинку, то і його неможливо оформити, як спадщину, оскільки свого часу ця нерухомість не була внесена батьком позивача до державного реєстру нерухомості. Необхідні нотаріусу документи (стосовно земельних ділянок) позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцями. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат. Так як набуте за спадкуванням право власності позивачем не було оформлено, він не в змозі отримати дублікати державних актів про право власності на землю. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) державного акта на право власності на земельну ділянку - при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акту нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] та [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельні ділянки та житловий будинок, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач прийняв спадщину: в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] , та в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлої [PERSON] , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом. Після смерті [PERSON] (батька) позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У передбачений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (матері) позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак, він спільно мешкав разом із спадкодавцем (матір`ю) до його смерті. Як зазначив позивач, після смерті батьків у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки та житловий будинок. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину юридично (після батька) та фактично (після матері), оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях по своєчасній подачі заяви про прийняття спадщини, фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копії правовстановлюючих та технічних документів на земельні ділянки та нерухомість, мешкання у житловому будинку, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивач прийняв спадщину за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України та в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї, а щодо спадщини після смерті батька - своєчасно подав заяву про її прийняття. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на земельні ділянки та житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст.1269 ЦК України та ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved