Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.11.2010 року у розмірі 11992 грн. 12 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 04.11.2010 року між сторонами був укладений кредитний договір №б/н, відповідно умов якого банк видав [PERSON] кредитні кошти у сумі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач взяті на себе зобовязання за договором виконав вчасно та в повному обсязі, але відповідач в порушення умов договору зобовязання не виконує, у результаті чого за ним станом на 31.07.2017 року має заборгованість у розмірі 11992грн. 12 коп., яку він добровільно сплачувати не бажає. Представник позивача до судового засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності, підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позовну заяву. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заперечень на позов не надав. За таких підстав, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, 04.11.2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір (підписана боржником заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» ) за умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-6, 7, 8, 9-23, 23-31). Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків та цим Договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не с проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за вказаним договором. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач на себе зобовязання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором виконує не належним чином, в результаті чого за ним мається заборгованість, відповідно до розрахунку, станом на 31.07.2017 рік у розмірі 11992 грн.12 коп., яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом 1398,20 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом 9546,68 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - штраф (фіксована частина) 500 грн.; - штраф (процентна складова) 547,24 грн. (а.с.5-6) \~На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.11.2010 року у розмірі 11992 грн.12 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України \~з \~відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved