Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

представник позивача - адвокат Костроба Т.А, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вказавши третіми особами: приватного нотаріуса Броварського РНО Київської області Колейчика В.В. та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. В обґрунтування позовних вимог вказала, що виконавчим написом приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрованого в реєстрі за №11634, вчиненого 13.05.2020 року, стягнено з [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія Сіті Фінанс заборгованість за Кредитним договором 84/3485ЕРІРТ від 06 березня 2013 року, за період з 22 лютого 2018 року по 12 лютого 2020 року, сума заборгованості складає 25886,43 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клименко Р.В. 23.06.2020 року було відкрито виконавче провадження ВП № 62396244. Позивач дізнався про існування вищезазначеного виконавчого напису та відкрите на його підставі виконавче провадження ВП № 62396244 на початку вересня 2020 року, коли з його пенсії утримується певна частка на погашення заборгованості. 15.08.2020 року [PERSON] звернувся до приватного виконавця ВО м. Київ Клименко Р.В. з заявою про надання йому для ознайомлення матеріалів вищевказаного виконавчого провадження. На початку вересня 2020 року позивач, у відповідь на свою заяву, отримав від приватного виконавця відповідь з доданими до неї копіями виконавчого напису та іншими документами. Позивач по справі, [PERSON] , дійсно 06 березня 2013 року уклав з ПАТ Платинум Банк кредитний договір 84/3485ЕРІРТ, дата повернення кредиту зазначена у договорі - 11.03.2015 року. Таким чином строк погашення за кредитним договором 84/3485ЕРІРТ сплив 11.03.2015 року. Вважає, що виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11634 від 13.05.2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, є неправомірним виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення заборгованості на користь відповідача за Кредитним договором 84/3485ЕРІРТ від 06 березня 2013 року в розмірі 25886,43 грн. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та після спливу трирічного строку встановленого законом для вчинення виконавчого напису, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. З огляду на це він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. 12 листопада 2020 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі і призначення справи до судового розгляду в порядку спрощеного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Броварського РНО Київської області Колейчик В.В. належним чином завірену копію виконавчого напису №11634 від 13.05.2020 року та матеріали, документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Інших процесуальних дій не вчинялося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача - адвокат Костроба Т.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань суду не подав. Витребувані ухвалою суду завірену копію виконавчого напису №11634 від 13.05.2020 року та матеріали, документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис, суду не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв або клопотань суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, яка відображена в протоколі судового засідання. Також, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи, як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Приватним виконавцем ВО м. Києва Клименком Р.В. 20.08.2020 у відповідь на заяву [PERSON] від 15.08.2020, останньому було направлено копію виконавчого напису №11634 від 13.05.2020, виданого приватним нотаріусом БРНО Київської області Колейчиком В.В., копію кредитного договору на якому вчинено виконавчий напис № 11634 від 13.05.2020; копію постанови про відкриття виконавчого провадження №62396244 від 23.06.2020 (а.с. 15). Як вбачається з копії виконавчого напису №11634 від 13.05.2020, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який є боржником за Кредитним договором №84/3485ЕР1РТ від 06.03.2013 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 79 від 22 лютого 2018 є ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», стягнуто заборгованість за Кредитним договором №84/3485ЕР1РТ від 06.03.2013 року у розмірі 25886,43 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 лютого 2018 року по 12 лютого 2020 року. Також стягнуто 500 грн за вчинення виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягнення складає 26386,43 грн (а.с. 19-20). Відповідно до копії кредитного договору зі страхуванням життя позичальника (поточний рахунок) № [NUMBER] , укладений 06 березня 2013 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , та страхувальником ПрАТ «Ренесанс Життя» з третьої сторони, сума кредиту 55372,80 грн., дата повернення кредиту 11.03.2015, договір діє до повного виконання зобов`язань позивальника за даним договором. Графіком платежів до Кредитного договору зі страхуванням життя позичальника (поточний рахунок) №84/3485ЕР1РТ від 06.03.2013, графік платежів розраховано з 11.04.2013, щомісячно до 11.03.2015 (а.с. 21-23). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. від 23.06.2020 по ВП №62396244 було відкрито виконавче провадження, на підставі заяви про примусове виконання виконавчого напису №11634, виданого 13.05.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 26386,43 грн. та стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2638,64 грн. (а.с. 17-18). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - «Порядок вчинення нотаріальних дій», «Порядок»). Так, згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис вчинено щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором №84/3485ЕР1РТ від 06.03.2013, укладеним [PERSON] з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», та стягнуто заборгованість за Кредитним договором №84/3485ЕР1РТ від 06.03.2013 у розмірі 25886,43 грн., сума заборгованості проводиться за період з 22.02.2018 по 12.02.2020 (а.с. 20), але при цьому відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк». До того ж, як вбачається із кредитного договору №84/3485ЕР1РТ від 06.03.2013 (а.с. 21-22), дата повернення кредиту 11.03.2015, договір діє до повного виконання зобов`язань позичальника за даним договором. Також відсутні будь-які докази, та останні не були надані відповідачем, щодо наявності заборгованості позивача по кредитному договору №84/3485ЕР1РТ від 06.03.2013. Також, суд звертає увагу на те, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу, однак ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» не надано суду зворотного повідомлення про отримання письмової вимоги [PERSON] про звернення до нотаріуса, а тому підстав вважати, що позивач був повідомлений про наявність заборгованості не має. Так, згідно п. 3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчиняючи спірний виконавчий напис у справі, що переглядається нотаріусом не було дотримано строків вчинення виконавчого напису, оскільки він вчинений до спливу 30 днів з дня отримання [PERSON] письмової вимоги про добровільне усунення порушень, так як така взагалі не направлялася останній. Вказані норми п.п. 2.3, 3.1 Порядку забезпечують дотримання прав боржників мати змогу до вчинення виконавчого напису подати свої можливі заперечення, а також - забезпечення вчинення виконавчого напису в межах загального трирічного строку позовної давності. Однак після спливу цього строку і до вчинення виконавчого напису нотаріусом відповідач ніяких заяв про спірний характер вимог кредитора - не подавав. За таких обставин вважати, що відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не можна, оскільки між сторонами існує спір щодо наявності заборгованості. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн. підтверджується квитанцією № 13 від 29.10.2020 (а.с. 1). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved