Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з зазначеним позовом 14.02.2017, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 02.03.2012, станом на 31.12.2016 в загальному розмірі 13070,77 грн., яка включає заборгованість: за кредитом 405,42 грн., по процентам за користування кредитом 8596,74 грн., за пенею 2970,00 грн., штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина і 598,61 грн. процентна складова, а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування предявлених вимог вказує, що 02.03.2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 5577212601473559 «Універсальна» 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення відповідно строку дії картки. Своїм підписом у Заяві відповідач надав згоду на те, що вказана Заява разом з Умовами та Тарифами складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі, - Договір), який по своїй суті фактично є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно з п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. Свої зобовязання за кредитним договором від 02.03.2012 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобовязання не виконав, в результаті чого станом на 31.12.2016 має заборгованість в загальному розмірі 13070,77 грн., яку позивач просить суд стягнути з [PERSON] в примусовому порядку, а також сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати за відсутності представника банку, а у разі неявки відповідача, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.48). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На адресу реєстрації [PERSON] направлялися судові повістки про виклик до суду на 17.04.2017 та на 18.05.2017, які повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат не проживає» (а.с.54,56). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належними чином. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.03.2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згоду на укладення якого відповідач підтвердив своїм підписом у Заяві позичальника (а.с.6). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.12 умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с.20). Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 02.03.2012, суд приходить до висновку, що він є діючим. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.7,52), [PERSON] отримав кредит з видачею кредитної картки VISA Classic у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 300,00 грн. (а.с.49), зі сплатою відсотків за користування ним за базовою ставкою 1,7 % в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році), діяла до 01.09.2014, після 2,9 %, з 01.04.2015 3,6 % та визначенням строку внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, з визначенням їх розміру (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) в 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с.7,52). Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання грошових коштів на підставі договору (п.2.1.1.12, п. 2.1.1.12.3 Умов та Правил надання банківських послуг, (а.с.30). Крім того, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за пільговою відсотковою ставкою 0,01% річних в межах встановленого пільгового періоду до 55 днів за кожною платіжною операцією, за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, що визначено п.2.1.1.12.2, п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.30) та згідно відомостей в графі «Пільговий період» Довідки про умови кредитування (а.с.7). У випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (до 01.09.2014) у вигляді: - пені, яка складається з добутку пені (1) (базова процентна ставка по договору 2,5% : 30 нараховується за кожен день прострочки) та пені (2) (1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, яка нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 чи більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. і більше) (а.с.7); З 01.09.2014 розмір неустойки за несвоєчасне погашення заборгованості збільшився та склав 0,24 % (нараховується за кожен день прострочки кредиту на суму загальної заборгованості) + 50 грн. при кожному виникненні прострочки по кредиту чи відсоткам на суму від 100 грн. та 0,24 % (нараховується за кожен день прострочки кредиту на суму загальної заборгованості) + 100 грн. при кожному виникненні прострочки по кредиту чи відсоткам на суму від 100 грн. в другому та більше місяці підряд (а.с.52). Крім того, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у виді штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій у випадку порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів (Довідки про умови кредитування) та 30 днів (п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг), який підлягає сплаті в першу чергу (а.с.7,28). Як слідує з вимог п.1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.19), за несвоєчасну оплату послуг, передбачених кредитним договором, Умовами та Правилами, клієнт сплачує банку за кожним випадком порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором від 02.03.2012 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит з встановленим лімітом 300,00 грн. (а.с.49). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. У результаті неналежного виконання [PERSON] своїх зобовязань станом на 31.12.2016 має заборгованість в загальному розмірі 13070,77 грн., яка включає заборгованість: за кредитом 405,42 грн., по процентам за користування кредитом 8596,74 грн., за пенею 2970,00 грн., штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина і 598,61 грн. процентна складова (а.с.4,5). Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, у випадку допущення сторонами порушень умов їх виконання, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення їх виконання. Імперативними приписами ст. 625 ЦК України чітко визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання, настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою (у формі штрафу, пені), яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. Отже, у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх кредитних зобов'язань, з урахуванням норм чинного законодавства, визначеними умовами кредитування розміром штрафу як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора на випадок порушення зобов'язань боржником, виходячи з істотності допущення відповідачем таких порушень, визначений позивачем станом на 31.12.2016 розмір заборгованості за кредитом 405,42 грн., по процентам за користування кредитом 8596,74 грн., за пенею 2970,00 грн., штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина і 598,61 грн. процентна складова суд вважає обґрунтованим (а.с.4-5). При цьому, пред'явлення позивачем вимог щодо стягнення штрафу як виду неустойки за ставками, визначеними за домовленістю сторін, суд вважає обґрунтованим та справедливим, що також узгоджується з висновками Конституційного Суду України, викладеними в Рішенні від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 року у справі № 1-12/2013. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, враховуючи правильність розрахунку заборгованості, доведеність неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобовязань, обґрунтованість розміру заявлених грошових вимог у взаємозв'язку з доказами, що їх підтверджують, суд дійшов висновку про те, що допущене відповідачем порушення умов кредитного договору від 02.03.2012 є істотним, а тому з нього на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним договором станом на 31.12.2016 в загальному розмірі 13070,77 грн., яка включає заборгованість: за кредитом 405,42 грн., по процентам за користування кредитом 8596,74 грн., за пенею 2970,00 грн., штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина і 598,61 грн. процентна складова. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, в силу ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1600,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved