Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Представник позивача 16.09.2015 року звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.05.2008 року в розмірі 9264,80 грн. та судові витрати. В позові посилався на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою 16.09.2008 року був укладений договір, на підставі якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 6100,00 грн. зі сплатою 36,00% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На порушення умов кредитного договору позичальник не виконує зобов'язання по поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем. Представник позивача одночасно із позовною заявою надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином за місцем її реєстрації, що підтверджується матеріалами справи, однак повідомлення повернулось за закінченням терміну зберігання, що вважається презумпцією належного повідомлення. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, право на яку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що 06.05.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачці кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так, відповідачка підтвердила розуміння умов укладеного договору, підписавши відповідну заяву на отримання кредиту разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, копія яких міститься в матеріалах справи. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 6100,00 грн. В свою чергу відповідачка [PERSON], скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за договором належним чином не виконала. Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. За таких обставин, оскільки у передбачені строки відповідачка як позичальник зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, тому у відповідача за кредитним договором №б/н від 06.05.2008 року станом на 30.06.2015 року рахується заборгованість у розмірі 9264,80 грн., що включає: 3361,27 грн. - заборгованість за кредитом; 5224,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: 250,00 грн. - фіксована частина, 429,28 грн. - процентна складова. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.05.2008 року у розмірі 9264,80 грн., що включає: 3361,27 грн. - заборгованість за кредитом; 5224,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: 250,00 грн. - фіксована частина, 429,28 грн. - процентна складова, а також згідно зі ст.88 ЦПК України сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1218,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved