Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Пулинець Б.А. звернувся з вказаним позовом, та свої вимоги мотивує тим, що 15 грудня 2019 року позивачу стало відомо про те, що в кредитній установі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» на його ім`я було оформлено кредит № L0679360 у розмірі 7000 грн. невстановленою особою, яка самостійно отримала доступ до мобільного номеру телефону позивача шахрайським шляхом, за допомогою послуги дистанційного відновлення номеру телефону. Невстановлена особа перевипустила сім-картку, яка належала позивачу, і після цього здійснила декілька телефонних дзвінків до різних кредитних організацій, де взяла кредити на ім`я позивача. 16 грудня 2019 року позивач звернувся до Сумського відділу поліції ГУНП у Сумській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення. 13 січня 2020 року до Сумського відділу поліції ГУНП у Сумській області надійшла ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми про внесення відомостей до ЄРДР за заявою [PERSON] про оформлення на його ім`я кредитних договорів у фінансових установах невідомою особою за допомогою абонентського номеру, яким користується позивач (ЖЕО 2816 від 13 січня 2020 року). 14 січня 2020 року за даним фактом СВ Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області розпочато кримінальне провадження №12020200440000147 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. На сьогодні зі сторони працівників відповідача в телефонному режимі здійснюється тиск на родичів позивача щодо наявності у нього боргів, чим порушується його право на захист особистих немайнових прав. 16 січня 2020 року представником позивача було надіслано адвокатський запит № 02-01/20 з вимогою щодо припинення вищезазначених дій, оскільки такі дії підпадають під ст. 355 КК України і несуть за собою кримінальну відповідальність. Станом на 06 березня 2020 року розмір поточної заборгованості позивача становить 13348 грн. 00 коп. (проценти - 2848 грн. 00 коп., пеня - 3500 грн. 00 коп.). Позивач посилається на те, що він не виявляв волевиявлення на набуття коштів, не надавав жодних документів для укладення відповідного договору. Відповідно, позивачем не було вчинено жодних дій, які могли б бути спрямовані на укладення договору з відповідачем. При укладенні договору позивач не мав реальної можливості ознайомитись з умовами договору і за умови непогодження з його положеннями - відмовитися від його укладення. Таким чином, позивачем не було надіслано жодної заяви на отримання коштів та не укладено договору, а також не вчинено жодних дій для отримання коштів від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО». Зазначений факт відсутності волевиявлення виникнення правовідношення з відповідачем підтверджується копією витягу з ЄРДР від 14 січня 2020 року. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати недійсним договір № L0679360 від 15 грудня 2019 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» та зобов`язати відповідача припинити дії з нарахування та стягнення заборгованості, процентів та штрафних санкції за договором № L0679360 від 15 грудня 2019 року. 23 березня 2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми у зазначеній справі було відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи, судове засідання призначено на 01 червня 2020 року,09 год.30 хв. 01 червня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 07 вересня 2020 року, 14 год.00 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача. 01 червня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову в повному обсязі, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що оспорюваний договір не має жодної ознаки щодо мотивів вважати його недійсним. Більш того, рішення суду щодо недійсності нікчемних правочинів не вимагається. Зазначає, що Договір Позики № AG0734271 (номер у системі L0679360) укладено в порядку, передбаченому Законом України №675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 статті 3 цього закону електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена ї електронній формі. В такому ж порядку, що і Договір Позики № AG0734271, позивачем укладено шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до пункту 1 статті 3 Законом України №675-VIIIот 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, позивачем було укладено договір в порядку, передбаченому чинним законодавством. Щодо процесу верифікації та ідентифікації клієнта вказує на те, що під час укладення договору на сайті відповідача ( [INFO] ), з метою уникнення випадків шахрайства, клієнти проходять процес верифікації та ідентифікації. Ідентифікація на сайті відповідача була здійснена позивачем за допомогою BankID. Система BankID використовується відповідачем у відповідності до Положення про Систему BankID Національного банку України затверджено Постановою Правління Національного банку України №32 від 17 березня 2020 року. У процесі укладення Договору Позики № AG0734271 також була проведена автоверифікація позивача, яка підтвердила повний збіг даних в Заяві з даними в реєстрі кредитних історій. Посилаючись на вказані обставини, просить суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі (а.с. 35-36). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 вересня 2020 року закрито підготовче провадження по справі, призначено дану справу до слухання на 28 грудня 2020 року, 14 год. 00 хв. 28 грудня 2020 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 17 березня 2021 року, 16 год. 30 хв. у зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача. В зазначеному судовому засіданні представник позивача адвокат Пулинець Б.А. позовну заяву підтримав у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не мав наміру укласти договір, він його не підписував, кошти не отримував. Позивач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду документи, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що договір Позики № AG0734271 укладається в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 2 Договору Позики № AG0734271 : П.2.1. Встановлення договірних відносин між Сторонами за допомогою дистанційних засобів забезпечується таким чином: 2.1.1. \~ \~ \~ \~на Порталі Позичальник повинен заповнити Заяву шляхом введення необхідної Суми Кредиту та Строку оплати, а також надати (завантажити) інші дані та документи, що вимагаються. Також, якщо буде використовуватися електронний платіж, посилання на постачальника таких послуг повинно відкриватися у полі, в якому Позичальник повинен ввести реквізити своєї платіжної картки. Після заповнення вищезазначеної Заяви: 2.1.1.1. Позичальник створює Особистий кабінет на Порталі, шляхом виконання вказівок, викладених на Порталі; 2.1.1.2. Позичальнику надається пропозиція Кредитодавця Спеціальних умов Кредиту на основі інформації, наданої в Заяві (надалі іменується як «Пропозиція»), Якщо Позичальник під час обробки заяви змінив інформацію, надану в Заяві (наприклад, запитувану суму), нова Пропозиція буде надана на основі нововведених умов. За запитом Позичальника Кредитодавець повинен надати Позичальнику Пропозицію в паперовому вигляді чи на іншому довговічному носії. Позичальник має право проаналізувати Пропозицію та порівняти її з пропозиціями конкурентів; 2.1.1.3. натискаючи кнопку «Прийняти», Позичальник підтверджує надання Кредитодавцю згоди на (і) використання персональних даних Позичальника для ідентифікації Позичальника, для оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Позичальника та для виконання Договору відповідно до Політики конфіденційності; (іі) використання Порталу відповідно до Умов користування Порталом; (ііі) встановлення договірних відносин з Кредитодавцем, як передбачається Договором, та (iv) складення Договору; 2.1.2. код підтвердження (надалі іменується як «Код підтвердження») буде надіслано Кредитодавцем на Номер телефону Позичальника. Шляхом введення Коду підтвердження Позичальник підписує та приймає Пропозицію та підтверджує укладення Договору на основі Загальних умов Кредиту(а.с.37-39). Спеціальні умови Договору позики AG0734271 були створені на основі заяви позичальника, яка була подана через Особистий кабінет на Порталі та відповідно до оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Позичальника на власний розсуд Позикодавця (п.1.1.) Згідно п.1.2. Спеціальних умов, лише у тому випадку, коли Позичальник прочитав, оцінив та прийняв умови користування Порталом, Політику конфіденційності, Загальні Умови Договору позики та Пропозицію Позикодавця щодо Спеціальних умов Договору позики, що було надано Позичальнику через особистий кабінет на порталі (а.с.40-41). З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 12020200440000147 вбачається, що 13 січня 2020 року до Сумського ВП ГУНП в Сумській області надійшла ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми про внесення відомостей до ЄРДР за заявою [PERSON] про оформлення на його ім`я кредитних договорів у фінансових установа невідомою особою за допомогою абонентського номеру, яким користується потерпілий (ЖЕО 2816 від 13 січня 2020 року ) (а.с 8). У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Статтею 11 цього Закону визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону визначено форми підписання електронного правочину: - електронним підписом або електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктами 2.7,2.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованою в Мін`юсті 29 березня 2004 року за №377/8976 передбачено, що примірник розрахункового документа, реєстр платіжних вимог, які залишаються в банку, мають містити підписи /підпис відповідальних/ чи /відповідальної особи, зразки підписи в яких/якої заявлені банку в картці із зразками підписів. Під час підписування розрахункового документа не дозволяється використання факсиміле, а також виправлення та заповнення розрахункового документа в кілька прийомів. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин підписання позивачем Договору Позики № AG0734271 від 15 грудня 2019 року в порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивач заперечує факт укладення ним з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» договірних відносин. За положеннями\~статей 626-628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Не\~\~є\~\~укладеними\~\~правочини\~\~(договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення, зокрема відсутня згода за всіма істотними умовами договору. Не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини,\~\~суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним, оскільки наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.\~\~Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливими способам захисту цивільних прав і обов`язків непередбачених законом. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 210/9321/13-ц. Таким чином не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. За таких обставин зазначений договір є неукладеним, отже не може бути визнаний недійсним, а тому заявлені позивачем вимоги про визнання договору недійсним задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги про зобов`язання відповідача припинити дії з нарахування та стягнення заборгованості, процентів та штрафних санкцій за договором є похідними від позовних вимог про визнання договору недійсним, вони також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed