Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 23.06.2015 року [PERSON] позивач та відповідачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO] . Представник позивача зазначає, що спільне життя позивача та відповідачки не склалося, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе. Представник позивача просить: розірвати шлюб між [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано 23.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, про що 23.06.2015 року складено відповідний актовий запис №157 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно ухвали суду від 15.03.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] , отримавши 08.04.2021 року копію позовної заяви з додатками, копію ухвали суду від 15.03.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0807200318340, клопотань, заяв, відзиву не надала. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2, 3, 4 ст.56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Статтею 113 СК України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] , виданому повторно 03.02.2021 року Городянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 23.06.2015 року, про що складено відповідний актовий запис №157. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.5). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивач виявив бажання припинити шлюб, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Outcome: approved