Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Представник позивача адвокат Овчаренко Євген Вікторович в інтересах [PERSON] \~ звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння рухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач [PERSON] є власником рухомого майна, а саме: транспортного засобу марки ВАЗ моделі 211120, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , набутого на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу 4442/2018/917080 від 26.04.2018 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.01.2001 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №14, було розірвано на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.06.2019 року по справі №428/3259/19. З цього часу транспортний засіб перебуває у фактичному протиправному володінні відповідача, повертати його він відмовляється, здійснює його експлуатацію. Неодноразові звернення позивача до відповідача та до національної поліції результатів не дали, оскільки дані правовідносини мають ознаки цивільно-правових, тому позивачу було рекомендовано звернутися до суду за вирішенням цього питання. Просив суд витребувати з незаконного володіння [PERSON] транспортний засіб марки ВАЗ моделі 211120, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , ключі від вказаного танспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася.\~ Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Не заперечував\~ проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 28.10.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із копією договору купівлі-продажу транспортного засобу №4442/2018/917080, посвідченого адміністратором Територіального сервісного центру №4442 Регіонального сервісного центру МВС України в Луганській області від 26.04.2018 року, [PERSON] продав, а [PERSON] купила транспортний засіб марки ВАЗ, моделі 211120, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] . Відповідно до копії Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів №31/12/4444-4245, наданого Територіальним сервісним центром № 4444 Регіонального сервісного центру МВС України в Луганській області від 02.11.2019 року, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , є власником транспортного засобу марки ВАЗ, модель 211120, тип легковий універсал-В, 2011 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, VIN\~ Y6L211120ВL207301, дата державної реєстрації\~ 26.04.2018 року.\~\~\~\~ З копії заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.06.2019 року по справі № 428/3259/20 встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 20.01.2001 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, розірвано. Зазначене заочне рішення набрало законної сили 29.07.2019 року.\~ Згідно із копією листа Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області №31674/111/34-2019 від 03.12.2019 року за результатами звернення [PERSON] до органів національної поліції про те, що її колишній чоловік [PERSON] не віддає їй автомобіль марки «ВАЗ 211120», д/н [NUMBER] , встановлено, що по даному факту відсутній склад кримінального правопорушення та визначений подальший порядок розгляду заяви відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», заявнику рекомендовано звернутися до суду з цивільним позовом. Згідно із ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. З ч.1 ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року), що набрала чинності для України з 11.09.1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 року), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до статті 190 ЦК України майном вважається не лише окрема річ чи сукупність речей, а також майнові права. Майнові права є неспоживною річчю і визнаються речовими правами. В свою чергу, як вбачається з ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація витребування власником майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року роз`яснено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Таким чином, права позивача, як власника спірного автомобіля, порушуються відповідачем, який без відповідної правової підстави заволодів цим автомобілем та користується ним. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені представником позивача у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку із чим позов [PERSON] про витребування рухомого майна з чужого незаконного володіння підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1098,10 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved