Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Представник ГУ ПФУ в Одеській області звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] повернення передплати пенсії в розмірі 5 697, 41 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] з 04.10.2017 року призначено пенсію за вислугу років згідно з ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, у звязку з чим відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області. Відповідач з 05.08.2018 року призначений молодшим інспектором ІІ категорії відділу режиму і охорони зміни № 4 державної установи «Одеська установа виконання покарань № 21». У звязку з несвоєчасним повідомленням про повторне прийняття відповідача на військову службу виникла передплата пенсії за період з 05.08.2018 року по 30.09.2018 року в сумі 5 697, 41 грн. 19.12.2018 року ГУ ПФУ в Одеській області було прийняте рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій, однак до теперішнього часу зазначена сума відповідачем не повернута, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом про повернення передплати пенсії. Представник позивача у судове засідання не зявився, але попередньо надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якому просить суд розглядати справу без його участі (а.с. 29). Відповідач у судове засідання не зявився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що вимоги позовної заяви визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без його участі (а.с. 27). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] з 04.10.2017 року призначено пенсію за вислугу років згідно з ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, у звязку з чим відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області, що підтверджується протоколом ГУ ПФУ в Одеській області за пенсійною справою [NUMBER] від 04.10.2017 року (а.с. 4). 27.09.2018 року [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою в якій просив внести зміни до пенсійної справи у звязку з його працевлаштуванням з 05.08.2018 року та утримати передплату та додав витяг з наказу Державної установи «Одеська установа виконання покарань (№ 21) від 02.08.2018 року № 119/ОС-18 про призначення відповідача з 07.08.2018 року молодшим інспектором ІІ категорії відділу режиму і охорони зміни № 4 державної установи «Одеська установа виконання покарань № 21» (а.с. 5-6). У звязку з несвоєчасним повідомленням про повторне прийняття відповідача на військову службу виникла передплата пенсії за період з 05.08.2018 року по 30.09.2018 року в сумі 5 697, 41 грн., що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії від 25 жовтня 2018 року (а.с. 7). 19.12.2018 року ГУ ПФУ в Одеській області було прийняте рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій № 763, що підтверджується копією доданою до матеріалів справи, однак до теперішнього часу зазначена сума відповідачем не повернута, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом про повернення передплати пенсії (а.с. 8). Відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. Приписами ст. 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що пенсіонери зобовязані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обовязку і одержання у звязку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін, та, враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Враховуючи вищенаведене, на основі повного та всебічного з'ясування обставин справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню суд встановив, що сума переплати позивачем відповідачу виникла виключно у зв'язку з несвоєчасним повідомленням про повторне прийняття відповідача на військову службу, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved