Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що на обліку служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради з 13.03.2017 року перебувають малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, оскільки їх мати [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Батько [PERSON] помер [INFO] . Діти проживали разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , на теперішній час діти тимчасово перебувають в родині бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, [PERSON] та Дана не відвідують навчальні заклади, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Службою у справах дітей вичерпані усі можливості впливу на [PERSON] щодо усвідомлення нею наслідків неналежного виконання батьківських обов`язків, ситуація в родині тривалий час не покращується. В останнє питання неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у м.Херсоні ради 09.10.2019 року, на якому колегіально-дорадчим органом було прийнято рішення щодо доцільності звернення органу опіки та піклування до суду з позовом про відібрання без позбавлення батьківських прав у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку з цим, представник позивача просив відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] , [INFO] , малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь особи або державного закладу, яка буде утримувати дитину. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.09.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] , згідно актових записів про народження №26 від 13.07.2007 року, №15 від 12.04.2010 року. Згідно актового запису про смерть №61, зробленого 13.10.2010 року Виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради Дніпровського району м.Херсона, [PERSON] помер [INFO] . Згідно листа Виконавчого комітету Зеленівської селищної ради від 08.02.2017 року №144/02-19 повідомлено, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, діти не відвідують навчальні заклади. Згідно характеристики Херсонського ясла-садку №34 комбінованого типу для дітей з вадами мовлення від 28.03.2017 року №01/10-399, [PERSON] недостатньо приділяє уваги сину. Дитина неохайна, не цікавиться проблемами та успіхами [PERSON] . Мають місце випадки приходу за дитиною до садочку в нетверезому стані. Згідно листа Виконавчого комітету Зеленівської селищної ради від 07.05.2019 року №191/02-19 повідомлено, що [PERSON] продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, під час спілкування з представниками селищної ради діти просили забрати їх від матері. Згідно листа Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції №8447/36.1/19/01 від 06.09.2019 року, [PERSON] не працює, зловживає алкогольними напоями, в помешканні завжди знаходяться сторонні жінки та чоловіки, діти вимушені проживати в бабусі [PERSON] . Відповідно до характеристики Херсонського загальноосвітнього навчально-виховного комплексу №48 Херсонської міської ради від 26.09.2019 року відповідач не цікавиться шкільним життям своїх дітей, не допомагає в розвитку їх здібностей, уникає контакту з класним керівником. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 07.10.2019 року, 04.10.2019 року Службою відвідано подину [PERSON] за місцем проживання: [ADDRESS] . Умови проживання дітей незадовільні, в помешканні брудно, продукти харчування відсутні. Згідно повідомлення з Херсонського загальноосвітнього навчально-виховного комплексу №48 Херсонської міської ради від 30.10.2019 року №174/01-21, [PERSON] не цікавиться вихованням, навчанням та розвитком дітей. Зловживає спиртними напоями. В помешканні, де мають проживати діти, постійно збираються компанії пияк. Проживання [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю загрожує їх життю та здоров`ю. Відповідно до повідомлення Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції від 31.10.2019 року №10545/36.1/09/19 відносно [PERSON] складено адміністративні матеріали в порядку ст.184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно висновку Виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 07.11.2019 року №2-49/1902, орган опіки та піклування вважає доцільним відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] , [INFO] , малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст.150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, їх утриманню, не здійснюють належного догляду за дітьми, неспроможний забезпечити необхідні умови для нормального життя та розвитку дітей. Судом встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не цікавиться їхнім навчанням, матеріально не забезпечує, відповідач веде аморальний спосіб життя, що негативно впливає на дітей, спотворюючи уявлення про сімейні та суспільні цінності, мати не в повній мірі усвідомлює свою батьківську роль. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як свідоме ухилення відповідача від батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та обґрунтовані докази на підтвердження того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Тому позов в частині відібрання дітей у відповідача без позбавлення їх батьківських прав підлягає до задоволення. Згідно вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів. Відповідно до вимог статей 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З приписів зазначених правових норм вбачається, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що відібрання дитини від [PERSON] не позбавляє її обов`язку утримувати дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь особи або державного закладу, яка буде утримувати дитину, щомісячно, починаючи з 11.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Розподіл витрат по розгляду справи підлягає вирішенню в порядку ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved