Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного Договору про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 26 червня 2015 року та додаткової угоди №1 до Договору про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 30 листопада 2015 року, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надав [PERSON] кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, з лімітом не більше 4000,00 грн.. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 50%, з кінцевим терміном повернення до 31 липня 2018 року. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у зв`язку з чим, станом на 20 березня 2020 року виникла заборгованість в сумі 13992 грн. 51 коп., яка складається із заборгованості по кредиту - 3970,02 грн., заборгованості по процентам - 6106,49 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1198,30 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 1513,1 грн., 3% річних від простроченої суми кредиту - 331,20 грн., інфляційних збитків за невиконання зобов`язання - 873,40 грн.. На підставі ст.ст. 526, 625, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»заборгованість по договору кредиту 13992 грн. 51 коп. та судовий збір - 2102 грн.. Відзив на позов не подано. Ухвалою судді від 22.04.2020 року у справі відкрито провадження. Справа призначена до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з?явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Враховуючи викладене, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Суд установив, що 26 червня 2015 року між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк») та [PERSON] укладено договір №8202599125, а 30 листопада 2-15 року додаткову угоду «Про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії» (далі Договір). На підставі вказаного договору (п.2.4, 2.6, 2.10) відповідач отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 4000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 50% річних, з кінцевим терміном повернення до 31 липня 2018 року. Згідно до п.7.2.14 договору, позичальник зобов`язаний погасити банку усю заборгованість за кредитом у день припинення кредитної лінії. Боржник зобов`язувалась сплачувати банку проценти, нараховані за користуванням кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а в разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем в якому клієнт зобов`язаний погасити банку усю існуючу заборгованість (п.7.2.15 кредитного договору). Відповідно до пункту 8.1.1 Кредитного договору, у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, процентами, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості повному обсязі, у розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Вказані обставини підтверджуються зазначеним кредитним договором. З поточної виписки по рахунку відповідача вбачається, що останній скористався кредитними коштами, разом з тим, кредит банку не повернув. Відповідно до довідки №069-13/20-59 від 9 квітня 2020 року, станом на 20 березня 2020 року заборгованість відповідача за договором становить 13992 грн. 51 коп., яка складається із заборгованості по кредиту - 3970 грн. 02 коп., заборгованості по процентам - 6106 грн. 49 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1198 грн.30 коп., пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 1513 грн.10 коп., 3% річних від простроченої суми кредиту - 331 грн.20 коп., інфляційних збитків за невиконання зобов`язання - 873 грн. 40 коп.. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов`язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач не повернув кредитні кошти, вимога банку в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з цим, вимога позивача про стягнення процентів підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Як установлено судом, сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом, які визначаються на суму залишку заборгованості (п.5.4 договору). Згідно до п.5.3.Договору нарахування процентів за користування клієнтом кредитом та офердрафтом здійснюється банком щомісяця, в остатній Банківський день місяця та в день припинення дії кредитної лінії. 31 липня 2018 року відповідач повинен був повернути всю заборгованість за кредитом, зокрема і проценти. В обумовлений сторонами строк відповідач кредит та проценти банку не повернув. Згідно правової позиції, викладеної у висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі справа № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, банк безпідставно нараховував проценти за кредитом після 31 липня 2018 року, у зв`язку з чим, з відповідача на користь банку мають бути стягнуті проценти за кредитом нараховані виключно в межах строку кредитування по 31 липня 2018 року, а саме в сумі 2870 грн. 44 коп.. Оскільки право позивача нараховувати пеню за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування - 31 липня 2018 року, то вимога позивача про стягнення пені за один рік до його звернення до суду також є безпідставною. Разом з цим, враховуючи, що відповідач не повернув кредит у обумовлений строк, вимога позивача про стягнення з нього коштів, відповідно до ст.625 ЦК України, є обґрунтованою. Проте, початком нарахування вказаних сум є перший день прострочення виконання зобов`язання, тобто 1 серпня 2018 року, а не 21 травня 2017 року, як зазначено у розрахунку заборгованості, оскільки, під час строку дії договору, банк не висував відповідачу вимогу про повне погашення заборгованості за кредитом. Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо повернення кредиту позичаючи з 31 липня 2018 року, з останнього підлягають стягненню 3 % річних від простроченої суми кредиту за період з 1 серпня 2018 року по 29 лютого 2020 року, в сумі 188 грн. 60 коп. (3970, 02 грн. х 3%/365 / 100% х 578 дн.= 188 грн. 60 коп.) Крім того, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати за період з 1 серпня 2018 року по 29 лютого 2020 року також підлягає задоволенню, у зв`язку з чим, з відповідача мають бути стягнуто 375 грн. 17 коп. інфляційних втрат (109,45 ( індекс інфляції за вказаний період) х 3970,02 грн.= 4345,17 грн. - 3970,02 грн.= 375,17 грн.) За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн.. Враховуючи, що позов задоволено частково (52,91 % = 7404,23 грн. (3970,02 грн. + 2870,44 грн. + 375,17 грн. + 188,6 грн.) х 100% / 10614,90 грн.), з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1112,16 грн.. (1112,16 = 2102 грн. х 52,91% /100%)

Outcome: partial