Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Представник відповідача по справі звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання щодо стягнення з позивачки на користь відповідача судові витрати у розмірі 5000 грн., понесені ним при залученні професійної правничої допомоги, оскільки рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог позивачці було відмовлено повністю. Посилається на те, що 12 грудня 2019 року до закінчення судових дебатів представником відповідача було оголошено заяву про вирішення судом питання про судові витрати по справі в частині витрат відповідача на правову допомогу після ухвалення рішення та подання доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу. Наголошує, що поважними причинами неподання зазначених доказів до закінчення судових дебатів були наступні обставини. Згідно з п.п. 2.3. та 2.5. додаткової угоди № 1 від 04 липня 2019 року до договору про надання правової допомоги б/н від 04 липня 2019 року, укладеним між відповідачем та адвокатським бюро «Сілко», вартість послуг/робіт останнього розраховується почасово по факту їх надання, а підставою для повного розрахунку є акт виконаних робіт. Тобто, вважає, що до розрахунку витраченого адвокатським бюро часу мало бути включено також час на участь адвоката у судовому засіданні, яке відбулося 12 грудня 2019 року, що визначити наперед не було можливим. Зазначає, що відповідачем здійснено остаточний розрахунок за надану правову допомогу 13 грудня 2019 року, у зв`язку з чим він не мав можливості надати копію платіжного доручення, за яким здійснено остаточний розрахунок за надані послуги до закінчення дебатів 12 грудня 2019 року. Просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивачки на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. У судовому засіданні представник позивачки заперечив проти задоволення вимог заяви та пояснив, що відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Однак, при ознайомленні з матеріалами справи, він не вбачає поважності причин неподання доказів таких витрат. Що стосується доказів, наданих відповідачем, зазначає, що докази повинні були надаватися на стадії підготовчого судового засідання, а не під час проголошення рішення. Також при проведенні їх аналізу вбачається наступне. Згідно з п. 2.3 додаткової угоди № 1 від 04 липня 2019 року вартість послуг/робіт адвокатського бюро розраховується почасово по факту їх надання та оформлюється актом наданих послуг. Тобто, на його думку, адвокат повинен був після кожної виконаної дії або судового засідання, в якому він приймав участь, скласти акт виконаних робіт і надати його замовнику, що фактично зроблено не було. Крім того, наголошує, що представником відповідача 10 жовтня 2019 року було надано орієнтовний розрахунок витрат, пов`язаних із розглядом справи, договір та додаткова угода укладені 04 липня 2019 року, а аванс у розмірі 3000 грн. було сплачено 08 жовтня 2019 року, а тому йому не зрозуміло, що заважало відповідачу подати дані докази на стадії підготовчого судового засідання. Вважає, що такі докази подані з порушенням норм ЦПК України, а тому, на його думку, їх не можна брати до уваги. Крім того, звертає увагу, що додатковою угодою від 04 липня 2019 року змінюється предмет договору, укладеного 04 липня 2019 року між відповідачем та адвокатським бюро «Сілко», оскільки основний договір не передбачає наслідків для сторін, він загального змісту, відповідач доручає адвокатському бюро бути його представником, однак додаткова угода передбачає наслідки для сторін, що на його думку, є істотною умовою. Також, наголошує, що відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак, відповідачем додано до матеріалів справи тільки акт виконаних робіт, жодного детального опису робіт, що саме та як було виконано, звіту про виконані послуги, відображення адвокатом доходів за проведення ним даної діяльності, не надано. Просить у задоволенні вимог заяви відмовити. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та пояснила, що 12 грудня 2019 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області у задоволенні позовних вимог позивачці було відмовлено повністю. У судових дебатах представником відповідача було оголошено заяву про вирішення судом питання про судові витрати по справі в частині витрат відповідача на правову допомогу. Однак, у зв`язку з неможливістю надання у судовому засіданні належним чином оформлених документів на підтвердження таких витрат, представник відповідача просив про їх стягнення шляхом ухвалення додаткового рішення. Згідно з п.п. 2.3. та 2.5. додаткової угоди №1 від 04 липня 2019 року до договору про надання правової допомоги б/н від 04 липня 2019 року, укладеним між ним та адвокатським бюро «Сілко», вартість послуг/робіт останнього розраховується почасово по факту їх надання, а підставою для повного розрахунку є акт виконаних робіт від 13 грудня 2019 року, що складається з витраченого часу адвоката на надання консультацій, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка процесуальних документів, участь у судових засіданнях адвоката. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 грудня 2019 року Черкаським районним судом Черкаської області було ухвалено рішення у цивільній справі № 707/893/19 за позовом [PERSON] до ПрАТ «Сміла-Агропромсервіс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. 13 грудня 2019 року представником відповідача було надано до суду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, до якої додано договір про надання правової допомоги від 04 липня 2019 року, укладений між відповідачем та адвокатським бюро «Сілко», додаткову угоду до указаного договору № 1 від 04 липня 2019 року, акт наданих послуг (виконаних робіт) від 13 грудня 2019 року, платіжні доручення № 548 від 08 жовтня 2019 року та № 611 від 13 грудня 2019 року, і заключна виписка за період з 07 жовтня 2019 року по 13 грудня 2019 року, відповідно до яких на рахунок адвокатського бюро «Сілко» відповідачем було сплачено 08 жовтня 2019 року аванс за правові послуги у розмірі 3000 грн. та 13 грудня 2019 року платіж за надані послуги у розмірі 2000 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частиною 1 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 18 червня 2019 року представником відповідача було надано відзив на позовну заяву. Суд констатує, що у першій заяві по суті спору, а саме відзиві, відповідач повинен був надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, чого зроблено не було. 10 жовтня 2019 року представником відповідача надано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, відповідно до якого відповідач очікував понести витрати орієнтовно у розмірі 5500 грн., що складається з розрахунку погодинної оплати адвоката - 500 грн. за 1 год. Як вбачається з матеріалів справи до заяви про відшкодування витрат на правову допомогу від 13 грудня 2019 року відповідачем, зокрема, було надано платіжне доручення № 548, відповідно до якого ним було сплачено 08 жовтня 2019 року авансовий платіж на рахунок адвокатського бюро «Сілко» у розмірі 3000 грн. Однак, в указаному попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат від 10 жовтня 2019 року та у додатках до нього не зазначено про здійснений відповідачем платіж на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., як і не долучено доказу такої сплати. Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представника відповідача, не вбачає поважних причин неподання відповідачем указаних доказів по сплаті витрат на залучення професійної правничої допомоги, до судових дебатів, як і не вбачає поважних причин не подання орієнтовного розрахунку судових витрат при подачі відзиву на позов. Враховуючи викладене, та те, що у першій заяві по суті спору відповідачем не було надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, та разом з тим відповідачем не було вчасно надано без поважних причин до суду підтверджуючих документів про сплачений ним авансовий платіж на залучення професійної правничої допомоги у розмірі 3000 грн., суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed