Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Представник позивача - адвокат Салій Д.В., який діє на підставі договору та в інтересах [PERSON], звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у серпні 2012року [PERSON] стало відомо про те, що відповідач нібито уклав договір оренди землі, відповідно до якого він передав, а відповідач прийняв у тимчасове володіння та користування земельну ділянку загальною площею 5,4892га з цільовим призначенням - для ведення товарного сількогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області, належну позивачу [PERSON] на підставі державного акту на землю серія [NUMBER]. Зазначений договір оренди землі був зареєстрований у міськрайонному управлінні держкомзему міста Куп'янська та Куп'янського району Харківської області за № [NUMBER] від 27.03.2012року. Крім цього, позивачем [PERSON] було встановлено, що нібито ним також були підписані акт встановлення меж земельної ділянки в натурі та акт прийому та передачі земельної ділянки, відповідно до договору, які є невід'ємною частиною вищезазначеного договору оренди землі. На підставі того, що особисто [PERSON] договір оренди землі та додатки до нього не підписував, та не вчиняв будь-яких дій, направлених на набуття, зміну чи припинення цивільних прав щодо цієї земельної ділянки в уточнених позовних вимогах від 27.04.2016року просить суд визнати договір оренди земельної ділянки недійсним, зобов'язати відповідача повернути належну йому на праві власності земельну ділянку, зобов'язати Управління Держгеокадастру у Куп'янському районі Харківської області провести дії, направлені на скасування державної реєстрації зазначеного договору оренди землі. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача - адвокат Салій Д.В. направив заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - фермерського господарства «Хорошко Леонід Миколайович» у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви позов визнає, не заперечує проти розірвання договору оренди земельної ділянки та акту прийому-передачі земельної ділянки, мав намір вирішити спір у добровільному порядку, однак через відсутність оригіналу договору це неможливо зробити в позасудовому порядку. Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру у Куп'янському району Харківської області у судове засідання не з'явився, просив про розгляд справи у його відсутність з урахуванням позиції, викладеної у письмових поясненнях. Вважає, що вимоги щодо зобов'язання Управління Держгеокадастру у Куп'янському району Харківської області провести дії, направлені на відміну державної реєстрації договору оренди землі, задоволенню не підлягають, оскільки управління Держгеокадастру не є державним реєстратором, який відповідно до ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], [PERSON] (р.н.о.к.п.п.- [NUMBER]), який проживає за адресою: [ADDRESS], на підставі розпорядження Куп'янської районної державної адміністрації Харківської області від 11.11.2008року № 393, є власником земельної ділянки площею 5,4892га, яка розташована на території Петропалівської сільської ради Куп'янського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. Відповідно до копії договору оренди землі б/н орендодавець [PERSON] , що проживає за адресою: Харківська область, Купянський район, с.Петропавлівка, паспорт серія [NUMBER], виданий 03 квітня 1997року Куп'янським МРВУМВС України в Харківській області, з одного боку, та орендар - Фермерське господарство «Хорошко Леонід Миколайович» в особі голови фермерського господарства Хорошко Леоніда Миколайовича, з другого, уклали договір, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 5,4892га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області та належить орендодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. Договір укладено на 10 років. Зазначений договір зареєстрований у Міськрайонному Управлінні Деркомзему у місті Куп'янськ та Куп'янському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.03.2012року за № [NUMBER]. Між [PERSON] та ФГ «Хорошко Л.М.» укладені акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт про передачу та прийом земельної ділянки згідно з договором, які відповідно до вищезазначеного договору оренди, а також план або схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, є невід'ємними частинами договору (а.с. 26-27 ). Згідно повідомлення старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області Мотузової С.О. в матеріалах кримінального провадження № 12013220370001112 від 15.03.2013року є оригінал договору оренди землі, зареєстрованого у Міськрайонному Управлінні Деркомзему у місті Куп'янськ та Куп'янському районі Харківської області під № [NUMBER] від 27.03.2012року, який визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2591 по кримінальному провадженню № 12013220370001112, об'єктом дослідження якої були договір оренди землі № б/н від б/д, укладений між [PERSON] та ФГ «Хорошко Леонід Миколайович», зареєстрований у Міськрайонному Управлінні Деркомзему у місті Куп'янськ та Куп'янському районі Харківської області під № [NUMBER] від 27.03.2012року; акт визначення меж земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ФГ «Хорошко Л.М.» від б/д; акт про передачу та прийом земельної ділянки від б/д згідно з договором від «___»________20___р. № ____, укладений між [PERSON] та ФГ «Хорошко Л.М.», підписи від імені [PERSON] виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с.38-45). Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 14 вищезазначеного Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 16 вищезазначеного Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ст. 17 вищезазначеного Закону, в редакції яка діяла на час укладення договору, передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Двостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; - правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.2 ст.204 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 208 ЦК України визначено правочини, які належить вчиняти у письмовій формі, зокрема правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до ч.1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У ч.1 цієї ж статті зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1,3, 5 та 6 ст.203 ЦК. У разі непідписання договору особою, зазначеною в ньому як сторона, за умови підтвердження цього факту належними доказами, при встановленні, що нею не вчинялись дії, спрямовані на виникнення відповідних правовідносин, такий договір за позовом цієї особи (або іншої заінтересованої особи) може бути визнаний недійсним у звязку з невідповідністю його вимогам частин 3 і 5 ст.203 ЦК, а саме: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Матеріалами справи встановлено, що позивач не тільки не вчиняв дій, спрямованих на виникнення правовідносин з відповідачем, але й наполягав на припиненні будь-яких правовідносин з відповідачем та вимагав повернення землі у його користування, просив відділ Державного земельного кадастру міськрайонного управління Держкомзему у м.Куп'янськ та Куп'янському районі не реєструвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ФГ «Хорошко Л.М.», про що повідомляв письмово (а.с.31). Пунктом 5 постанови Пленум Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Зазначені вище обставини свідчать не тільки про те, що позивач не підписував особисто договір оренди землі та акт прийняття передачі земельної ділянки, а й про відсутність у позивача волевиявлення на укладення такого договору та бажання на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У зв'язку з викладеним, позовні вимоги про визнання договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області загальною площею 5,4892 га, укладеного між позивачем та ФГ «Хорошко Л.М.», недійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 34 вищезазначеного Закону у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Щодо вимог позивача в частині зобов'язання Управління Держгеокадастру у Куп'янському районі Харківської області провести дії, направлені на скасування державної реєстрації зазначеного договору оренди землі, суд зазначає таке. Управління Держгеокадастру у Куп'янському районі Харківської області не є стороною у справі, а залучений до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги. Чинним ЦПК України не передбачено право суду покладати на третю особу будь-які зобовязання, в тому числі й зобовязання щодо скасування державної реєстрації зазначеного договору оренди землі. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial