Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 2464 грн. 99 коп. Представник позивач посилається на те, що 17.12.2012 р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 005-28040-171212 (договір) до якого позивач надав відповідачу споживчий кредит у сумі 2314 грн. на придбання товарів (послуг) у суб'єкта господарювання, зазначеного в ч.3 кредитного договору, про свідчить меморіальний ордер № 58877101 від 18.12.2012 р., який підтверджує перерахування кредитних коштів відповідно до Замовлення покупця №П01-047941 від 17.12.2012 р. Про станом на 03.07.2014 р. відповідач не виконав належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Позивач вказує, що станом на 09.04.2014 р. за договором № 005-28040-171212 рахується заборгованість на загальну суму на суму 2469,99 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 2429,70 грн.; заборгованість за відсотками - 0,06 грн.; заборгованість за комісіями - 35,23 грн. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, не з'явився в судове засідання. Представник позивача до судового засідання не з'явився, в позовній заяві було зазначено, що він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. У зв'язку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову повністю виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, що 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» до [PERSON] укладено кредитний договір № 005-28040-171212, відповідно до якого позивач надав відповідачу споживчий кредит у сумі 2429 грн. 70 коп. на придбання товару(послуг) у ТОВ «Технополіс - 1», з розміром процентної ставки 0,01%, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості перші 5 місяців на рівні 0,00 % в місяць, починаючи з 6 місяця користування кредитом 1,45 % в місяць, строк кредиту - 5 місяців. Відповідно до п.п. 6.1.кредитного договору, відповідач засвідчив, що він зобов'язуються неухильно дотримуватись положень цього договору. Згідно розрахунків, наданих позивачем, у відповідача виникла прострочена заборгованість по кредиту у сумі 2429 грн. 70 коп., комісія за користування кредитом 35 грн. 23 коп., заборгованість за відсотками 0,06 грн./а.с.6/. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved