Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13 листопада 2014 року, на вулиці К.Маркса в м. Херсоні, співвідповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом ЗАЗ І-VAN А07А державний номерний знак [NUMBER], скоїв зіткнення з транспортним засобом GEELY Emgrand ЕС-7 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються довідкою №9462534 ВДАЇ УМВС України в Херсонській області від 18 листопада 2014 року (додаток 1) та постановою Великолепетиського районного суду Херсонської області у справі №649/1105/14-п від 05 грудня 2014 року (додаток 2). Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ І-VAN А07А державний номерний знак [NUMBER] застраховано ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на умовах полісу АІ/3080854 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 29 вересня 2014 року із співвідповідачем [PERSON] (додаток 3). На підставі вищезазначених документів, заяви [PERSON] про виплату матеріального збитку від 17 листопада 2015 року (додаток 4), протоколу огляду транспортного засобу від 17 листопада 2014 року (додаток 5), ремонтної калькуляції №00156559 від 19 листопада 2014 року та страхового акту №00156559/1 від 19 листопада 2014 року (додаток 7) ПрАТ «СК «УНІКА» виплачено страхове відшкодування на загальну суму 8698,75 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №022409 від 26 листопада 2014 року (додаток 8). Згідно підпункту ґ) пункту 38.1.1. ст. 38, а також пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово не надав Страховику повідомлення встановленого зразка про дорожньо-транспортну пригоду. Вищезазначені вимоги Закону виконано не було. Будь-якого письмового повідомлення про настання означеної події ні від водія забезпеченого транспортного засобу Співвідповідача [PERSON], ні від страхувальника Співвідповідача [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» не надходило. Згідно правової позиції, наведеної у Висновках Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. і ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за І півріччя 2014 року, аналіз положень ст. ст. 33, 38 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 р. до 8 січня 2012 р.) дає підстави для висновку про те, що у зв'язку з внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо страховика не було повідомлено про настання ДТП. Вважає, що неузгодженість нумерації підпунктів п. 33.1 ст. 33 та підпунктів п. 38.1 ст. 38 указаного Закону після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 р. № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» не може обмежувати встановлене ст. 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника або водія у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про ДТП, тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Відповідно до статті 541 Цивільного кодексу України на водія забезпеченого транспортного засобу [PERSON] та Страхувальника [PERSON] покладається солідарний обов'язок щодо відшкодування шкоди, оскільки предмет зобов'язання, встановлений ст. ст. 33, 38 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 р. до 8 січня 2012 р.) є неподільним. Відповідно до ч. 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Добровільно відшкодувати заподіяний збиток жоден із співвідповідачів не бажає. Відповідно до статті 32 Цивільного процесуального кодексу України позов може бути пред'явлений до кількох відповідачів (процесуальна співучасть), якщо предметом спору є їх спільні обов'язки. У зв'язку з вищевикладеним, у відповідності з вимогами ст.ст. 3, 11, 32, 38, 44, 113, 118 та 119 Цивільного процесуального кодексу України та ст.ст. 11 ч. 2 п. 3, 22, 541 та ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, а також ст. ст. 33, 38 Закону України від 1 липня 2004 p. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», в порядку регресу, завдану майнову шкоду в розмірі 8698,75 грн. (вісім тисяч шістсот дев'яносто вісім гривень 75 копійок) та судовий збір в розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання згідно якого просить суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням у газеті «Наддніпрянська правда» №94 від 02.12.2015 року. Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу заочно, без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень від 21.10.2015 року та від 26.11.2015 року. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Судом встановлено, що 13 листопада 2014 року, в м. Херсон по вулиці Карла Маркса, [PERSON], керуючи транспортним засобом ЗАЗ І-VAN А07А, державний номерний знак [NUMBER], скоїв зіткнення з транспортним засобом GEELY Emgrand ЕС-7, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджуються довідкою №9462534 ВДАІ УМВС України в Херсонській області від 18 листопада 2014 року та постановою Великолепетиського районного суду Херсонської області у справі №649/1105/14-п від 05 грудня 2014 року. Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ І-VAN А07А державний номерний знак [NUMBER] застраховано ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на умовах полісу АІ/3080854 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 29 вересня 2014 року із [PERSON] На підставі заяви [PERSON] про виплату матеріального збитку від 17 листопада 2015 року, протоколу огляду транспортного засобу від 17 листопада 2014 року, ремонтної калькуляції №00156559 від 19 листопада 2014 року та страхового акту №00156559/1 від 19 листопада 2014 року ПрАТ «СК «УНІКА» виплачено страхове відшкодування на загальну суму 8698,75 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №022409 від 26 листопада 2014 року. Згідно підпункту ґ) пункту 38.1.1. ст. 38, а також пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року, - страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово не надав Страховику повідомлення встановленого зразка про дорожньо-транспортну пригоду. Судом встановлено, що будь-яких письмових повідомлень про настання дорожньо-транспортної пригоди від відповідачів до позивача не надходило. Згідно до Висновків Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. і ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за І півріччя 2014 року, аналіз положень ст. ст. 33, 38 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 р. до 8 січня 2012 р.) дає підстави для висновку про те, що у зв'язку з внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Суд вважає, що неузгодженість нумерації підпунктів п. 33.1 ст. 33 та підпунктів п. 38.1 ст. 38 указаного Закону після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 р. № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» не може обмежувати встановлене ст. 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника або водія у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про ДТП, тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Судом встановлено, що предмет зобов'язання, встановлений ст. ст. 33, 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 р. до 8 січня 2012 р.) є неподільним. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ст.ст. ст. 541, 1191 ЦК України суд вважає, що на відповідачів [PERSON] та [PERSON] покладається солідарний обов'язок щодо відшкодування на користь позивача шкоди у розмірі 8698,75 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати розміром 1218,00 грн. На підставі ст.ст. 11 ч. 2 п. 3, 22, 541 та ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 38 Закону України від 1 липня 2004 p. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved