Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 08.05.2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №CVVWGK00000030, згідно умов якого банк зобовязався видати йому кредит у розмірі 7330,50 доларів США строком до 07.05.2018 року, а він зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Зазначав, що банк свої зобовязання виконав, видав [PERSON] кредит у розмірі, передбаченому кредитним договором, а він взяті на себе зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 09.12.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 2559,55 доларів США, з яких: 2107,40 доларів США заборгованість за кредитом; 264,64 долари США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 104,10 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 83,41 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 10,91 доларів США штраф (фіксована частина); 127,98 доларів США штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CVVWGK00000030 від 08.05.2008 року в сумі 2698,44 доларів США, що за курсом 22,91 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.12.2015 року складає 61821,26 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявилася, будучи повідомленою про місце, день та годину слухання справи належним чином, в адресованій суду заяві просила справу розглядати без участі представника, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] подав письмове заперечення проти позову, у якому зазначив, що по¬зовні вимоги позивача можливо задовольнити частково, оскільки позивач не має права вимагати повернення заборгованості у доларах США, оскільки в Україні розрахунки проводяться національною валютою в гривнях. Сума простроченої заборгованості у [PERSON] по даному кредитному договору в дійсності становить 2603,43 долари США, що в еквіваленті до гри¬вні становить 59873,60 грн. Заборгованість у [PERSON] виникла у звязку з погіршенням стану його здоровя, він визнаний інвалідам першої групи і знаходиться на лікуван¬ні в Чернівецькій обласній лікарні. Просив позов задовольнити частково в сумі 59873,60 грн. Суд, заслухавши представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 08.05.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CVVWGK00000030, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 7330,50 доларів США на придбання нерухомості, зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 07.05.2018 року. [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №CVVWGK00000030 від 08.05.2008 року, укладеним із [PERSON], що внаслідок невиконання ним свої зобовязань за вказаним кредитним договором станом на 09.12.2015 року сума загальної заборгованості становить 2698,44 доларів США, з яких: 2107,40 доларів США заборгованість за кредитом; 264,64 долари США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 104,10 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом; 83,41 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи: 10,91 доларів США штраф (фіксована частина); 127,98 доларів США штраф (процентна складова). Однак, що стосується вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 83,41 долари США, а також штрафу (фіксованої частини) у розмірі 10,91 доларів США та штрафу (процентної складової) у розмірі 127,98 доларів США судом встановлено наступне. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 5.3. передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. А пунктом 8.4. кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На думку суду позивачем в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору у виді пені та штрафів, а тому вимога ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача [PERSON] штрафу (фіксованої частини) у розмірі 10,91 доларів США та штрафу (процентної складової) у розмірі 127,98 доларів США задоволенню не підлягає. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON], після укладення спірного кредитного став інвалідом І групи, підгрупи «Б», загального захворювання, має значну залежність від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій, що підтверджується копіями довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №404706 від 24.02.2015 року та пенсійного посвідчення серія ААИ №607431 від 25.03.2015 року. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України можливе за наявності хоча б однієї з підстав передбаченої даною статтею: значне перевищення суми неустойки розміру збитків, інші обставин, які мають істотне значення. У пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» надано розяснення, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст.ст.1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Так судом встановлено істотні обставини, що свідчать про наявність підстав для застосування ч.3 ст.551 ЦК України та звільнення [PERSON] від сплати пені (неустойки) у розмірі 83,41 доларів США, оскільки після укладення кредитного договору №CVVWGK00000030 від 08.05.2008 року і до встановлення І групи інвалідності, він належно виконував зобов'язання за вказаним договором (на 2/3), на даний час його майновий стан не може забезпечити належне виконання рішення суду (у нього відсутні будь-які види заробітку) і при цьому жодних негативних наслідків для ПАТ КБ «ПриватБанк» не буде. Враховуючи викладені обставини Суд приходить до висновку, що станом на 09.12.2015 року сума загальної заборгованості [PERSON] становить 2476,14 доларів США, з яких: 2107,40 доларів США заборгованість за кредитом; 264,64 долари США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 104,10 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом, що за курсом 22,91 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.12.2015 року складає 56728,37 грн., які підлягають стягненню з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають до часткового задоволення. Оскільки відповідач є інвалідом І групи, то відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 546, 549, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial