Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 22 жовтня 2014 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить суд стягнути з відповідача по справі на користь позивача суму заборгованості в розмірі 14 579 грн. 56 коп. та судові витрати. У судове засідання позивачем не забезпечено явку свого представника, однак від нього наявна заява в матеріалах справи, в якій він прохає суд слухати справу за його відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи по суті. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, у суду є відомості щодо находження відповідача у місцях позбавлення волі, куди ухвалою суду від 20.01.2015 року було направлено окреме доручення про допит відповідача, яке ним отримано 23.01.2015 року, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. До теперішнього часу на адресу суду не надходило повідомлень про виконання ухвали суду від 20.01.2015 року та заяв чи заперечень на позов від відповідача. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.08.2008 року, між позивачем та [PERSON], був укладений договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.№9-15). Однак, в зв'язку з тим, що відповідачем порушено умови повернення кредиту, виникла прострочена заборгованість по договору, що на 31.08.2014 року, становить 14579,56 грн., яка складається з наступного: 2842,85 грн. - заборгованість за кредитом; 10566,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 670,46 грн. - штраф (процентна складова). Уклавши кредитний договір (а.с.№9-15), сторони взяли на себе певні зобов'язання. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст.530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.№10-15) передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Так, у судовому засіданні, було достовірно встановлено, що з боку відповідача було порушено зобов'язання за цим договором про повернення суми кредиту, в зв'язку з чим у останнього, виникла заборгованість на суму в 14579,56 грн., що підтверджується Розрахунком загальної суми, що полягає сплаті боржником [PERSON] (а.с.№6-8). Отже в даній частині, суд знаходить позов позивача таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. В позовній заяві (а.с.№2-4) позивач прохає суд стягнути суми сплачені за подання позовної заяви: судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідно до платіжного доручення (а.с.№1) вбачається, що позивачем сплачено судовий збір на суму 243,60 гривень. Відносно даної вимоги, необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved