Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері позивача - [PERSON] , котра померла [INFO] , залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 2,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Берегівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) відповідно до Сертифікату на середню земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , зареєстрованого в Берегівській сільській раді Мостиського району Львівської області в Книзі реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) за №194 від 14.05.1997р. Зазначає, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , прийняв її чоловік - батько позивача по справі - [PERSON] у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України. Вказує, що [INFO] помер [PERSON] . За життя останній своїм майном не розпорядився. До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , входить земельна ділянка площею 2,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Берегівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яку такий успадкував після смерті дружини [PERSON] . Стверджує, що саме позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги спадкування за законом фактично прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів про право власності на зазначену земельну ділянку, вона позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , котрий помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник - адвокат Штендер М.В.. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представники відповідачів - Мостиської міської ради Львівської області та Берегівської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з`явилися, проте подали заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги [PERSON] визнають та просять розглядати справу у їх відсутності. Представник третьої особи - завідувач Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/950 та інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425351 №54425347, з яких слідує, що спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в нотаріальній конторі не заводилася, а також клопотання про розгляд даної цивільної справи у його (представника) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить право на земельну ділянку площею 2,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Берегівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) відповідно до Сертифікату на середню земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , зареєстрованого в Берегівській сільській раді Мостиського району Львівської області в Книзі реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) за №194 від 14.05.1997р. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Матеріалами справи встановлено, що саме чоловік спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , спадкоємець першої черги спадкування за законом, вважається таким, що вчинив дії, спрямовані на прийняття ним вказаної спадщини. Зокрема із довідки, виданої виконавчим комітетом Берегівської сільської ради, за №1784 від 14.12.2016 року, слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: с . Королино Мостиського району Львівської області. На час смерті [PERSON] разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований та постійно проживав її чоловік - [PERSON] . Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, [PERSON] не заявив про відмову від даної спадщини. Тобто, в силу ст.1268 ЦК України, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] . Як вбачається із повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори від 11.12.2018р. №01-16/950 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425347 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] право на спірну земельну ділянку (земельну частку) успадкував саме [PERSON] . [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на земельну ділянку (земельну частку) площею 2,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Берегівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яку такий успадкував після смерті дружини [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] та у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України - спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок його смерті. Як убачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Берегівської сільської ради Мостиського району Львівської області, за №1785 від 14.12.2016 року [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. На час смерті [PERSON] разом з ним за вказаною адресою проживала його дочка - [PERSON] , позивач по справі. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, [PERSON] не заявила про відмову від даної спадщини. Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] . З повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори від 11.12.2018р. №01-16/950 та інформаційної довідки від 10.12.2018р. №54425351 слідує, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину спадкодавця [PERSON] , окрім позивача [PERSON] , судом не встановлено. В той же час, через відсутність правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку (земельну частку) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; листом-повідомленням з Мостиської державної нотаріальної контори від 11.12.2018р. №01-16/950; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425351 та №54425347; довідками, виданими виконавчим комітетом Берегівської сільської ради Мостиського району Львівської області, за №№1783, 1784, 1785 від 14.12.2016 року; копіями паспорта, свідоцтва про народження позивача [PERSON] ; свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (земельну ділянку (земельну частку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачем) права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на зазначену земельну ділянку, яке такий успадкував в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] ; право [PERSON] на спірну земельну ділянку було посвідчене сертифікатом на середню земельну частку (пай), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на спірну земельну ділянку (право на земельну частку (пай)) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved