Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 05.12.2014 року та просив суд: - визнати домоволодіння за адресою [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; - поділити між позивачем та відповідачем майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме домоволодіння за адресою [ADDRESS], яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 63,6 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м., літньої кухні «Б», сараю «В», підвалу «Г», забору №1, водо колонки І, басейну ІІІ, визначивши кожному по 1/2 частці зазначеного домоволодіння; - визнати за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частці за кожним із них, домоволодіння за адресою [ADDRESS], яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 63,6 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м., літньої кухні «Б», сараю «В», підвалу «Г», забору №1, водо колонки І, басейну ІІІ. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказував на те, що сторони з 15.07.1989 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В період перебування в шлюбі 27.05.2005 року сторони по справі придбали домоволодіння за адресою [ADDRESS], яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 63,6 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м., літньої кухні «Б», сараю «В», підвалу «Г», забору №1, водо колонки І, басейну ІІІ. Покупцем в договорі купівлі-продажу від 27.05.2005 року є відповідач по справі [PERSON], за яким і зареєстровано право власності на вказане домоволодіння в реєстрі прав власності на нерухоме майно. З метою забезпечення прав на вказане домоволодіння, представник позивача просив визнати домоволодіння за адресою [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності подружжя, поділити спірне домоволодіння визначивши за кожним із них право власності по 1/2 частці вказаного домоволодіння. В судове засідання позивач не з'явилась, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити (а.с. 10, 42). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.31). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15.07.1989 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). В період перебування в шлюбі 27.05.2005 року між [PERSON], від імені якого діє представник [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою [ADDRESS], яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 63,6 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, літньої кухні «Б», сараю «В», підвалу «Г», паркану №1, водо колонки І, басейну ІІІ (а.с.6). Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» за [PERSON] - відповідачем по справі (а.с.7,33,35-36). Згідно відомостей з КП «Криворізьке БТІ» ДОР від 16.02.2015 року № 325, право власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS], станом на 31.12.2012 року зареєстровано на ім'я [PERSON] (а.с.33). Згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 04.02.2015 року у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Державному реєстрі іпотек та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо домоволодіння за адресою [ADDRESS], право власності зареєстровано за [PERSON], в іпотеці домоволодіння не перебуває, відомості щодо заборони відсутні (а.с.35-36). Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, домоволодіння за адресою [ADDRESS], є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у разі, коли неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Згідно положень ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, на підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що домоволодіння за адресою [ADDRESS], вартістю станом на 09.01.2015 року 50 054,00 грн. (а.с.19), розташоване на неприватизованій земельній ділянці площею, 0,17 га, яка перебуває у користуванні [PERSON] (а.с.41), слід визнати об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], поділити між [PERSON] та [PERSON] вказане домоволодіння в ідеальних частках, визначивши за кожним із них право власності по 1/2 частці вказаного домоволодіння.

Outcome: approved