Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом 22.09.2016 року, в якому просила суд розподілити в натурі земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], шляхом залишення у власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,055 га (550 кв.м.), та залишивши у власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,045 га (450 кв.м.). В обґрунтування пред'явлених вимог вказала, що [INFO] помер [PERSON] - батько сторін, після смерті якого належне йому за життя домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], успадкували його дочки [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом, по 1/2 частині кожна. 10.09.2010 року вони отримали державні акти на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаних житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], із наданням кожній у власність по 1/2 її частині. В 2013 році житловий будинок, розташований за вказаною адресою, [PERSON] та [PERSON] реконструювали, в подальшому домоволодінню було присвоєно дві окремі поштові адреси та за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.03.2016 року його поділено між сторонами. Оскільки на теперішній час між позивачем та [PERSON] виникли неприязні стосунки, домовитись про порядок володіння та користування земельною ділянкою без її розподілу в натурі вони не можуть, у зв'язку з чим [PERSON] не має можливості проводити на належній їй частині земельної ділянки будь-які ремонтні, оздоблювальні або сезонно-господарські роботи, тому позивач вимушена звернутись до суду для вирішення спору в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], пред'явлені нею позовні вимоги в інтересах [PERSON], підтримала, наполягала на їх задоволенні. Крім того, у випадку ухвалення судом рішення на її користь, від стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] витрат по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн. відмовилась. Відповідач [PERSON] пред'явлені вимоги визнала, не заперечувала проти розподілу земельної ділянки способом, запропонованим позивачем. Пояснила, що будь-яких перешкод [PERSON] у володінні та користуванні земельною ділянкою, призначеною для обслуговування домоволодіння, яка розташована за адресою: [ADDRESS], вона не чинила. Питання щодо поділу земельної ділянки вони не могли вирішити добровільно у зв'язку з наявністю між ними неприязних стосунків. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, кожній окремо по 1/2 частині, належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], що встановлено судовим рішенням, має преюдиційне значення та в силу ст.61 ЦПК України не підлягає окремому доказуванню. Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради за № 481 від 18.11.2015 року (а.с.18) присвоєно окремі поштові адреси частинам будинку по [ADDRESS] а саме квартира №1 - 1/2 частині, належній [PERSON], квартира №2 - 1/2 частині, належній [PERSON] Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.03.2016 року (а.с.6) вказане домоволодіння розподілено між [PERSON] та [PERSON] наступним чином: -у власності [PERSON] залишено житловий будинок літ. «А-1»: №1-1-коридор, площею 5,3 кв.м., №1-2-ванна, площею 3,6 кв.м., №1-3-коридор, площею 6,0 кв.м., №1-4-кухня, площею 5,9 кв.м., №1-5-житлова, площею 22,4 кв.м., №1-6-кухня, площею 6,2 кв.м., загальною площею 49,4 кв.м., у тому числі житловою площею 22,4 кв.м., надвірні споруди: №1,4-огорожа, ІІ - замощення, І - водоколонка, тобто квартиру №1, що розташована в будинку [ADDRESS] (а.с.11-13); -у власності [PERSON] залишено житловий будинок літ. «А-1»: №2-1-кухня, площею 17,1 кв.м., №2-2-санвузол, площею 3,0 кв.м., №2-3-коридор, площею 3,5 кв.м., №2-4-житлова, площею 9,5 кв.м., №2-5-житлова, площею 16,7 кв.м., загальною площею 49,8 кв.м., у тому числі житловою площею 26,2 кв.м., надвірні споруди: №1-4-огорожа, ІІ - замощення, І - водоколонка, тобто квартиру №2, що розташована в будинку [ADDRESS] (а.с.7-10). Згідно державних актів на право власності серії [NUMBER] від 10.09.2010 року та серії [NUMBER] від 10.09.2010 року, власниками земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] та [PERSON] із частками у спільній власності по 1/2 за кожною (а.с.14-17). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Як слідує з ч.2 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Так, підставою для звернення позивача до суду став намір розподілу належної їй та відповідачеві земельної ділянки із визначенням за кожною із них часток із загального складу земельної ділянки у зв'язку з наявністю між співвласниками неприязних відносин, що також не оспорювала відповідач в ході судового розгляду. Згідно технічних висновків землевпорядних організацій ТОВ «АГРО» та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «УКРГЕОПРОЕКТ» (а.с.19-51), виконання межового розподілу приватизованої земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] по фактичному користуванню для двох співвласників, з урахуванням розташованих на ній житлового будинку, господарчих будівель, споруд та наявності існуючих окремих входів на земельну ділянку власників [PERSON] та [PERSON], можливий шляхом залишення у власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,055 га (550 кв.м.), у власності [PERSON] - 0,045 га (450 га) (а.с.29,29-зворот). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, з огляду на технічну можливість виділу співвласникам окремих часток із складу належної їм земельної ділянки та їх розподіл в натурі із встановленням межі, суд приходить до висновку про можливість задоволення пред'явленого [PERSON] позову із розподілом в натурі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], шляхом залишення у власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,055 га (550 кв.м.), а у власності [PERSON] - земельної ділянки площею 0,045 га (445 кв.м.). При цьому, згідно до ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно із подальшою його державною реєстрацією у встановленому законом порядку. З огляду на відмову представника позивача від стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат згідно ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку про недоцільність їх стягнення.

Outcome: approved