Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Представник Кредитної спілки «Аккорд» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що 16 грудня 2006 року між КС «Аккорд» та [PERSON] укладено кредитний договір № ДО-06/333-06, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 5509, 03 грн. Окрім кредитного договору, умови повернення кредиту було врегульовано сторонами положенням про кредитування членів КС «Аккорд». Рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька від 28 грудня 2011 року позовні вимоги Кредитної спілки «Аккорд» було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Аккорд» суму заборгованості за кредитним договором № ДО-06/333-06 від 16 грудня 2006 року у сумі 16019,47 грн. та сплачений судовий збір у сумі 280,19 грн. Позивач вказує, що 17 січня 2013 року відділом державної виконавчої служби Будьоннівського РУЮ м. Донецька відкрито виконавче провадження № 35992848 по примусовому виконанню вищевказаного рішення суду. Позивач зазначає, що станом на 01 жовтня 2013 року рішення суду не виконано, сума боргу становить 16019,47 грн. та судовий збір 280,19 грн. У зв'язку з чим, станом на звернення суду із позовом сума індексу інфляції становить 10481,23 грн., три відсотки річних за весь час прострочення - 1639,56 грн., а всього - 12120,79 грн., які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що КС «Аккорд» та [PERSON] уклали кредитний договір № ДО-06/333-06 від 16 грудня 2006 року, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 5509,3 грн. Окрім кредитного договору, умови повернення кредиту було врегульовано сторонами Положенням про кредитування членів КС «Аккорд». Рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька від 28 грудня 2011 року позовні вимоги Кредитної спілки «Аккорд» було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Аккорд» суму заборгованості за кредитним договором № ДО-06/333-06 від 16 грудня 2006 року у сумі 16019,47 грн. (заборгованість за тілом кредиту - 4580,14 грн., за відсотками -9149,26 грн., штрафні санкції - 2290,07 грн.), сплачений судовий збір у сумі 160,19 грн., та за інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. (а.с. 9-10). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 17 січня 2013 року Відділом державної виконавчої служби Будьоннівського РУЮ м. Донецька відкрито виконавче провадження № 35992848 по примусовому виконанню вищевказаного рішення суду. Станом на 01 жовтня 2013 року рішення суду не виконано, сума боргу становить 16019,47 грн. та судовий витрати у сумі 280,19 грн. У зв'язку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 08 жовтня 2013 року сума індексу інфляції становить 10481,23 грн., три відсотки річних за весь час прострочення у сумі 1639,56 грн., а всього 12120,79 грн. (а.с. 6-8). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно із ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Як вбачається з п.18 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга статті 550 ЦК). За таких обставин суд вважає позовні вимоги доведеними і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума індексу інфляції, яка становить 10481,23 грн., три відсотки річних за весь час прострочення - 1639,56 грн., а всього - 12120,79 грн. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved