Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить поновити позивачу [PERSON], [INFO], його порушене право на отримання земельної частки (паю) та визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 6,10 в умовних кадастрових гектарах із вільних земель на території Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що [PERSON] у період з 26.06.1990 по 04.07.1996 був членом колгоспу імені «Куйбишева» смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області. З довідки виданої Відділом Держгеокадастру в Новопсковському районі Луганської області від 10.08.2016 БП-10/0-10/6-16 позивач вперше дізнався, що він відсутній в списках, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] виданого Новопсковською районною радою народних депутатів від 31 жовтня 1995 року по колгоспу імені Куйбишева. Тобто на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю, він був членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Куйбишева смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, однак не включений до списку, який додано до даного Державного акту на право колективної власності на землю. Про порушення свого права на отримання земельного паю позивач вперше дізнався з довідки Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області від 10 серпня 2016 року БП-10/0-10/6-16. У зв'язку з чим, він вважає, що строк позовної давності ним не пропущено. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягають. Представник відповідача Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, з позовними вимогами згоден. Представник відповідача Новопсковської районної державної адміністрації Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами не згоден,обґрунтовуючи це тим, що відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про пропущення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач повинен був дізнатися про порушення свого права у 1995-1998 роках, оскільки у разі врахування його інтересів під час паювання він до теперішнього часу вже мав використати своє право та отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку або звернутися з позовом про поновлення порушеного права. Проте позивачем не надано доказів щодо наявності поважності причин пропуску строку позовної давності. Представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Луганській області до судового засідання не з'явився, надав заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що позивачем не надано доказів щодо поважних, обґрунтованих та засвідчених належним чином підстав, через які пропущено строк позовної давності або вжиття ним дій та заходів про визнання права на земельну частку (пай). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 15 листопада 1996 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, позивач [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що позивач з 26.06.1990 по 04.07.1996 був членом колгоспу імені Куйбишева Новопсковського району Луганської області, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника серії [NUMBER], заповненою 26.06.1990 колгоспом імені Куйбишева Новопсковського району Луганської області (а.с. 8). [PERSON] дійсно не внесений в списки, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданого Новопсковською районною радою народних депутатів від 31 жовтня 1995 року по колгоспу імені Куйбишева, що підтверджується довідкою Відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області виданою 10.08.2016 БП-10/0-10/6-16 (а.с. 10). Отже, судом встановлено, що на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] позивач не був внесений в списки, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю. Статтею 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Як вбачається із абз. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооператива, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому та залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість та розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємств, кооперативу, товариства є рівними. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Відповідно до ст. 76 ЦК УРСР в редакції 1963 року перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Згідно зі ст. 71 ЦК УРСР в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до ст. 80 ЦК УРСР в редакції 1963 року закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що з наданих до суду документів вбачається, що [PERSON] належних доказів, які перешкоджали йому звернутися з позовом до суду протягом 20 років, не надано. Посилання позивача про те, що про порушення свого права на отримання земельного паю він вперше дізнався з довідки Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області від 10.08.2016 БП-10/0-10/6-16, суд не приймає до уваги у зв'язку з наступним. Державний акт серії [NUMBER] на право колективної власності на землю по колкоспу імені Куйбишева було отримано 31.10.1995, саме тоді позивач [PERSON] повинен був дізнатися про порушення свого права на отримання земельного паю. Відповідно до п. 6 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України в редакції 2004 року правила ЦК України про позовну давність застосовується до позовів, строк пред'явлення яких установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, вислухавши сторони, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed