Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що [PERSON] є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеній квартирі разом з позивачем зареєстровані її сини [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає з вересня 2014 року і відсутній без поважних причин, а неповнолітній [PERSON] - з серпня 2018 року. Вони виїхали до іншого місця проживання до Російської Федерації, забравши свої речі. За комунальні послуги відповідачі не сплачують, чим порушують її права і змушують нести додаткові витрати. Відповідачі добровільно не бажають знятися з реєстрації. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі порушують її права та інтереси, як власника квартири, оскільки створюють перешкоди у здійсненні нею права користування вказаною квартирою, а саме при оформленні житлово-комунальної субсидії. Оскільки відповідачі відсутні за місцем реєстрації більше ніж один рік, то втратили право користування вказаною квартирою. Позивач просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, до суду надали письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позовні вимоги. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій заперечувала щодо позовних вимог. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копією договору міни квартири від 08.02.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Лопатенком В.В. та копією реєстраційного надпису на правовстановлюючому документі від 23.02.2001 року №506. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.03.2019 року №6741, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: [ADDRESS], станом на 19.03.2019 року зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян, що проживають за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією заяви [PERSON] від 22.04.2019 року, останній проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії заяви [PERSON] від 22.04.2019 року, останній проживає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідач [PERSON] має інше місце проживання і не мешкає в спірній квартирі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Розглядаючи справу по суті, суд також приймає повне визнання позову відповідачем [PERSON] , яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, і вважає, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірною квартирою, підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог визнати неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, суд відзначає наступне. Відповідно до ст. 176 СК України батьки зобов`язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Згідно з ч. 2-3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] народився [INFO] , на момент розгляду справи він є неповнолітнім. Крім того, позивач у справі [PERSON] - це його мати. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що неповнолітній [PERSON] має право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , власником якого є його мати і не може бути позбавлений права користування ним. Крім того, іншого житла неповнолітня дитина не має. Також суд враховує висновок Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 16.05.2019 року №2951, який вважає недоцільним позбавлення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , права користування житлом. При цьому суд не приймає визнання позову неповнолітнім [PERSON] , оскільки визнання позову суперечить Закону України «Про охорону дитинства». За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житлом, та відзначає, що в цьому випадку права та інтереси дитини превалюють над правом позивача отримати субсидію для оплати комунальних послуг. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial