Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на ті обставини, що 20 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100300465В, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 50000 гривень на споживчі потреби сім'ї, із строком повернення до 20 липня 2015 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,5% річних. В порушення зобов'язань за договором відповідач допустив несплату щомісячних платежів, в зв'язку з чим позивач зажадав дострокового повернення кредиту з врахуванням відсотків, штрафних санкцій та інших нарахувань. Суму заборгованості, що склала 162986 гривень 99 копійок, та судові витрати в розмірі 2444 гривні 79 копійок просив стягнути з відповідача в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки до суду не повідомив. Згідно з ст. 169 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи відповідача, не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в судове засідання повторно не з'явився відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. ст. 224 - 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи та прийняття по ній заочного рішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100300465В, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 50000 грн. на споживчі потреби сім'ї, а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит у повному обсязі до 20 липня 2015 року, а також сплатити проценти, виходячи зі ставки 34,5% річних, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені договором. Вказані обставини передбачені п. п. 1.1, 2.1., 3.1., 3.2., 3.3. кредитного договору. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, позичальник зобов'язується використати кредит виключно за цільовим призначенням на споживчі потреби в інтересах сім'ї. Пунктом 3.9. кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, 26252001122598 у відділенні «Кредитний центр «Поділ» ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Згідно п. п. 3.4., 3.5., 4.6., 5.3.1. кредитного договору позичальник зобов'язується погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно ануїтетним платежем в сумі не меншій, ніж 2265 гривень, 28 числа кожного місяця. Пунктом 4.10 кредитного договору передбачено, що за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Відповідно до п. 5.2.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші строки, передбачені умовами договору. Згідно п. 7.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами кредитного договору він зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, що передбачено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст. 551 ЦК передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач належним чином та в повному обсязі не виконав визначених кредитним договором обов'язків, внаслідок чого станом на 02.06.2016 виникла прострочена заборгованість по кредитному договору у розмірі 162986,99 грн., що складається з наступних сум: -23793, 31 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; -25779,80 грн. - поточна заборгованість за кредитом; -539,27 грн. - 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; -1435,39 грн. - інфляційні втрати (кредит); -29840,12 грн. - прострочена заборгованість за процентами; -186,02 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами; -755,26 грн. - 3 % річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення процентів; -1898,59 грн. - інфляційні втрати (проценти); -78759,23 грн. - пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Відповідачу надсилався лист-вимога про невиконання договору, з вимогою про сплату заборгованості, однак на даний час борг залишився непогашеним. Розрахунки позивача підтверджені розрахунками заборгованості, доданими до матеріалів справи. Таким чином, відповідач допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобов'язання. При укладанні договору відповідач отримав повну інформацію щодо умов надання кредиту, своїм підписом підтвердив факт надання йому такої інформації та допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів, що спростовують зазначені у позовній заяві обставини, не подав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто, у випадку незгоди відповідача із цим рішенням, він має змогу звернутися до Миронівського районного суду Київської області із заявою про перегляд цього рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2444,79 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжними дорученнями № 72419 від 19 грудня 2014 року та № 32753 від 29 липня 2016 року. Вказані понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 551, 610 - 612, 625, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved