Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах позивача, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суму спричинених збитків в розмірі 151 058,03 грн., вартість проведення оцінки пошкоджень транспортного засобу в розмірі 700 грн., вартість правової допомоги у розмірі 1 200 грн., спричинену моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., а всього - 157 958,03 грн.; витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.10.2015 на автодорозі Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий 67 км +100м відбулась ДТП (зіткнення) за участі транспортних засобів «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та «Mitsubishi», реєстраційний номер RP56937 під керуванням водія [PERSON] Постановою Бориславського міського суду від 27.11.2015 [PERSON] визнано винним у вказаному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. Відповідальність за спричинення шкоди внаслідок використання транспортного засобу «Mitsubishi» відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не була застрахована. Згідно Звіту № 1596/15 про оцінку автомобіля «Skoda Rapid» від 07.12.2015 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає - 200 880,03 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ становить - 137 404,67 грн., ринкова вартість автомобіля складає - 237 424,67 грн. 11.04.2016 позивачу було частково відшкодовано шкоду, спричинену внаслідок ДТП, та за рахунок коштів МТСБУ перераховано 49 750 грн. Вартість наданих послуг щодо оцінки автомобіля - 700 грн. Відповідач відмовився добровільно відшкодувати шкоду, тому для оформлення звернення до суду позивач звернувся за наданням правової допомоги, вартість послуг адвоката становить 1 200 грн., які оплачено позивачем. Вважає, що ці витрати необхідно покласти на відповідача. Відповідач своїми діями та бездіяльністю щодо відшкодування спричинених збитків наніс позивачу значну моральну шкоду. Ця моральна шкода полягає у душевних стражданнях та психічних переживаннях, яких позивач зазнав внаслідок порушення прав, отримав негативні емоції, переживання. Позивач є інвалідом, транспортний засіб є для нього річчю першої необхідності, засобом пересування, який допомагає йому жити, пересуватись та ін. Проте позивач змушений був позичати та використовувати кошти для здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу, що в сукупності вплинуло на реалізацію його намірів та порушило звичний стан життя. Позивач дуже нервував (нервує) і боляче переживає внаслідок вказаних протиправних дій. Крім того, у звязку із відсутністю автомобіля (своєчасного здійснення відновлювального ремонту), що призвело до ускладнення пересування, внаслідок чого позивач змушений був змінити ритм життя. Наведене спричинило виникнення пригніченого стану, роздратованості. Від таких подій, від нецільового використання власних та позичених коштів постраждали також його члени родини. Розмір заподіяної позивачеві моральної шкоди оцінює у 5 000 грн. Ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області Хемич О.Б. від 14.12.2017 позовну заяву було залишено без руху, надано пять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліку позовної заяви. Ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області Хемич О.Б. від 30.01.2018 було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження. 14.02.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON], у якому він просить відмовити у задоволенні позову. Крім цього, зазначив, що позивач не забезпечив проведення огляду пошкодженого автомобіля експертом у присутності [PERSON], чи його представника, чим позбавив [PERSON] можливості робити заяви та зауваження з приводу дій експерта. Копія телеграми, яка містить запрошення [PERSON] на огляд автомобіля, містить назву вулиці, за якою буде проводитися огляд, проте такої вулиці у м.Борислав немає. Отже, звіт №1596/15 про оцінку автомобіля «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER], є необєктивним. Позивач вказав, що провів відновлювальний ремонт автомобіля, проте, не додав підтверджуючих документів. Проведення судової експертизи пошкодженого автомобіля на цей час вже не можливе, тому не можливо встановити точну суму спричиненої майнової шкоди. Також належно не доведено факт завдання моральної шкоди. Крім цього, нотаріально посвідченою заявою від 20.03.2017 [PERSON] підтвердив відсутність будь-яких претензій, у тому числі матеріальних, до [PERSON], повязаних із відшкодуванням шкоди, спричиненої йому внаслідок ДТП 22.10.2015. 15 лютого 2018 року справу було передано на розгляд судді Бориславського міського суду Слишу А.Т. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2018, у звязку із закінченням строку відрядження судді Хемич Л.Б. до Бориславського міського суду. Ухвалою судді Слиша А.Т. від 20 лютого 2018 року справу прийнято до свого провадження. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання 26.02.2019 не прибули, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належно повідомлені про час та місце розгляду справи. На підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. У попередніх судових засіданнях позивач [PERSON] за участю перекладача [PERSON], яка володіє технікою спілкування з глухонімими, та його представник [PERSON] позов підтримали, надали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Крім цього, позивач пояснив, що складення ним заяви у нотаріуса від 20.03.2017 не підтверджує факту отримання ним коштів у відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди, оскільки таку заяву він складав перед отриманням коштів, проте коштів не отримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув. Його представник адвокат [PERSON], який діє на підставі ордеру серії ЛВ №009239 про надання правової допомоги від 12.02.2018, у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, дав пояснення, аналогічні змісту відзиву на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Положеннями ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1)\~втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв'язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч.2 ст.22 Цк України). Відповідно до п. 8 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. В порядку ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.\~1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 2\~ст. 1187 Цивільного кодексу України\~встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» пункт 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,незалежно від наявності вини. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що 22.10.2015 о 13 год. 20 хв. на автодорозі Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий 67 км + 100м водій [PERSON], керуючи автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер RP56937, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], чим порушив п.12.1, 11.3 ПДР України. Вказані обставини встановлено, зокрема, постановою Бориславського міського суду Львівської області від 27.11.2015 у справі №438/1417/15-п, якою [PERSON] визнано винним у вищевказаному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. Вказана постанова відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, доказом, що підтверджує факт завдання шкоди відповідачем, є постанова Бориславського міського суду Львівської області від 27.11.2015, яка набрала законної сили. Відповідальність за спричинення шкоди внаслідок використання транспортного засобу «Mitsubishi», реєстраційний номер RP56937 відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не була застрахована. Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] на праві власності. Оскільки на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивач звернувся до МТСБУ, після чого позивачеві 11.04.2016 частково відшкодовано шкоду, спричинену внаслідок ДТП, за рахунок коштів МТСБУ у розмірі 49750 грн., що не оспорюється сторонами у справі. На підтвердження розміру завданих збитків позивачем подано суду звіт № 1596/15 про оцінку автомобіля. Зокрема, з метою визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої у результаті ДТП позивачу як власнику автомобіля «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER], позивачем було замовлено проведення дослідження (оцінки) у ТзОВ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» та згідно Звіту № 1596/15 про оцінку автомобіля «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER], від 07.12.2015 визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля (200 880,03 грн.), вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ (137 404,67 грн.), ринкову вартість автомобіля (273 424,36 грн.). Відтак, позивач просить стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту автомобіля за виключенням розміру коштів, сплачених МТСБУ, а також вартість проведення вищевказаної оцінки автомобіля у розмірі 700 грн. Однак, судом встановлено, що 20.03.2017 позивач [PERSON] склав заяву, у якій зазначив про те, що [PERSON], який 22.10.2015 керував автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер RP56937, та скоїв ДТП на автодорозі Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий 67 км, 100м, у результаті чого належний [PERSON] автомобіль «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER], отримав пошкодження, - станом на 16.03.2017 повністю відшкодував матеріальну шкоду, спричинену з вини [PERSON] зазначеною ДТП. У заяві [PERSON] підтвердив відсутність будь-яких претензій, у тому числі майнового характеру, до [PERSON], повязаних із відшкодуванням шкоди, спричиненої йому внаслідок вищевказаної ДТП. Вказану заяву позивача [PERSON] від 20.03.2017 засвідчено приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON] Допитана у судовому засіданні свідок - приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу [PERSON] показала, що вона засвідчувала справжність підпису [PERSON] при написанні його заяви від 20.03.2017. Складення та підписання цієї заяви відбувалося за участю перекладача-дактилолога [PERSON], оскільки [PERSON] є особою з порушенням слуху. Написання та складення заяви відбувалося без жодного тиску чи насильства стосовно [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю відшкодував станом на 16.03.2017 майнову шкоду, завдану у результаті дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої з його вини. Крім цього, у позивача [PERSON] були відсутні будь-які претензії до [PERSON] щодо відшкодуванням шкоди, спричиненої позивачу йому внаслідок вищевказаної ДТП. Зазначені обставини підтверджуються вищевказаними доказами, зокрема, заявою від 20.03.2017 та показами свідка [PERSON] Інших доказів на заперечення отримання від відповідача [PERSON] відшкодування збитків позивачем [PERSON] суду не представлено. Відтак, підстав для стягнення з відповідача заявлених позивачем збитків, суд не вбачає. Крім цього, позивач посилався на те, що моральну шкоду йому заподіяно діями та бездіяльністю відповідача, що полягають у невідшкодуванні спричинених збитків. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України:\~моральна шкода,\~завдана фізичній\~або юридичній\~особі неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю,\~відшкодовується особою,\~яка її\~завдала,\~за наявності\~її вини,\~крім випадків,\~встановлених частиною\~другою цієї\~статті.\~ Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1)\~якщо шкоди\~завдано каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров'я\~або смертю\~фізичної особи\~внаслідок дії\~джерела підвищеної\~небезпеки; 2)\~якщо шкоди\~завдано фізичній\~особі внаслідок\~її незаконного\~засудження,\~незаконного притягнення\~до кримінальної\~відповідальності,\~незаконного застосування\~запобіжного заходу,\~незаконного затримання,\~незаконного накладення\~адміністративного стягнення\~у вигляді\~арешту або\~виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом (ч.2 ст.1167 ЦК України). На підставі\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2\~ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,\~відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 18 Постанови Пленуму передбачено, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з'ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди. Тобто, умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність. Враховуючи встановлені судом обставини щодо відшкодування відповідачем всіх завданих збитків, заподіяних позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ще станом на 16.03.2017, про що позивач [PERSON] склав відповідну заяву, яка була нотаріально посвідчена, - суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди. Позивач не довів належним чином наявність моральних збитків, зазначених ним у позові, розмір відшкодування та його обрахування. Відповідно до ч.ч.1,5,6\~ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Крім цього,\~позивач просить\~стягнути з\~відповідача витрати на\~професійну правничу\~допомогута оплачений судовий збір. Однак, у порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed