Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Представник ПАТ ,,ОТП Банк» за довіреністю - Докійчук О.Л. звернувся до суду до суду з позовом про стягнення в з відповідача [PERSON] заборгованості за договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.06.2014 року між ПАТ ,,ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2008811608. Згідно з умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти у розмірі 49249,01 грн. строком до 03.06.2019 року зі сплатою 0,01 % річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі встановленому Договором. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 29.03.2017 року має заборгованість у сумі - 40173,36 грн. з яких: 24628,37 грн. - сума не простроченого тіла кредиту; 433,8 грн. - сума не прострочених відсотків за користування кредитом по договору; 15111,19 грн. - загальна прострочена заборгованість. 09.02.2017 року відповідачу [PERSON] було надіслано досудову - вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вимогу було проігноровано. 14.07.2017 року представником ПАТ ,,ОТП Банк» за довіреністю Козаченко Т.В. до суду було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог на суму 46347 грн. з яких: 32835,99 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1,69 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту; 13509,32 грн. - сума заборгованості за комісіями по кредиту. Представник позивача за довіреністю Козаченко Т.В. в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов просила задовольнити з урахуванням збільшених позовних вимог у сумі 46347 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі у сумі 46347 грн. та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.06.2014 року між ПАТ ,,ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2008811608. Згідно з умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти у розмірі 49249,01 грн. строком до 03.06.2019 року зі сплатою 0,01 % річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі встановленому Договором. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 10.07.2017 року має заборгованість у сумі - 46347 грн. з яких: 32835,99 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1,69 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту; 13509,32 грн. - сума заборгованості за комісіями по кредиту. 09.02.2017 року відповідачу [PERSON] було надіслано досудову - вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вимогу було проігноровано. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ ,,ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 49 та ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову на будь-якій стадії судового процессу не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 142 ЦПК України.

Outcome: approved