Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу в розмірі 43031 гривня 74 копійки та судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 17 травня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] \~ на підставі Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до п. 3.2. заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, банком відкрито [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України та надано останній кредит в розмірі 39500 гривень на споживчі потреби. Також, згідно заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38.00 % річних за користування кредитними коштами на момент укладення Кредитного договору та може бути змінена в порядку та на умовах визначених Договором, окрім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та 0.001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Однак, відповідачка не виконувала умови договору, тобто не сплачувала\~ кожного місяця обов`язковий мінімальний платіж та не повернула кредит у встановлені строки, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 43031 гривня 74 копійки. Що й стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву в якій\~ зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання\~ не з`явилась. Викликалась належним чином за зареєстрованою у законному порядку адресою. На адресу суду від відповідачки повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат не проживает». Нової адреси відповідачка суд не повідомила. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою\~ про судове засідання, відзиву на позовну заяву не надала, в судове засідання не з`явилась\~ та не повідомила причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідачки. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Так, з матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] \~ на підставі Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а.с.8-9). Відповідно до п. 3.1 Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, підписанням цієї заяви відповідачка підтвердила укладення між нею т банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування викладеними в заяві та Умовах користування кредитною лінією. Згідно п. 3.2\~ Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, відповідачка просила надати їй кредит, метою отримання якого є споживчі потреби в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії на її картковий рахунок № [NUMBER] в розмірі 39500 гривень. Пунктом 3.3. Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії передбачено, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38.00 % річних за користування кредитними коштами на момент укладення Кредитного договору та може бути змінена в порядку та на умовах визначених Договором, окрім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та 0.001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї заяви. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідачка, підписавши зазначену заяву, встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Однак відповідачка не виконувала умови договору, тобто не сплачувала\~ кожного місяця обов`язковий мінімальний платіж, у зв`язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором\~ станом на 03 вересня 2020 року складає 43031 гривня 74 копійки (а.с. 21-23) в тому числі : сума основної заборгованості по кредиту 38177 гривень 35 копійок; сума процентів за користування кредитом 4364 гривні 47 копійок; комісія 106 гривень 58 копійок; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 55 гривень 34 копійки; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 32 гривні 65 копійок; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 250 гривень 89 копійок; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 44 гривні 46 копійок. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. Зобов`язання, згідно ст.\~\~\~ 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно\~ до ст. 629 ЦК України\~ договір\~ є обов`язковим\~ для\~\~ виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується\~ повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок, що підтверджується оригіналом меморіального ордеру\~ № 7847720316 від 02 жовтня 2020 року (а.с.1). Таким чином, враховуючи, що відповідачка кошти отримала, але своїх зобов`язань за договором належним чином не виконала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість\~\~ за кредитним договором у розмірі 43031 гривня 74 копійки, судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved