Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з заявою про визнання акту про нещасний випадок на виробництві дійсним та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на наступне. 09 липня 1988 року, під час виконання трудових обов'язків слюсаря на Локачинському хлібозаводі з [PERSON] стався нещасний випадок. В нічну зміну зупинилась тістомісильна машина А2-ХТБ, вийшли з ладу ремені (клинові) приводу підйому кришки тістомісильної машини. Черговий слюсар [PERSON] відразу приступив до усунення поломок. Провівши демонтаж ременів, що вийшли з ладу він вирішив перевірити натяг ременів обертання місильного приводу. В цей момент тістоміс [PERSON] не бачивши слюсаря [PERSON] котрий займався усуненням неполадок увімкнула привід місильного пристрою, внаслідок чого великий палець лівої руки [PERSON] був травмований. За наслідками виробничої травми підприємством було складено акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, який затверджено 10.07.1988 року. 05.12.2013 року Нововолинською міжрайонною МСЕК в зв'язку із вищевказаною травмою позивачу [PERSON]було встановлено 10% втрати працездатності довічно. В грудні 2013 року позивач звернувся до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Горохівському районі Волинської області з заявою, в якій просив призначити страхові виплати в зв'язку із вищевказаним нещасним випадком. Відповідач листом за №419 від 16.12.2013 року відмовив позивачу у призначенні страхових виплат, мотивуючи тим, що акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 оформлений неналежним чином, тобто акт не затверджений печаткою підприємства. Позивач звернувся до ПАТ «Локачинський хлібозавод», який є правонаступником Локачинського хлібозаводу з проханням провести повторне розслідування нещасного випадку на виробництві. Проте ПАТ «Локачинський хлібозавод» листом за №2 від 24.01.2014 року повідомило, що створити комісію по розслідуванню нещасного випадку та провести розслідування немає можливості, оскільки підприємство не займається господарською діяльністю і на підприємстві відсутні працівники. В судовому засіданні представник позивача позов повністю підтримав з підстав зазначених у ньому, просить визнати Акт за формою Н-1, який затверджений Локачинським хлібозаводом 10.07.1988 року про нещасний випадок на виробництві, що мав місце 09.07.1988 року з [PERSON] дійсним. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, суду пояснив, що Акт розслідування нещасного випадку на виробництві за формою Н-1, стосовно позивача [PERSON] оформлений з порушенням установлених вимог, що діяли на час проведення розслідування. Форма акту Н-1 не відповідає вимогам Положення про розслідування і облік нещасних випадків на виробництві затвердженого Постановою Президії ВЦРПС від 13.08.1982 року норми якого діяли в період з 01.07.1983 року по 01.01.1990 року. За вимогами вищезгаданого Положення, акт розслідування нещасного випадку формою Н-1 в обов'язковому порядку затверджувався підписом керівника та гербовою печаткою підприємства. Щодо заявленого позову покладається на думку суду. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що дійсно позивач [PERSON] 09 липня 1988 року під час виконання трудових обов'язків на Локачинському хлібозаводі отримав виробничу травму при усуненні неполадок приводу підйому механізму тістомісильної машини. Суд, заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, свідків, прийшов до висновку, що вимоги представника позивача є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню, з наступних підстав. Копією трудової книжки виданої на ім'я позивача стверджується, що в 1988 році він працював слюсарем на Локачинському хлібозаводі. Копією акту без номера від 09 липня 1988 року про нещасний випадок на виробництві встановлено факт отримання позивачем виробничої травми під час виконання ним трудових обов'язків. З копії виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступення втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0009836 від 05.11.2013 року вбачається, що позивач [PERSON] отримав трудове каліцтво 09.07.1988 року. Ступінь втрати професійної працездатності 10% (десять). Дата огляду 05.12.2013 року, огляд первинний. Копією акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 затвердженого інженером Локачинського хлібозаводу від 09.07.1988 року встановлено, що нещасний випадок стався о 02 годині 40 хвилин. Наслідки нещасного випадку травматична ампутація 1-ї фаланги, 1-го пальця лівої руки. Акт був складений та підписаний начальником цеху Пєтуховою Є.М., інженером по техніці безпеки Гуріним С.І., старшим громадським інспектором Кульгав'юк А.Є. та скріплений печаткою підприємства. Відповідно до п.п.2.2-2.3 Положення, при виникненні нещасного випадку адміністрація підприємства негайно створює комісію по розслідуванню нещасного випадку, зобов'язана протягом 24 годин розслідувати обставини і причини нещасного випадку та скласти акт за формою Н-1. Пунктом 2.4 цього ж Положення зазначено, що керівник підприємства зобов'язаний вжити заходів по усуненню причин, які спричинили виникнення нещасного випадку, та після завершення розслідування протягом однієї доби розглянути та затвердити акт за формою Н-1. Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». В спірному акті про нещасний випадок на виробництві зазначено всі обставини нещасного випадку, причини його виникнення, заходи щодо усунення причин та умов настання нещасного випадку, а також наявна печатка підприємства, яка міститься на підписах членів комісії по розслідуванню нещасного випадку. Копією рішення Локачинського районного суду від 24.10.2013 року в справі за №160/841/13-ц встановлено, що акт про нещасний випадок на виробництві, який затверджений Локачинським хлібозаводом 10.07.1988 року про нещасний випадок на виробництві, який мав місце 09.07.1988 року і виданий на ім'я [PERSON] належить [PERSON]. У відповідності до вимог ст.. 171 КЗпП Української РСР ( в редакції станом на час настання нещасного випадку), що адміністрація підприємств, установ, організацій, за участю представників профспілкового комітету підприємства, установи, організації, а у встановлених випадках - за участю представників й інших органів повинна вчасно і правильно проводити розслідування і облік нещасних випадків на виробництві. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] отримав трудове каліцтво 09.07.1988 року на Локачинському хлібзаводі виконуючи трудові обов'язки про що 10.07.1988 року було складено акт про нещасний випадок на виробництві. Враховуючи доведеність факту отримання виробничої травми позивачем на виробництві, хоч акт і складений з недоліками, суд вважає, виявлені недоліки незначними та такими, що допущені керівництвом підприємства, а не позивачем, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved