Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить, з врахуванням змінених позовних вимог та предмету позову, визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] його батька [PERSON] право на завершення приватизації земельних ділянок, загальною площею 0,802 га, з яких для ведення особистого підсобного господарства - 0,599 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,203 га, які розташовані по [ADDRESS] та належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER]. Посилається на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельні ділянки, загальною площею 0,802 га, з яких для ведення особистого підсобного господарства - 0,599 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,203 га, які розташовані по [ADDRESS] та на інше майно. Спадкоємцем за заповітом після його смерті є позивач [PERSON] Також спадкоємцем за законом першої черги була матір позивача [PERSON], яка спадщину не прийняла та [INFO] померла. Позивач, як спадкоємець за заповітом, вчасно подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини, на що була заведена спадкова справа №298 за 2001 рік. При оформленні позивачем своїх спадкових прав нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки, так як на них відсутній кадастровий номер, а в зв'язку із смертю власника земельної ділянки зареєструвати її та присвоїти кадастровий номер неможливо. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися. Представник позивача [PERSON] подав суду заяву про слухання справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району - сільський голова Постолюк Т.П. направила суду заяву, в якій просить слухати справу без участі представника Вовчківської сільської ради, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити. З'ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], актовий запис про смерть якого за №6 зроблено Вовчківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 23.08.2001. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, в тому числі на земельні ділянки, загальною площею 0,802 га, які розташовані по [ADDRESS]. Даний факт підтверджується рішенням №20 виконкому Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району від 25.12.1997 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», згідно з яким [PERSON] виділено дві земельні ділянки, площею 0,80 га за вказаною вище адресою. Рішенням Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району №113 від 05.03.2001 затверджено матеріали технічної документації по виготовленню державних актів на право приватної власності на землю. Відповідно до списку жителів села Вовчків на приватизацію земельних ділянок під № 20 значиться [PERSON] за адресою по [ADDRESS] Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач по справі [PERSON], що вбачається із змісту заповіту, посвідченого 17.01.1996 секретарем виконкому Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Постолюк Т.П. та складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON] стосовно всього належного спадкодавцю майна. Позивач, як син померлого [PERSON] та його спадкоємець за заповітом, відповідно до ст.ст.534, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року прийняв спадщину вчасно, оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав заяву про її прийняття до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, на що була заведена спадкова справа №298 за 2001 рік. Як вбачається з матеріалів вказаної спадкової справи 18.02.2002 на ім'я позивача видані свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та сертифікат на право на земельну частку (пай). Інших спадкоємців не встановлено. 16.03.2017 позивач, в особі свого представника [PERSON], звернувся до нотаріальної контори з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по [ADDRESS]. Проте, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №773/02-31 від 16.03.2017 позивачу було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва в зв'язку з тим, що на спадкову земельну ділянку відсутній кадастровий номер, а відділом у Переяслав-Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру у Київській області повідомлено, що зареєструвати вказану спірну земельну ділянку та присвоїти їй кадастровий номер неможливо в зв'язку з смертю власника до переходу права власності до іншої особи. Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Вовчківської сільської ради від 05.03.2002 №113 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,802 га, розташована на території [ADDRESS] для ведення особистого підсобного господарства - 0,599 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,203 га. Вказаний державний акт виданий Вовчківською сільською радою 15 червня 2002 року, а отже, після смерті власника земельної ділянки, який помер [INFO]. Позивач, який прийняв спадщину за правилами ЦК УРСР в редакції 1963 року, продовжив реалізацію своїх спадкових прав вже після набрання чинності новим ЦК України 2004 року. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до вимог п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, як встановлено в судовому засіданні, єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] є його син, позивач по справі [PERSON], який відповідно ст.ст.534, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року прийняв спадщину, подавши заяву про її прийняття до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та у відповідності до ст.ст.1296, 1297 ЦК України має намір одержати свідоцтво про право на спадщину у вигляді права на завершення приватизації спірної земельної ділянки. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], в суді не встановлено. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає із моменту державної реєстрації цього права. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду із вимогами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації. Всі дії, які вчинив за життя спадкодавець [PERSON] щодо отримання державного акту на право приватної власності на спадкову земельну ділянку, суд розцінює, як початок процедури приватизації, яку померлий [PERSON] не встиг завершити з незалежних від нього причин - в зв'язку зі смертю. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved