Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Представник АТ «Кредобанк» - адвокат Павленко С.В. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 103 228 грн. 80 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 84 720 грн. 41 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 18 508 грн. 39 коп. Також просить стягнути витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 322 грн. 88 коп. та покласти на відповідача судові витрати у розмірі 2 270 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.10.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір № CL-225818, відповідно до умов якого банк видав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 120 200 грн. на строк до 02.10.2020 року, для обліку виданих кредитних коштів банк відкрив позичковий рахунок № [NUMBER] . За користування кредитом позичальник сплачує відсотки за процентною ставкою 35% річних, що передбачено п. 4.1 вказаного договору кредиту, здійснює погашення заборгованості за графіком платежів: позичальник повинен здійснити дванадцять щомісячних платежів по 12 050 грн. кожного останнього числа відповідного місяця. Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 19.07.2021 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 103 228 грн. 80 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.09.2021 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 26.11.2021 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 04.10.2019 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № CL-225818. Відповідно до п. п. 1, 2.1, 2.4, 2.5 вказаного кредитного договору банк видав [PERSON] кредит на поточні потреби у розмірі 120 200 грн. на строк до 02.10.2020 року, відкрив позичковий рахунок № [NUMBER] . Згідно зі п.п. 3.1, 4.1, 6.1, 6.2 вказаного кредитного договору кредит видається в безготівковій формі, за користування кредитом позичальник сплачує відсотки у розмірі 35 % річних. Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі, погашення заборгованості здійснює відповідно до графіку платежів: 12 платежів по 12 050 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 12 місяців з дати укладення кредитного договору. 23.04.2021 року за вих. № 85/2021 на адресу відповідача банком направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором кредиту № CL-225818 від 04.10.2019 року, згідно розрахунку заборгованості станом на 19.07.2021 року, у відповідача виникла заборгованість перед банком у розмірі 103 228 грн. 80 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 84 720 грн. 41 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 18 508 грн. 39 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором, що свідчить про порушення відповідачем умов кредитного договору № CL-225818 від 04.10.2019 року, а також про невиконання відповідачем зобов`язання за договором. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, який надано позивачем, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CL-225818 від 04.10.2019 року у розмірі 103 228 грн. 80 коп. Також представник позивача - адвокат Павленко С.В. просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 322 грн. 88 коп., про що необхідно зазначити наступне. Згідно зі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно зі ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що представництво позивача було довірено Адвокатському об`єднанню «Бізнес і право», представником якого був Павленко С.В., який здійснював свої повноваження на підставі ордеру серії КС № 573217 від 16.06.2020 року. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Бізнес і право» в особі директора Король-Єгорової Є.В. та АТ «Кредобанк»; копію ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність Павленка С.В.; копію довіреності № 11821 від 30.12.2020 року, надана АТ «Кредобанк» адвокату Павленку С.В.; Європейський суд з прав людини висловив правову позицію, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. До позовної заяви не додано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, адвокату, також не надано детального опису робіт. У зв`язку з відсутністю документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, суд вважає за необхідне відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 322 грн. 88 коп. Судовий збір, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial