Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що за кредитним договором №б/н від 19.11.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір. Відповідач зобовязання по вказаному кредитному договору не виконав. Станом на 31.05.2016 року за відповідачем рахується заборгованість по кредиту в розмірі 10 979,62 грн., яка складається з: 2462,65 грн. заборгованості за кредитом; 5887,94 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1630 грн. заборгованості за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання батьківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 499,03 грн. штраф (процентна складова). Позивач просив задовольнити позов та стягнути вказану суму боргу і судові витрати з відповідача. В судове засідання представник позивача [PERSON], що діє згідно довіреності, подав письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги і просив суд задовольнити позов, та розглядати дану справу без його участі. У разі відсутності відповідача не заперечував проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, просить відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених в поданій ним письмовій заяві про застосування строку позовної давності. Посилається на те, що строк дії кредитної картки №5457082978147747 закінчився у листопаді 2011 року і після цього інша картка не видавалася. За кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачем, яким встановлено кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту. Представник відповідача просить застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог і відмовити в задоволенні позову у зв»язку з спливом позовної давності за даними вимогами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку, передбаченому ст. ст. 158, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В ході розгляду даної справи встановлено, що за кредитним договором №б/н від 19.11.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір. Станом на 31.05.2016 року за відповідачем рахується заборгованість по кредиту в розмірі 10 979,62 грн., яка складається з: 2462,65 грн. заборгованості за кредитом; 5887,94 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1630 грн. заборгованості за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання батьківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 499,03 грн. штраф (процентна складова). Стороною відповідача до суду подано заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну та спеціальну. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК передбачає, що позовна давність тривалістю один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З матеріалів справи, розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19.11.2007 року вбачається, що позивач пропустив строк позовної давності визначений статтею 257 ЦК України. З позовом до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.11.2007 року з відповідача [PERSON] позивач звернувся 13.07.2016 року. Згідно п.3.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг строк дії картки вказаний на лицьовій стороні картки (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Як вбачається з картки №5457082978147747, доданої до матеріалів справи стороною відповідача, строк дії вказаної картки закінчився у листопаді 2011 року, що є кінцевим терміном повернення кредиту. Перебіг трирічного строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК України). Жодних клопотань про поважність причин пропуску строку позовної давності позивач не заявляв. Відповідно до вимог статті 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в зв'язку із спливом строку позовної давності, оскільки про її застосування заявила сторона відповідача, позивач не звертався до суду про поновлення строку та нічим не обґрунтовує причини пропущеного строку.

Outcome: dismissed