Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка представляє інтереси ПАТ «Дельта Банк» на підставі довіреності від 12.12.2011 року, в інтересах позивача звернулась до суду та просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( р/р № 26257902561047, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020 ) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 9841,35 грн., а також стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь ПАТ «Дельта Банк» ( р/р [NUMBER], МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020 ) судовий збір у розмірі 214,60 грн.. З позовної заяви виходить, що 07.05.2008 року між позивачем - ПАТ «Дельта Банк» ( правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» ) та фізичною особою резидентом України [PERSON], [INFO], було укладено кредитний договір № 001-24032-070508 від 07 травня 2008 року. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26257902561047 в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до договору, та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3. кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн.. Кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначенні правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Відповідач станом на 25.09.2012 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. [PERSON] неодноразово був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ТОВ «Комерційний банк «Дельта». Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем погашена не була. Таким чином, станом на 25.09.2012 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» кредитному договору № 001-24032-070508 від 07.05.2008 року рахується заборгованість на загальну суму 9841,35 грн.. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 9841,35 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 08 листопада 2012 року відкрито провадження у зазначеній справі. 03 грудня 2012 року Городнянським районним судом ухвалено заочне рішення та повністю задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] і стягнуто з останнього на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 001-24032-070508 від 07.05.2008 року в розмірі 9841, 35 грн.. Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 січня 2018 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення від 03 грудня 2012 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2018 року залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Прімоколект Капітал». Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2018 року замінено позивача ПАТ «Дельта Банк» та залучено до участі у розгляді справи в якості належного позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Компанію з управління активами «Прімоколект Капітал». У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Зазначили, що між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого стало ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 07.05.2008 року було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідач отримав кошти на рахунок, якими користувався та в послідуючому не повернув кредитні кошти і внаслідок цього виникла заборгованість. 19.12.2016 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ КУА «Прімоколект Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором укладеним з відповідачем. Відповідно ТОВ КУА «Прімоколект - Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Дельта Банк», включно і до [PERSON]. При цьому представник позивача [PERSON] зазначила, що відповідач отримав кредитну картку зі строком дії 12 місяців, що відповідало строку дії укладеного кредитного договору. Кредитний ліміт на картці становив 3000 грн.. По кредитній картці проводилось як зняття готівкових коштів, так і їх поповнення на рахунку. Останній платіж відповідачем було здійснено 17.03.2009 року, а саме поповнення карткового рахунку на суму 134 грн.. Після цього [PERSON] ухилявся від повернення коштів. Дані щодо видачі [PERSON] нової кредитної картки після спливу 12-ти місячного строку дії попередньої немає. Підтверджує, що прострочення заборгованості виникло у квітні 2009 року і банк мав надсилати відповідачу лист з вимогою щодо погашення заборгованості, але підтвердження цьому у позивача відсутні. Пояснити чому з позовом до суду ПАТ «Дельта Банк» звернулось лише у кінці жовтня 2012 року представник позивача не може. Заперечує проти застосування наслідків спливу позовної давності та відмови у задоволенні позову. При цьому посилається на п. 5.2. договору, який передбачає, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. Відповідно вважає, що строк позовної давності не сплив, оскільки кошти відповідач не повернув. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні предявлений позов не визнав у повному обсязі та заперечував з приводу його задоволення. Підтвердив факт укладення ним 07.05.2008 року договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Зазначив, що він працював у магазині, де представник ПАТ «Дельта Банк» кредитувала покупців побутової техніки. Остання посилаючись на план звернулось до нього з пропозицією укласти кредитний договір і він погодився. Після укладення договору з ПАТ «Дельта Банк» йому видали картку з пін-кодом, яку він зберігав вдома та яку в послідуючому було викрадено. Коли саме у нього викрали картку і хто це зробив він сказати не може. Наполягає на тому, що карткою він не користувався і готівкові кошти з картки не знімав як і не поповнював картковий рахунок. Хто саме поповнював картковий рахунок він не знає. Ніяких листів щодо необхідності погашення заборгованості від ПАТ «Дельта Банк» він не отримував. Посилається на сплив строків позовної давності, просить застосувати наслідки спливу позовної давності на відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримав позицію відповідача, предявлений позов не визнав у повному обсязі та заперечував з приводу його задоволення. Послався на сплив строків позовної давності, підтримав клопотання відповідача [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності та просив суд з цих підстав відмовити у позові. Суд, зясуваши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представників позивача, пояснення відповідача та його представника по суті спору, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 07 травня 2008 р. між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» ( правонаступником якого являється ПАТ «Дельта Банк» ) ( надалі Кредитор ) та [PERSON] ( надалі Позичальник ) укладено кредитний договір № 001-24032-070508 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якого Кредитор надає Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн.. Пункт 1.4. договору передбачає, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Пункт 2.4. договору передбачає, що проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом нараховуються Банком в валюті рахунку щомісячно, - в останній робочий день поточного місяця, за період з дати останнього нарахування, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочий день поточного місяця, включаючи його. Відповідно до п. 3.6. договору Держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді Обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах. Обовязковими складовими Обовязкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Згідно п. 3.7. договору у разі порушення Держателем строків сплати заборгованості за Кредитною лінією Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та Овердрафтом, Держатель сплачує Банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами. Пункт 5.2. договору передбачає, що договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. Разом з тим, п. 5.8. договору передбачає, що у разі невиконання та/або неналежного виконання Держателем зобовязань по сплаті заборгованості за цим договором понад 91 календарний день, Банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір, шляхом відправлення на адресу Держателя відповідного листа. Через 10 календарних днів з дати відправлення на адресу Держателя листа, цей договір вважається розірваним. Договір підписаний 07.05.2008 року повноважним представником банку та [PERSON]. При цьому відповідач підтвердив, що 07.05.2008 року він отримав платіжну картку № 4438717041122378 та ПІН-конверт ( т. 1 а.с. 5, т.2 а.с. 7-8 ). 07 травня 2008 року представник ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», оформив анкету позичальника [PERSON], анкету клієнта фізичної особи та ознайомив під розпис відповідача з тарифами на обслуговування платіжних карток Visa Classic Тарифний пакет «Visa Прибуткова Акційний» і умовами надання кредитно-депозитної картки «Visa Classic» Тарифний пакет «Visa Прибуткова Акційний», де також передбачено строк кредитування, який становить 364 дні, строк дії картки 12 місяців, щомісячне погашення в розмірі 7 % від суми використаних коштів, форму повернення кредиту щомісячно частку суми використаних коштів та всі плати і проценти, нараховані за місяць ( обовязковий мінімальний платіж )( т. 1 а.с. 6-8, т. 2 а.с. 9-12 ). Згідно долученого до позову розрахунку, здійсненого станом на 25.09.2012 року, вбачається, що всього заборгованість [PERSON] за договором станом на дату розрахунку становить 10141,35 грн., в т.ч. тіло кредиту 3232,86 грн., відсотки 3032,07 грн., комісії 3576,42 грн., пеня 300 грн.. Крім того, з даного розрахунку вбачається, що зняття готівки з платіжної картки здійснювалось в період з 10.06.2008 року по 17.10.2008 року, а поповнення карткового рахунку готівкою проводилось в період з 10.07.2008 року по 17.03.2009 року ( т. 1 а.с. 12 ). Дослідженням виписки по рахунку клієнта [PERSON] № 561047-2018/0427 за розрахунковий період з 07.05.2008 року по 27.04.2018 року підтверджується факт здійснення операцій по рахунку з використанням платіжної картки. При цьому вбачається, що останню операцію з поповнення карткового рахунку готівкою [PERSON] здійснив 17.03.2009 року на суму 134 грн. і вже 30.04.2009 року банк нарахував [PERSON] штраф за прострочення заборгованості Обовязкового мінімального платежу в розмірі 50 грн.. У послідуючому щомісяця банк продовжив нараховувати [PERSON] штраф за прострочення заборгованості Обовязкового мінімального платежу ( т. 2 а.с. 13-25 ). 19 грудня 2016 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» укладено договір № 2/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором № 001-24032-070508, укладеним 07.05.1008 року з [PERSON] ( т. 1 а.с. 137, 141-144 ). \~ \~ \~ \~Відповідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок у строк, протягом якого підлягає виконанню зобовязання. \~ \~ \~ \~Згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Як встановлено судом в судовому засіданні, укладений між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки передбачає щомісячне погашення заборгованості у вигляді Обовязкового мінімального платежу. У разі ж порушення відповідачем строків сплати заборгованості договором визначено сплату на користь банку пені. Банк виконав взяті на себе зобовязання за договором, надавши відповідачу кредит. Такі обставини не заперечуються сторонами. Згідно ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобовязання. У порушення умов договору зобовязання зі щомісячного погашення заборгованості по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом він не виконав, останній раз поповнення карткового рахунку здійснив 17.03.2009 року та у подальшому коштів на погашення заборгованості не сплачував і це стало підставою для нарахування починаючи з квітня 2009 року банком штрафів за прострочення заборгованості. Твердження відповідача про те, що він не користувався карткою та не поповнював картковий рахунок судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються випискою по рахунку. Крім того, судом встановлено, що кредитування відповідача в межах кредитної лінії здійснювалось протягом 364 календарних днів. При цьому строк виданої [PERSON] пластикової картки становив 12 місяців. Даний факт підтвердила в судовому засіданні представник позивача. Нова платіжна картка відповідачу не видавалась, даних, які б вказували на те, що [PERSON] надавалась наступна кредитна лінія після спливу строку надання попередньої суду надано не було. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань ( внесення щомісячних платежів ), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( стаття 257 ЦК України ). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( частина перша статті 261 ЦК України ). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч. 5 ст. 261 ЦК України ). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії ( припинення дії ) договору, скільки з певними моментами ( фактами ), які свідчать про порушення прав особи ( ст. 261 ЦК України ). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. Саме до цього зводяться правові висновки, висловлені Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року. Згідно правових позицій, висловлених Верховним Судом України у справах № 6-95цс14 від 17.09.2014 року, № 6-127цс14 від 22.10.2014 року, за договором про надання банківських послуг при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яким встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а і кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту ( ст. 261 ЦК України ). Слід зазначити, що відповідач [PERSON] ще до закінчення строку дії кредитного договору та строку дії картки допустив порушення зобовязань щодо щомісячного погашення заборгованості, що було зафіксовано банком і наслідком цього стало нарахування штрафу за прострочення заборгованості. Відповідно з моменту порушення відповідачем зобовязань зі щомісячної сплати заборгованості у банку виникло право вимагати повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом і саме з цьому моменту має обчислюватись позовна давність за вимогами кредитора. Останній платіж на поповнення карткового рахунку відповідач здійснив 17.03.2009 року, строк дії платіжної картки сплинув у травні 2009 року і банк знаючи про порушення відповідачем строків погашення заборгованості мав право та був зобовязаний предявити позов до відповідача протягом трьох років від визначеної платіжною карткою кінцевої дати повного погашення кредиту. Натомість з позовом до суду ПАТ «Дельта Банк» звернувся лише у листопаді 2012 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Твердження представника позивача про те, що строк позовної давності не пропущено, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором, судом не приймається до увагу, так як право на повернення кредиту у повному обсязі виникло у банку після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, а саме 07.05.2009 року. Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач та його представник заявили вимогу про застосування строків позовної давності до вимог ТОВ Компанії з управління активами «Прімоколект-капітал», що відповідно до вимог частини 4 статті 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed