Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Представник позивача-адвокат Сільченко О.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що позивач у справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини є - відповідач по справі [PERSON] . Свою позовну заяву обгрунтовує тим, що 09.08.2016 шлюб із відповідачем було розірвано та дитина залишилась проживати разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Зазначає, що відповідач по справі [PERSON] не проживає разом із ними, вихованням сина не займається, матеріальну допомогу на його утримання не надає.Таким чином просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина - [PERSON] , [INFO] та стягувати аліменти в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився. Представником позивача-адвокатом Сільченком О.В. подано до канцелярії суду заяву, відповідно до якої останній просить справу розглянути у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 74). Відповідач [PERSON] у судове засідання вкотре не з`явилася, хоча відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 65). Представник третьої особи Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився. На адресу суду надано заяву, відповідно до якого сільська рада позовні вимоги викладені в заяві повністю визнає та просить справу розглянути без представника сільської ради (а.с. 68). У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи позицію сторони позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5) батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до акту обстеження умов проживання від 03.02.2020 проведеного комісією опікунської ради Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с. 6) зроблено висновок про те, що на момент обстеження будинку чисто, тепло, зроблено ремонт, є окрема кімната для дитини, створено умови для повноцінного розвитку дитини. Відповідно до довідки-характеристики Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 173 від 03.02.2020 (а.с. 7) [PERSON] , 1985 р.н., зареєстрований по [ADDRESS] . За місцем реєстрації характеризується позитивно, працює, на його утриманні малолітній син - [PERSON] , [INFO] . Заяв, скарг, компроментуючих матеріалів на даного громадянина в сільську раду не надходило. Довідка-характеристика видана за місцем вимоги. Відповідно до довідки Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 173 від 03.02.2020 (а.с. 7), [PERSON] , [INFO] постійно проживає спільно з батьком [PERSON] , знаходиться на його утриманні. Мати - [PERSON] дитину не відвідує, не цікавиться його вихованням, матеріально не допомагає. Довідкою ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр», зазначається дохід [PERSON] (а.с. 8). У відповідності до довідки Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 172 від 03.02.2020 (а.с. 9) [PERSON] , [INFO] проживає спільно із батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики учня 3-го класу СЗШ 1-2 ступенів с. Уладівка [PERSON] , [INFO] (а.с. 10) учень охайний, доглянутий. Бабуся та батько постійно піклуються про останнього. Зажди Цікавляться його шкільним життям, відвідують школу. Мама участі у вихованні дитини не бере. У відповідності до характеристики ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» (а.с. 11) позивач [PERSON] за місцем роботи характеризується позитивно. Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області (а.с. 15-16) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішення набрало законної сили 26.08.2016. Згідно довідки виконавчого комітету Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області за № 131 від 18.05.2020 (а.с. 44) [PERSON] - мати двох дітей, але через незадовільне ставлення до своїх материнських обов`язків, зловживання спиртними напоями, аморальний спосіб життя неодноразово викликалась на засідання опікунської ради при Томашпільській селищній раді, їй не раз давалась можливість виправити становище та жінка цими можливостями не скористалась і на однім із засідань було розглянуто заяву [PERSON] - доньки [PERSON] , про доцільність позбавлення останньої материнських прав. Жінка продовжує вести той же спосіб життя, долею дітей не цікавиться, тим, як живуть син і донька не переймається. Листом Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області за № 05-40-14/499 від 18.05.2020 (а.с. 43) зазначається, що в Томашпільському районному суді Вінницької області знаходиться на розгляді справа № 146/215/20 про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої дочки [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів. Висновком від 17.06.2020 (а.с. 69) опікунська рада при виконавчому комітеті Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв`язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі«Олссон проти Швеції» від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] повністю ухилилася від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені представником позивача на підтвердження вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону, відповідають інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів. Відповідно до ч.2 т. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дітей присуджуються у частці від заробітку (доходу) їх матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина є підставою для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров`я та матеріальне становище малолітнього [PERSON] , його батька - позивача у справі, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved