Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Представник позивача АТ «Дельта Банк» за довіреністю звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 010-99940-141212. згідно з п.2.7. частини 2 цього договору, позивач відкриває відповідачеві рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) [NUMBER] в національній валюті України - гривні. На виконання умов договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 15000 грн., а відповідач зобов'язалася протягом строку кредиту за користування кредитним коштами сплатити проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 2,99 % в рік. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 3,49 % в місяць. Відповідачка станом на 08 квітня 2014 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість у сумі 16149,07 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 11290,23 грн.; заборгованості за відсотками - 141,84 грн.; заборгованості за комісіями - 4717,00 грн. У добровільному порядку відповідачка не погасила заборгованість, тому позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно письмової заяви просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення судової повістки /а.с.19,20/. Про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі чи перенесення слухання справи не надавала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 14.12.2012 року відповідачка [PERSON] уклала з ПАТ «Дельта банк» договір кредиту №010-99940-141212, який складається з заяви та анкети позичальника (а.с. 5-6). За умовами кредиту відповідачці було надано кредит у сумі 15000,00 грн. строком на 12 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 2,99 % річних. Узяті на себе за зазначеним договором зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» виконав, надавши відповідачу кредит згідно умов договору, що підтверджується меморіальним ордером №58558121 від 17 грудня 2012 року (а.с.3). В результаті не виконання відповідачем зобов'язання за договором утворилась заборгованість на загальну суму 16149,07 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 11290,23 грн.; заборгованість за відсотками - 141,84 грн.; заборгованість за комісіями - 4717,00 грн. /а.с. 4/. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Оскільки відповідачка [PERSON] не виконує умови кредитного договору, що було підтверджено в ході дослідження наявних в матеріалах цивільної справи доказів, заперечень проти позову до суду від неї не надійшло, сума заборгованості по кредитному договору №010-99940-141212 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позов обґрунтований і підлягає задоволенню, судові витрати по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved