Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Представник позивача в інтересах малолітньої дитини - [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав посилаючись на те що що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Відомості про батька, [PERSON], записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] мешкає у співмешканця [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З повідомлення головного лікаря ЦПМСД № 2 [PERSON] від 25.03.2015 року стало відомо, що це сім'я високого соціального ризику: [PERSON] зловживає спиртними напоями, [PERSON] інвалід ІІ групи з психіатричного захворювання. При відвідуванні сім'ї було встановлено, що житлово-побутові умови проживання незадовільні, мати зі співмешканцем проживають у гуртожитку, в двокімнатній квартирі, в якій їм належить одна маленька кімната, кухня та санвузол, коридор у спільному користуванні. В кімнаті є розложений диван, який використовується як двоспальне ліжко, поруч розташована шафа, перед нею було дитяче ліжко, навпроти дорослого ліжка стіл, поруч маленький диван. Кімната настільки маленька, що є тільки маленький прохід між меблями. В кімнаті брудно, постільна білизна також брудна. Батькам наданий строк для приведення помешкання до ладу бо для новонародженої дитини такі умови можуть нести загрозу здоров'ю. При вирішенні питання повернення дитини [PERSON], враховувалось не тільки її змога підтримувати чистоту у помешканні, а також змога матері задовольняти потреби дитини, а саме: чи зможе вона годувати дитину по графіку, вкладати спати, купати, прати речі, прасувати їх, за потреби давати дитині ліки. Довідка Лисичанської обласної психіатричної лікарні показує, що гр.. [PERSON] перебуває на «К» обліку у лікаря-психіатра з діагнозом:легка розумова відсталість, дебільність середнього ступеня. Враховуючи її об'єктивний стан, забезпечити повноцінний догляд за новонародженою дитиною вона не зможе. [PERSON] рекомендоване стаціонарне лікування і обстеження. Акт про дитину, покинуту в пологовому будинку від 20.04.2015 року свідчить про те, новонароджена дитина переведена 07.04.2015 року з пологового відділення до відділення патології новонароджених без матері. [PERSON] з 10.04.2015 року дитину не відвідує. Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради прийняті рішення від 19.05.2015 року: - № 144 «Про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», - № 151 «Про влаштування малолітньої дитини в будинок дитини». Малолітня дитина [PERSON], [INFO], 25.05.2015 року направлена на виховання до Луганського обласного будинку дитини № 2 м. Сєвєродонецьк. Гр. [PERSON] один раз приблизно у жовтні-листопаді 2015 року звернулася до служби у справах дітей Лисичанської міської ради з питанням повернення дитини, їй був наданий перелік документів, більше до служби вона не приходила. Лист адміністрації ЛОБД №2 від 15.12.2015 року показує, що дитина перебуває на повному державному утриманні, на теперішній час має діагноз: синдром тонусних порушень, підвищеної нервово-рефлекторної збудливості, внаслідок перенесеного ГІП ЦНС в перинатальному періоді. За весь час перебування дитини, мати жодного разу не відвідувала її, не телефонувала, долею не цікавилася, матеріальної та іншої допомоги не надавала. Дитина дорослішає, їй хочеться мати теплу родину, люблячих батьків, відчувати турботу та піклування, але, нажаль, її дитинство проходить без цього, тому що вона не має правових підстав, для усиновлення, не має змоги потрапити на виховання до родини. Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради вважає що у цьому випадку порушуються права дитини на виховання у родині, тому клопоче про позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за слідкуючими обставинами: Як встановлено в судовому згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] року, батьком якої вказано [PERSON], мати - [PERSON] (а.с 5) Згідно службової записки № 30 від 25.03.2015 року [PERSON] мешкає у співмешканця [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З повідомлення головного лікаря ЦПМСД № 2 [PERSON] від 25.03.2015 року стало відомо, що це сім'я високого соціального ризику: [PERSON] зловживає спиртними напоями, [PERSON] інвалід ІІ групи з психіатричного захворювання (а.с. 9) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов житлово-побутові умови проживання незадовільні, мати зі співмешканцем проживають у гуртожитку, в двокімнатній квартирі, в якій їм належить одна маленька кімната, кухня та санвузол, коридор у спільному користуванні. В кімнаті є розложений диван, який використовується як двоспальне ліжко, поруч розташована шафа, перед нею було дитяче ліжко, навпроти дорослого ліжка стіл, поруч маленький диван. Кімната настільки маленька, що є тільки маленький прохід між меблями. В кімнаті брудно, постільна білизна також брудна. Батькам наданий строк для приведення помешкання до ладу бо для новонародженої дитини такі умови можуть нести загрозу здоров'ю (а.с. 13) Згідно акту про дитину, покинуту в пологовому будинку від 20.04.2015 року, новонароджена дитина переведена 07.04.2015 року з пологового відділення до відділення патології новонароджених без матері. [PERSON] з 10.04.2015 року дитину не відвідує (а.с.13). Згідно довідки Лисичанської обласної психіатричної лікарні№ 228 від 30.04.2015р. [PERSON] перебуває на «К» обліку у лікаря-психіатра з діагнозом:легка розумова відсталість, дебільність середнього ступеня. Враховуючи її об'єктивний стан, забезпечити повноцінний догляд за новонародженою дитиною вона не зможе. [PERSON] рекомендоване стаціонарне лікування і обстеження. Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради прийняті рішення від 19.05.2015 року: - № 144 «Про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», - № 151 «Про влаштування малолітньої дитини в будинок дитини» (а.с. 15-16). Згідно листа адміністрації ЛОБД №2 від 15.12.2015 року, дитина перебуває на повному державному утриманні, на теперішній час має діагноз: синдром тонусних порушень, підвищеної нервово-рефлекторної збудливості, внаслідок перенесеного ГІП ЦНС в перинатальному періоді. За весь час перебування дитини, мати жодного разу не відвідувала її, не телефонувала, долею не цікавилася, матеріальної та іншої допомоги не надавала (а.с. 17). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка повністю ухилилась від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1450 гривень 00 копійок.

Outcome: approved