Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано в [ADDRESS] . Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що сторони перебувають у шлюбі з 15 травня 1976 року, який зареєстровано Каланчацьким відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис б/н. У період шлюбу сторонами було збудовано житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах та будівельним паспортом на будівництво господарських будівель від 15 лютого 1988 року. Для здійснення будівництва вказаного будинку, сторонам рішенням виконкому Каланчацької районної ради №61/4 від 05 лютого 1977 року народження,надано дозвіл на право виконання будівельних робіт та складено акт від 23 лютого 1977 року про відведення в натурі присадибної ділянки під індивідуальне житлове будівництво. Крім того, 15 січня 2020 року на ім`я позивача складено технічний паспорт на будинок та вказаний будинок використовується за призначенням, як житло. Шлюб між сторонами розірвано в 2019 році, однак сторони не можуть дійти згоди, щодо розподілу вказаного будинку. Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.03.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 81-82 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у період з 1976 року по 2019 рік перебували у шлюбі. У період шлюбу в 1988 році сторонами було збудовано житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах та будівельним паспортом на будівництво господарських будівель від 15 лютого 1988 року. Для здійснення будівництва вказаного будинку сторонам, рішенням виконкому Каланчацької районної ради №61/4 від 05 лютого 1977 року народження,надано дозвіл на право виконання будівельних робіт та складено акт від 23 лютого 1977 року про відведення в натурі присадибної ділянки під індивідуальне житлове будівництво. Крім того, 15 січня 2020 року на ім`я позивача складено технічний паспорт на будинок та вказаний будинок. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 61 СК України\~передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1\~ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст. 69 СК України\~передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частина 1\~статті 70 СК України\~передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як визначено в ч. 1 та 2\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З наведених вище доказів вбачається, що житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано в [ADDRESS] , був збудований, тобі ж набутий сторонами, як подружжям за час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю подружжя та позивач має законне право на його поділ. Також враховуючи вимоги ч.1\~ст. 70 СК України\~щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності при поділі майна суд, вважає, що в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, необхідно визнати за право власності за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано в [ADDRESS] .

Outcome: approved