Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Представник позивача в позовній заяві та в судовому засіданні просить стягнути з відповідача в користь позивача 148500 гривень боргу за договором позики та судові витрати по справі, які складаються з сплаченого в розмірі 1485 гривень судового збору та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. При цьому представник позивача покликається на те, що 08.09.2016 року відповідач позичив у позивача 5500 доларів США, які зобов'язався повернути до 08.07.2017 року, що підтверджується укладеним 08.09.2016 року нотаріально посвідченим договором позики грошей. Передачу грошей відповідачу здійснено до підписання вищевказаного договору, в підтвердження чого була ним надана розписка від 08.09.2016 року. Відповідач зобов'язався повертати позичені грошові кошти позивачу рівними частинами щомісяця в розмірі 550 доларів США не пізніше восьмого числа кожного місяця починаючи з наступного місяця після дати підписання договору позики грошей. Однак, відповідач взяті на себе, вищевказаним договором, зобов'язання не виконує, борг не повернув, тому позивач змушений, як стверджує його представник, звертатись до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою суду 15.03.2019 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без його участі, так як проти цього не заперечує представник позивача. Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного: Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до договору позики грошей укладеного 08.09.2016 року між сторонами та посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №750, позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти у сумі 5500 доларів США, що складає гривневий еквівалент по курсу на 08.09.2016 року 148500 гривень строком на 10 місяців з 08.09.2016 року до 08.07.2016 року із зобов'язанням повернути вказані кошти у визначені цим договором розмірі, строки і порядку. Передачу грошей здійснено до підписання цього договору. Факт передачі грошових коштів також стверджується письмовою розпискою відповідача від 08.09.2016 року. Судом встановлено, що у визначений договором строк відповідач позичених грошових коштів позивачу не повернув, про що стверджує представник позивача і в суду немає підстав ставити під сумнів дане твердження. Крім цього, факт невиконання боржником у повному обсязі свого грошового зобов'язання також стверджується наданими, як докази, оригіналом договору позики грошей та розписки від 08.09.2016 року. Відповідно до положень ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно до п.5 договору позики грошей від 08.09.2016 року після повного виконання зобов'язання позичальником за даним договором позикодавець зобов'язується також передати позичальнику примірник даного договору. Сторони договором позики грошей від 08.09.2016 року визначили, що сума позики може повертатись повною сумою позичених коштів, а саме: 5500 доларів США, що складає гривневий еквівалент 148500 гривень. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем, згідно договору позики грошей від 08.09.2016 року в сумі 5500 доларів США становить в національній валюті України 148500 гривень. А, тому виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за договором позики грошей в розмірі 148500 гривень. Також суд вважає, що в користь позивача з відповідача слід стягнути 6485 гривень судових витрат по справі, які складаються із судового збору сплаченого при поданні позовної заяви до суду в розмірі 1485 гривень, що стверджується квитанцією АТ КБ Приватбанк №0.0.1287978475.1 від 06.03.2019 року та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень, що стверджується квитанцією адвоката №003795 від 28.02.2019 року до договору №05/2019 від 28.02.2019 року. А, тому, всього слід стягнути з відповідача в користь позивача 154985 гривень боргу за договором позики та судових витрат по справі.

Outcome: approved