Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку площею 1,4805 га, яка розташована на території Смолинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області), наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], який прийняв спадщину, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку, оскільки частина земельної ділянки накладається на землі лісового фонду. Позивач в судове засідання не з'явився, представники надали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач - Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника, позов визнає. Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Третя особа - Міжрайонне управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, належним чином повідомлена не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла /а.с.13/. Після її смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна померлої належить земельна ділянка площею 3.32 га в межах згідно з планом, в тому числі: 1,64 га рілля та 1.68 га кормові угіддя, надана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Смолинськох сільської ради /а.с.18/. З представленої довідки виконкокому Гончарівської селищної ради від 23.10.2017 року за № 369, слідує, що на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця. 20.07.2018 року державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 3304/02-31, за якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, оскільки не було надано витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку /а.с.17/. Позивачу було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка накладається на землі лісового фонду - лісосмугу /а.с.25/. З представленої копії збірного кадастрового плану, вбачається, що частина земельної ділянки (пай) № 224 загальною площею 1,6380 га - рілля, накладається на землі лісового фонду, а саме 0,1575 га /а.с.28/. Таким чином, оскільки позивач не має можливості надати нотаріусу витяг з Державного земельного кадастру на спірну земельну ділянку, тому нотаріус не зміг видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином позивач [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку, як спадкоємець заповітом після померлої [INFO] [PERSON]. Вимога щодо визнання права власності на зазначену земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не підлягає задоволенню, оскільки спадкодавцю належала земельна ділянка з цільовим призначенням наданої для ведення особистого селянського господарства. На підставі викладеного,

Outcome: partial