Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Представник позивача адвокат Андрієнко С.М. у серпні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом який мотивував тим, що у ході спілкування із оператором АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] дізнався про те, що його рахунок у вказаному банку заблокований і користуватися ним він не зможе до зняття обмежень. За допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження позивач з`ясував, що відносно нього винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65706558 від 07.06.2021 приватним виконавцем Мукорезом О.Л. Також позивач дізнався, що 29.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.\~Києва Остапенком Євгеном Михайловичем було винесено виконавчий напис за №25098 про стягнення з нього грошових коштів на користь ТОВ «Українські фінансові операції», якому ТОВ «ФК «Джобер», на підставі Договору факторингу №1-31/08-Д від 31.08.2020 відступлено право вимоги за кредитним договором №325062 від 03.05.2019, укладеного між ТОВ «ФК» Джобер» та [PERSON] . Період стягнення з 30.08.2020 по 28.04.2021 включно та витрати за вчинення виконавчого напису нотаріуса у розмірі 11648,70 грн. Крім того, позивачу стало відомо, що приватний виконавець Мукорез О.Л, наклав арешт у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів у розмірі 12994,27 грн. Представник позивача вважає, що відповідач подав нотаріусу неправдиві відомості, а останній у свою чергу під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису порушив порядок вчинення виконавчого напису, не направивши позивачу вимогу, не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості, не зазначив у написі жодного документа, що підтверджує суму безспірної заборгованості і документів, що підтверджують факт настання кінцевого терміну виконання зобов`язань чи факт прострочення зобов`язань. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за № 25098 від 29.04.2021. Ухвалою суду від 06.08.2021 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 31.08.2021 за клопотанням представника позивача у третьої особи приватного виконавця Мукореза О.Л. витребувано письмові докази. Третьою особою приватним виконавцем Мукорезом О.Л. на виконання ухвали суду надано витребувані за клопотанням представника позивача письмові докази (а.с. 58-67). У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але подали заяву у якій просять суд справу розглянути без їхньої участі та не заперечують проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений представник відповідача ТОВ «УКРАІНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у судове засідання повторно не з`явився та не повідомив суд про причину неявки, відзив на позов не подавав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко\~Є.М. у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки, письмові пояснення щодо позову не подавав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. у судове засідання не з`явився, але подав заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, щодо прийняття рішення у справі покладається на розсуд суду. Письмові пояснення щодо позову приватний виконавець не подавав. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 03.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту (оферта) №325062, відповідно до якого останній отримав позику у розмірі 900,00 грн. на строк 29 календарних днів, а саме: з 03.05.2019 по 31.05.2019, з умовою сплати процентів за користування позикою у розмірі 1,90 % від суми позики день. Загальна вартість позики становить 1395, 90 грн (а.с.60-65). 29.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~м.\~Києва\~Остапенком Євгеном\~Михайловичем вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за № 25098, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАІНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» на підставі Договору факторингу №1-31/08-Д від 31.08.2020, відступлено право вимоги за кредитним договором №325062 від 03.05.2019, за період із 30.08.2020 по 28.04.2021 у сумі 11648,70 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 900,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 615,60 грн.; заборгованості за нарахованою пенею в розмірі 9203,10 грн. та за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, відповідно до ст.31 Закону України «Про нотаріат» (а.с.66). На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 25098 від 29.04.2021, за заявою генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» від 02.06.2021 про примусове виконання рішення приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом Олександром Леонідовичем постановами від 07.06.2021 було відкрито виконавче провадження ВП №65706558, стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1164,87 грн, а також постановою від 13.07.2021 накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , що містяться на відкритих рахунках та рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (а.с. 12-17, 59). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012\~року № 296/5\~(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)\~документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м.\~Києва Остапенко Є.М. не надав суду письмових доказів на підтвердження подання нотаріусу для одержання оспорюваного виконавчого напису про стягнення з [PERSON] 11648,70 грн. боргу, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору № 325062 від 03.05.2019, а також не надав суду документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, зокрема доказів розміру заборгованості позивача за сумою кредиту, що має ґрунтуватись на деталізованій виписці по рахунку боржника з даними про всі операції із використання коштів та зарахування коштів на картку та доказів на підтвердження обґрунтованості розрахунку заборгованості за відсотками із зазначенням періоду їх нарахування та розміру застосованої відсоткової ставки. Надані приватним виконавцем Мукорезом О.Л., на вимогу суду, копія договору про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту (оферта) №325062 від 03.09.2019 не є нотаріально посвідченим договором, а отже, не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувався пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений до Переліку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26\~листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису 29.04.2021 не мав права керуватись цим пунктом Переліку. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~м.\~Києва\~Остапенком Євгеном\~Михайловичем не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Також суд вважає необхідним зазначити, що позивач у позові не погоджується з розміром заборгованості, яка вказана у спірному виконавчому написі. Відповідач не надав до суду належних письмових доказів того, що він є правонаступником прав вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» за договором позики № 325062 від 03.05.2019, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» та [PERSON] , а також не надав доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на виписці по рахунку боржника з даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Кредитний договір був укладений на строк із 03.05.2019 по 31.05.2019, а за виконавчим написом стягується із позивача заборгованість за період із 30.08.2020 по 28.04.2021, тобто за період коли строк дії кредитного договору закінчився, а доказів того, що цей кредитний договір був продовжений на інший строк матеріали справи не містять. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, неустойку, комісію, які передбачені договором, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, проценти, неустойка, комісія нараховуються в межах дії договору. Кредитор має право після закінчення строку дії картки на стягнення відповідних виплат за статтею 625 ЦК України. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Таким чином, нарахування за період указаний у виконавчому написі із 30.08.2020 по 28.04.2021 відсотків та пені за договором позики № 325062 від 03.05.2019 є безпідставним. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов представника позивача адвоката Андрієнка С.М. є обґрунтованим і підлягає задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved