Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Представник Позивача звернувся в суд з позовом в якому зазначив , що 22 січня 2015 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір позики за № б/н , згідно з яким Позивач передав у власність Відповідача грошові кошти ( позику) у розмірі 70\~000 грн. 00 коп., а Відповідач зобовязувався повернути таку ж суму грошових коштів у визначений договором строк , до 31 серпня 2015 року. Відповідно до договору, Позивач надав Відповідачу суму позики в розмірі 70\~000 грн.00 коп. Вказані грошові кошти були надані Відповідачу у готівковій формі шляхом видачі відповідної суми коштів із каси підприємства, що підтверджується видатковим касовим ордером № 34 від 25 лютого 2015 р та видатковим касовим ордером № 67 від 10 березня 2015 р. Відповідач позику не повернув. Сума боргу Відповідача становить 70000 грн.00 коп. Представник Позивача просить суд стягнути з Відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 70\~000 грн.00 коп., та судовий збір в розмірі 1218 грн.00 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі неявки відповідача у судове засідання просить відповідно до ст..224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав . Поштове повідомлення повернулось до суду з позначкою «За закінченням строку зберігання» Відповідно до ст.. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд відповідно ст.. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що 22 січня 2015 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір позики за № б/н , згідно з яким Позивач передав у власність Відповідача грошові кошти ( позику) у розмірі 70\~000 грн. 00 коп., а Відповідач зобовязувався повернути таку ж суму грошових коштів у визначений договором строк , до 31 серпня 2015 року. Відповідно до договору, Позивач надав Відповідачу суму позики в розмірі 70\~000 грн.00 коп. Вказані грошові кошти були надані Відповідачу у готівковій формі шляхом видачі відповідної суми коштів із каси підприємства, що підтверджується видатковим касовим ордером № 34 від 25 лютого 2015 р та видатковим касовим ордером № 67 від 10 березня 2015 р. Згідно зі ст.. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідач позику не повернув. Сума боргу Відповідача становить 70000 грн.00 коп. Частина 1 ст. 1049 ЦК України зазначає , що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку , встановленому в договорі. Згідно з п.3.1 Договору, Відповідач був зобовязаний повернути позику до 31 серпня 2015 року. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Таким чином у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог Позивача.

Outcome: approved