Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

представник АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , заборгованість за договором Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного плітіжного засобу (платіжної картки), розмір якої станом на 02.06.2020 р., становить 25054, 04 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102, 00 грн. Позов мотивують тим, що 19.09.2019 року між [PERSON] та акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). Відповідно до заяви, відповідачу надано кредит у розмірі 35000 грн на картковий рахунок № [NUMBER] . Наголошують, що згідно п.3.1 Заяви, відповідач погодився з умовами користування кредитом, відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтвердив укладення з Банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві та Умовах користування кредитною лінією. Звертають увагу, що згідно п.3.5 заяви, датою укладення кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку. Усі інші умови кредитного договору містяться у договорі ДКБО (п.3.6 заяви). Зазначають, що відповідно до виписки про рух по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 19.09.2019 року - 02.06.2020 року, відповідач активно користувався карткою, здійснював зняття готівки, проводив операції розрахунку в торгово-сервісних мережах, що підтверджує використання відповідачем кредитних коштів. Стверджують, що станом на 02.06.2020 р, розмір заборгованості відповідача перед банком, становить - 25054, 04 грн., з яких: 21712,29 грн. - основна заборгованість (прострочена); 3264,83 грн. - проценти за користування кредитом; 29,01 грн. - комісія; 0, 16 грн. пеня по кредиту; 35, 41 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 12,34 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом; 0, 00 грн. - розмір інфляційних втрат на суму простроченого кредиту та 0, 00 грн - розмір інфляційних втрат на суму прострочених відсотків. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому. Додатково зазначив, що на час розгляду справи судом, Акціонерним товариством «Ощадбанк», було стягнуто з рахунку відповідача, 4404, 22 грн. Таким чином, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за мінусом стягнутих коштів, у розмірі - 20649,82 грн. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, та пояснила, що у зв`язку із тим, що їй були потрібні немалі кошти, вона була змушена взяти кредит, кошти на погашення заборгованості якого, вона платила справно, до моменту, коли в неї виникла важка ситуація, після якої, вона вже не змогла такий сплачувати. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.09.2019 року, між [PERSON] та акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). Згідно п.3.1 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), відповідач, погодився з умовами користування кредитом, відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтвердив укладення з Банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві та Умовах користування кредитною лінією. Згідно п.3.3 Заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 % процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; і 0,001 % процентів річних за користуванням кредитними коштами протягом Грейс-періоду у період у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Згідно п.3.4 Заяви, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5.00 (п`ять цілих нуль сотих) % від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.3.5 заяви, датою укладення кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку. Відповідно до п. 1.18.5 розділу XXII ДКБО (редакція чинна на день укладення між сторонами ДКБО) сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т. ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс-періоду) обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше останнього робочого дня до Білінгової дати кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Відповідно до п. 1.23 ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору та додатків, що є невід`ємною часиною породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором та його невід`ємними частинами. Згідно п. 1.29 ДКБО, строк повернення Кредиту є таким, що настав, і Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого у разі: прострочення виконання зобов`язань Клієнта за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) за Кредитним договором на строк понад 58 календарних днів. Відповідно до п. 1.21 вказаного Договору, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної Позичальником за Кредитним договором. Судом встановлено, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 35000 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку. Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Відповідно до Виписки по картковому рахунку № [NUMBER] [PERSON] , доступна сума станом на 02.06.2020 р., становить: -25006, 29 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, заборгованість відповідача, станом на 02.06.2020 р., становить - 25054, 04 грн., з яких: 21712,29 грн. - основна заборгованість (прострочена); 3264,83 грн. - проценти за користування кредитом; 29,01 грн. - комісія; 0, 16 грн. пеня по кредиту; 35, 41 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 12,34 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом; 0, 00 грн. - розмір інфляційних втрат на суму простроченого кредиту та 0, 00 грн - розмір інфляційних втрат на суму прострочених відсотків. Однак, враховуючи те, що Акціонерним товариством «Ощадбанк», було стягнуто з рахунку відповідача, 4404, 22 грн., таким чином, заборгованість відповідача за мінусом стягнутих коштів, становить- 20649,82 грн. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями статей 530, 612. 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідач, доводів позивача не спростував. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. відповідно до Закону України «Про судовий збір». Згідно вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає - 20649 грн. 82 коп., а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1723 грн. 64 коп.

Outcome: partial