Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Представник позивача - адвокат Курілович С.О. звернувся до суду з позовом до Чигиринської державної нотаріальної контори про зняття заборони відчуження житлового будинку. В обґрунтування поданого позову зазначив, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . ДО спадкової маси після померлого в тому числі входить Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарсько-побутових будівель, що розташовані у [ADDRESS] . Померлий набув право власності на вказане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.1986, та підтверджено довідкою, виданою Чигиринським відділком КП ЧООБТІ. Під час збору документів для оформлення набутого в порядку спадкування права власності на вказане нерухоме майно позивачеві стало відомо про наявну заборону відчуження нерухомого майна, яка накладена Чигиринською районною державною нотаріальною конторою за повідомленням Чигиринського районного об`єднання «Сільгоспотехніка», яке стосується періоду коли власником вказаного об`єкту нерухомого майна був [PERSON] , датою виникнення зобов`язання вказано 14.06.1983. Позивач [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про скасування зазначеного обтяження, натомість у зв`язку з відсутністю будь-яких документів, які стали підставою внесення до реєстру відомостей про вказану заборону, йому було рекомендовано звернутися до суду. Просить суд скасувати обтяження на нерухоме майно а саме - заборону відчуження житлового будинку [ADDRESS] (на дату накладення заборони - [ADDRESS] , що було накладено Чигиринською державною нотаріальною конторою за повідомленням Чигиринського районного об`єднання «Сільгосптехніка» та вилучити із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження, внесене 27.04.2007 під реєстраційним номером 4888267. Ухвалою від 28.08.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по розгляду вказаної справи. Ухвалою від 27.09.2021 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача - адвокат Курілович С.О. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Суду додатково повідомив, що позивачеві не відомо про підстави направлення Чигиринським районним об`єднанням «Сільгоспотехніка» повідомлення про необхідність накладення заборони на належне [PERSON] майно. Направлені представником адвокатські запити визначити вказані обставини не дали можливості, саме підприємство вже ліквідовано у зв`язку із визнанням банкрутом. Навіть за умови наявності невиконаних у [PERSON] зобов`язань вони мали бути враховані під час укладення договору купівлі-продажу зі спадкодавцем [PERSON] . Натомість перешкод для укладення не було, відповідно непогашених зобов`язань у [PERSON] на момент посвідчення вказаного правочину не було. Крім того, його зобов`язання не мають жодного відношення ні до померлого [PERSON] , ні до позивача по справі [PERSON] . Крім того зазначив, що юридична особа, за заявою якої накладено заборону - Чигиринське районне об`єднання «Сільгоспотехніка», наразі ліквідована, наявна архівна інформація не підтверджує можливу наявність у [PERSON] боргових зобов`язань у 1983 році. Тому просив суд позов задовольнити, оскільки наявна заборона чинить перешкоди у користуванні власністю позивачем. Відповідач Чигиринська державна нотаріальна контора участь уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечила, на адресу суду відповідач направив заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутність представника, щодо рішення за наслідками розгляду справи поклались на розсуд суду. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спірні правовідносини виникли до моменту набрання чинності Цивільним кодексом України, відповідно до їх правового регулювання слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР, в редакції чинній на дату виникнення відповідних правовідносин. Відповідно до ст. 100 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. На підставі ч. 1 ст. 101 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року) в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року)). Згідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963 року). В розумінні частини 1 статті 529 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Зі змісту статті 548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року) вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що батько позивача по справі [PERSON] на підставі договору від 29.09.1986 придбав у [PERSON] Ѕ частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд незакінченого будівництвом готовністю 9 %, в [ADDRESS] . Строк закінчення будівництва будинку до 01.09.1987. Відчужуване майно належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою 20.08.1982, реєстровий № 1004. У свою чергу договір купівлі-продажу від 29.09.1986, укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений старшим державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 730. Право власності на придбане та добудоване майно було зареєстровано у Чигиринському відділку КП ЧООБТІ, що підтверджено довідкою за № 572/о від 22.10.2020, з якої вбачається, що станом на 01.01.2013 [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Також вказаною довідкою підтверджено, що відповідно до рішення сесії Чигиринської міської ради від 02.10.2008 за № 32-3 [ADDRESS] . З наданої суду інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.11.2020 вбачається, що у Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 4888267 27.04.2007 внесено відомості про заборону на об`єкт нерухомого майна, а саме будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] власник - [PERSON] , підстава обтяження - повідомлення б/н, Чигиринське райоб`єднання «Сільгосптехніка». Відомості про належність майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесені. [PERSON] помер [INFO] , відповідно позивач по справі, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька, є власником належної спадкоємцеві спадщини з моменту її відкриття. Листом від 17.08.2021 за вих. № 747/01-16 Чигиринська державна нотаріальна контора повідомила, що в реєстрі нотаріальної контори для реєстрації заборони (арештів) на будинки за 1978 - 2007 роки (с.8-9) 14.06.1983 здійснено запис про накладення заборони на підставі повідомлення б/н Чигиринського райоб`єднання «Сільгосптехніка» на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Відмітка про зняття заборони в Реєстрі для реєстрації заборон (арештів) на будинки за 1978-2007 року відсутня. Документи, на підставі яких здійснені внесення відомостей про зазначену заборону в Чигиринській державній нотаріальній конторі не зберігаються. Також вказаним листом повідомлено про неможливість зняття наявної заборони, оскільки для цього необхідно, серед іншого, повідомлення кредитора про погашення позики. Виходячи з наведеного кредитором було Чигиринське райоб`єднання «Сільгосптехніка» (код ЄДРПОУ: 03767038, місцезнаходження: Черкаська обл., Чигиринський р-н, м. Чигирин, вул. Кірова, буд. 164). Натомість така юридична особа була ліквідована за рішенням господарського суду Черкаської області від 19.06.2018, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесені відповідні відомості, відомості про правонаступників відсутні. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). На підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої приєдналась Україна 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності законодавство надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Внесення до реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про обтяження у виді заборони на нерухоме майно, на підставі повідомлення Чигиринського райоб`єднання «Сільгосптехніка» безумовно створює перешкоди позивачеві у реалізації його прав, як спадкоємця майна після смерті батька. Крім того, під час судового розгляду встановлено, що на момент можливого виникнення боргових зобов`язань [PERSON] не був власником вказаного об`єкта нерухомості, у свою чергу після набуття права власності на нього він не може бути зобов`язаною стороною по можливим борговим зобов`язанням попереднього власника [PERSON] . Також суд враховує, що на момент внесення таких відомостей до реєстру підтвердження наявності зобов`язань [PERSON] перед обтяжувачем відсутні, юридична особа була ліквідована. Згідно до ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 4 ст. 91 ЦК України). Відповідно до п.п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що наявна заборона чинить перешкоди позивачеві, тому наявне порушене право позивача підлягає судовому захисту. У свою чергу, оскільки відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України до повноважень нотаріуса віднесено можливість зняття накладеної заборони, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки можливість захисту порушеного права шляхом скасування обтяження та його вилучення з реєстру Порядком не передбачена. На підставі викладеного,

Outcome: partial