Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Гаренко Н.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначила, що 07.10.2009 між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на офіційному сайті http://privatbank.ua складає\~між ним\~та Банком договір,\~що підтверджується підписом у заяві. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань станом на 31.03.2018 утворилась заборгованість у загальній сумі 13232,87 грн., яка складається із: 684,32 грн. заборгованості за кредитом; 10542,22 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 900,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксованої ставки); 606,33 грн. штрафу (процентної складової). З урахуванням викладеного представник ПАТ КБ «Приватбанк» Гаренко Н.В. просила стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.10.2009 у розмірі 13232,87 грн. та судові витрати у сумі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом трьох днів після отримання відзиву надати відповідь на відзив. У своїй позовній заяві представник ПАТ КБ «Приватбанк» Гаренко Н.В. просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщувався належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позовну заяву, в якому позов не визнавав в повному обсязі, при цьому вказував, що дійсно отримав у 2009 році кредитну картку, скористався кредитним лімітом та отримав позику у розмірі 500,00 грн., однак протягом наступних місяців повернув отримані кошти в повному обсязі, після чого звертався до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про розірвання договору, у якому підтвердили відсутність заборгованості, у зв`язку з чим він повернув картку та більше не користувався нею. Вважав борг повністю погашеним, а картку знищеною після повернення її до відділення ПАТ КБ Приватбанк, звідки виникла заборгованість не розумів. Вважав незаконними нараховані після 2014 року відсотки, оскільки мешкає у населеному пункті, на території якого проводиться антитерористична операція, також зазначав, що згідно з п. 1.1.7.15. жодним із способів не був повідомленим протягом майже 10 років. На відзив відповідача, представник ПАТ КБ «Приватбанк» направила відповідь на відзив, в якій вказувала, що обставини, на які посилається [PERSON] не обґрунтовані та не відповідають дійсності, а позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки письмових заяв про закриття рахунку від відповідача в програмних комплексах банку не виявлено. Більше того, він активно користувався кредитними коштами та сплачував заборгованість, що підтверджується випискою по рахунку, з якої вбачається, що відповідач свою заборгованість не погасив, поточний рахунок на даний момент відкритий та дійсний. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобов`язань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобов`язання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 07 жовтня 2009 року був дійсно укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Факт укладення\~даного договору\~(чого\~не заперечував\~відповідач)\~підтверджується заявою позичальника від 07.10.2009 про оформлення платіжної картки «кредитка «Універсальна», базова відсоткова ставка 3% на місяць на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до якої [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та висловив згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку складають між ним та банком кредитний договір, що також підтверджується довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість, яку просить стягнути позивач, виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Крім того, наданою представником позивача у відповіді на відзив випискою по рахунку [PERSON] за період з 01.01.2009 по 17.05.2019 підтверджується, що останній дійсно активно користувався кредитними коштами та сплачував заборгованість, яку до цього часу так і не погасив. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України) Застосовуючи наведені вище норми закону до спірних правовідносин, суд вважає обґрунтованими вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 11226,54 грн. (684,32 грн. + 10542,22 грн.) Стосовно вимоги позивача щодо стягнення з відповідача залишкової частини боргу, суд вважає необхідним зазначити таке. Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач мешкає у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ №1053 від 30.10.14 та розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.15). За цих обставин у стягненні цих санкцій слід відмовити, оскільки із розрахунку заборгованості йдеться, що пеня та штрафи в порушення вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були нараховані відповідачу вже після 14 квітня 2014 року, у зв`язку з чим суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача частково, а саме на суму 11226,54 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. підтверджується платіжним дорученням від 04.05.2018. Враховуючи те, що задоволено 85 % позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 1494,85 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1762,00 грн. х 11226,54 грн. / 13232,87 грн.).

Outcome: partial