Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 15\~252,80 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 12\~076,74 грн., та 3176,74 грн. заборгованості за простроченими відсотками, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн.,\~вказуючи,\~що 15.02.2012 між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит на картковий рахунок у вигляді кредитного ліміту. [PERSON] \~підтвердив свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~анкета -\~заява разом\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг», \~а також\~«Тарифами Банку»,\~складає між ним та \~банком Договір \~про надання \~банківських послуг,\~ що підтверджується\~ підписом у\~заяві.\~ АТ КБ \~ПриватБанк свої \~зобов`язання\~ за Договором \~виконав у \~повному обсязі,\~ а саме \~надав відповідачу \~можливість розпоряджатися \~кредитними коштами\~на умовах,\~передбачених Договором. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 04.10.2020 у відповідача перед банком виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 05.11.2020 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.11. 2020 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити в задоволенні позову, оскільки представником позивача не надано суду копії належно оформленої законним позивачем, який знаходиться у м. Києві, довіреності. Філія, що знаходиться в м.Дніпрі, не є юридичною особою, тому не може бути позивачем у справі. Зазначив, що позивач навмисно не надав суду належно оформленого двостороннього Кредитного договору між ними, а тому відповідач не вступав у цивільно-правові відносини з позивачем, щоб отримати кредит. Вказав, що в провадженні Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській обл. перебувають матеріали досудового розслідування за його заявою. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою надав суду клопотання, в якому зазначив, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання з`явився, на питання суду вказав, що клопотання відсутні, при ухваленні рішення просить врахувати його відзив на позов. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивач з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк». Банк діє на підставі банківської ліцензії №22 від 05.10.2011, виданій ПАТ КБ «Приватбанк», унесеному до Державного реєстру банків 19.03.1992 за №92, виписки з ЄДРЮО фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту. Довіреністю №3914-К-Н-О від 28.08.2020 голова правління АТ КБ «Приватбанк» Петро Крумханзла уповноважив юрисконсульта Департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження АТ КБ «Приватбанк» Дашко В.М. представляти інтереси Банку, в тому числі, в загальних місцевих судах всіх інстанцій, довіреність дійсна до 31.08.2022. Варто зауважити, що позивачем є АТ КБ «Приватбанк», що знаходиться у м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, а не філія у м.Дніпрі, як на це вказує відповідач. При цьому, представник позивача зазначив про здійснення листування по даній справі за адресою м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50. Таким чином, належність та законність позивача встановлена судом. 15.02.2012 [PERSON] було заповнено та підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». З тексту даної анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Виявив бажання оформлення йому платіжної картки Кредитка «Універсальна Голд», бажаний кредитний ліміт 5000 грн. Для користування кредитним картковим рахунком 15.02.2012 відповідач отримав кредитну картку, на яку йому встановлено кредитний ліміт, який в подальшому неодноразово збільшувався. АТ КБ \~ПриватБанк свої \~зобов`язання\~ за Договором\~виконав у\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~можливість розпоряджатися\~кредитними коштами. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує. Згідно з наданим банком розрахунком, в [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 04.10.2020 виникла заборгованість у сумі 15\~252,80 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 12\~076,74 грн., та 3176,74 грн. заборгованості за простроченими відсотками. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна контракт», «Універсальна Голд» та Витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті\~https://privatbank.ua/terms/. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі викладеного, суд визнає анкету-заяву про надання АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] банківських послуг, підписану [PERSON] та представником банку, кредитним договором, на підставі якого між сторонами виникли цивільно-правові відносини. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У даному випадку в анкеті-заяві від 15.02.2012, підписаній сторонами, відсутні умови про встановлення відсотків за користування кредитом. Підпису позичальника не містить також і витяг з Тарифів та з Умов про те, що він обізнаний про умови користування певною кредитною картою, в тому числі, про умови про сплату відсотків за користування кредитом та їх розмір. Позивач з посиланням на положення ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З цього приводу суд вказує таке. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, такі умови не містять підпису позичальника на них, що саме з ними він був ознайомлений під час укладання кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату та розмір відсотків за користування кредитом, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили сплату [PERSON] відсотків за користування кредитом та їх розмір. Тому позовні вимоги в частині стягнення 3176,06 грн. заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягають, у зв`язку з відсутністю доказів обізнаності відповідача з такими умовами договору. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, на підставі частини другої\~статті 530 ЦК України\~\~АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Наявність заборгованості з повернення простроченого тіла кредиту підтверджується розрахунком представника, а також випискою з особового рахунку [PERSON] . Заперечння відповідача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 12076,74 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 79,19%, тому стягненню з відповідача пропорційно частці задоволених вимог підлягає 1664,78 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial