Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 23 січня 2017 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26 червня 2007 року в сумі 20 615,49 грн. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» зазначило, що 26.06.2007 року між банком та відповідачкою укладено кредитний договір у формі договору приєднання, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За умовами договору відповідачка взяла на себе зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також щодо оплати комісії. У порушення умов договору приєднання [PERSON] свої зобов'язання не виконала, що призвело до виникнення вищевказаної заборгованості. На підтвердження вимог, до позовної заяви долучені копії розрахунку заборгованості, заяви, довідки про умови кредитування, умов та правил надання банківських послуг. В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачка [PERSON] померла 19 листопада 2015 року (а.с.32). Спадкоємцем [PERSON] є її чоловік [PERSON] Представник позивача подав уточнену позовну заяву до відповідача, спадкоємця померлої відповідачки, [PERSON], відповідно до якої просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 червня 2007 року в сумі 7 486 грн. 09 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 1 441 грн. 94 коп., заборгованість за відсотками 4 344 грн. 15 коп., заборгованість за пенею та комісією 1 700 грн. До уточненої позовної заяви додано розрахунок заборгованості станом на 19 листопада 2015 року. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, повідомив, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився. Виклики у судове засідання були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а тому, згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відомостей про причини неявки відповідачем не повідомлено, заяв від нього не надійшло. Враховуючи вищезазначене, а також відсутність заперечення з боку позивача, суд, відповідно до ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим провести її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 26 червня 2007 року, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кошти в розмірі 2 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник [PERSON] 19 листопада 2015 року померла. Станом на 19 листопада 2015 року заборгованість позичальника перед банком становить 7 486 грн. 09 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 1 441 грн. 94 коп., заборгованість за відсотками 4 344 грн. 15 коп. та заборгованість за пенею та комісією 1 700 грн. Оскільки спадкоємцем померлої є її чоловік [PERSON], то позивач просив суму заборгованості стягнути саме з нього. В судовому засіданні досліджені: розрахунок заборгованості до договору (а.с.4-6); копія заяви (а.с.7); умови та правила надання банківських послуг (а.с.8-13); копія паспорта [PERSON] (а.с.14); копія довіреності (а.с.16); копія довідки з ЄДРПОУ (а.с.17); копія банківської ліцензії (а.с.18); копія статуту (а.с.19), копія повного витягу з ДРАЦС щодо актового запису про смерть та актового запису про смерть [PERSON] (а.с.33); копія спадкової справи відносно [PERSON], згідно з матеріалами якої спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті останньої є її чоловік [PERSON] (а.с.40-44), розрахунок заборгованості станом на 19 листопада 2015 року (а.с.62-65). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до вимог ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог ст.1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Встановлено, що 26 червня 2007 року між [PERSON] та позивачем укладено договір, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний договір укладено відповідно до вимог ст.634 ЦК України шляхом приєднання до умов, запропонованих банком, в письмових умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої [PERSON] заяви. Відповідно до якої вона погодилася із тим, що вказана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг. На виконання умов Договору про надання банківських послуг позивач свої зобов'язання, виконав, здійснивши обслуговування кредитної картки та надавши кредитний ліміт. Згідно п.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, установленому Тарифами Банка, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до пункту 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформували другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Останнє погашення за наданим кредитом здійснено 26 травня 2014 року. Згідно актового запису про смерть боржниця за кредитним договором [PERSON] померла 19 листопада 2015 року. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 02.02.2017 року (а.с.44) за останнім визнано право власності на земельні ділянки після смерті [PERSON] Преставник позивача подав до суду уточнену позовну заяву до спадкоємця померлої, а також розрахунок заборгованості станом на 19 листопада 2015 року, тобто на день смерті боржниці. Згідно з яким заборгованість за кредитом становить 1 441,94 грн., заборгованість за відсотками 4 344,15 грн., заборгованість за пенею та комісією 1 700 грн., а разом 7 486,09 грн. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням прав і обовязків, визначених ст.1219 ЦК України. Відповідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ч.4 ст.1231 ЦК майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредита включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків предявлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора (постанова ВСУ від 08 квітня 2015 року справа №6-33 цс15). Згідно ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Беручи до уваги вище викладені норми закону, позивач мав право звернутися до суду з вимогою до спадкоємця протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, але в межах строку, який дорівнює одному року від настання строку вимоги. Позивач дізнався про відкриття спадщини під час розгляду справи, тобто в березні 2017 року, отже його вимоги є правомірні. Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що дані правовідносини передбачають правонаступництво, відповідач є спадкоємцем боржниці, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 26 червня 2007 року у сумі 7 486 грн. 09 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 600 грн. (а.с.1). За таких обставин, сплачений ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1 600 грн., згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь банка.

Outcome: approved