Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Представник відповідача - Новосільської сільради Ренійського району позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивачка, її представник на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їхньої участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія домової книги із відміткою про право власності на квартиру [ADDRESS]; копія довідки Новосільської сільради про склад сім'ї [PERSON] на день його смерті; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO]; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про народження позивачки; копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 07.03.2006р. серії ЯБ № 439059, оформленого на ім'я [PERSON]; свідоцтво про право власності на житло від 13.06.2001р. за № 262; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2013р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] звернулася із відповідними вимогами та просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, зазначивши, що за життя її батькові - [PERSON] належала 1/3 частина квартири [ADDRESS], а також земельні ділянки загальною площею 4,05 га, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району. Факт належності вищевказаного майна [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про право власності на житло від 13.06.2001р. за № 262; державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.03.2006р. серії ЯБ № 439059. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] - помер. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. В даний час, на звернення [PERSON] до нотаріуса щодо оформлення спадщини, їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька було відмовлено, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2013р., та роз'яснено, що оформлення спадщини неможливе у зв'язку із тим, що за життя [PERSON] не було оформлено технічну документацію на квартиру, а правовстановлюючі документи на майно - не зареєстровано у відповідному законом порядку (не внесено у державний електронний реєстр). Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на 1/3 частину квартири та земельні ділянки, як на об'єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. На момент смерті [PERSON] разом із ним мешкала позивачка, вона є його донькою, отже, являється спадкоємицею першої черги за законом. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців (ні за законом, ні за заповітом) - немає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом (1261 ЦК України). У зв'язку із тим, що за життя [PERSON] не була оформлена технічна документація на квартиру та належним чином не зареєстровано право власності на майно, в даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості, це питання можливо вирішити тільки у судовому порядку. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (мешкання у квартирі, догляд за спадковою частиною нерухомості, сплата витрат по утриманню спадкової частини квартири у тому числі, зберігання всіх правовстановлюючих документів на майно та ін.). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на 1/3 частину квартири та земельні ділянки, що належали [PERSON]

Outcome: approved