Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON], діючи в інтересах позивачки [PERSON], звернулась в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль», треті особи - Державна виконавча служба Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області, [PERSON] про виключення майна з акту опису та звільнення його з під арешту. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.07.2010 року мати позивачки - [PERSON] надала в позику [PERSON] гроші в сумі 5 000 грн. У якості забезпечення повернення грошей [PERSON] передав в заставу автомашину ВАЗ 2121, 2008 року випуску, номер двигуна [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], про що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 28.02.2011 року був зроблений запис приватного обтяження. Відповідно до додаткової угоди щодо вказаного договору позики [PERSON] отримав від [PERSON] 15.11.2011 року додатково 35 000 грн., про що свідчить його розписка та додаткова угода, відповідно до якої у разі неповернення грошей до 31.12.2015 року [PERSON] передає у власність [PERSON] закладену автомашину. [INFO] померла мати позивачки, після смерті якої за заявою останньої 04.04.2013 року була заведена спадкова справа. 01.06.2013 року позивачці стало відомо, що відділом державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області відкрито виконавче провадження відносно [PERSON], в ході якого арештовано та описано спірний автомобіль, який вилучено та передано на збереження представнику ТОВ «Укрспецгруп». Оскільки позивачка є спадкоємцем, вважає, що спірний автомобіль належить їй відповідно до договору займу, має пріоритетне право на зазначений автомобіль. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просить зобов`язати виконавчу службу Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області виключити з акту опису та арешту майна від 14.05.2013 року, постановленого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області Ворвуль А.Б. спірний автомобіль та звільнити його з під арешту. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини та просила задовольнити позов. Представник відповідача ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль»в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області поклався на розсуд суду. Третя особа [PERSON] просив задовольнити позов, з підстав зазначених в ньому. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов наступного. Судом встановлено, що за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2009 року на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з [PERSON] стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №010/01/-04/07-429 від 05.07.2007 року в сумі 1 693 036 грн. 16 коп. ( один мільйон шістсот дев`яносто три тисячі тридцять шість грн. 16 коп.), судовий збір в розмірі 425 грн. та ІТЗ в розмірі 7 грн. 50 коп. Рішення суду набрало законної сили 26.04.2012 року. 21.06.2012 року на підставі виданого Центральним районним судом м. Миколаєва виконавчого листа відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду. Крім того, на підставі рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.02.2013 року на користь ПАТ «Фідобанк» з [PERSON] стягнуто 667 514 грн. 10 коп. 05.04.2013 року на підстави виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області виконавчого листа відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду. 24.07.2013 року виконавчі провадження об'єднані в зведене провадження. Відповідно до акту опису і арешту майна від 14.05.2013 описано і накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2121, 2008 року випуску, номер двигуна [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. З акту державного виконавця про проведення аукціону з примусової реалізації арештованого майна від 24.10.2013 року вбачається, що спірний автомобіль передано на реалізацію торгівельній організації ТОВ «Укрспецторг Групп». Аукціон проведено 21.10.2013 року. Переможцем аукціону став [PERSON] Крім того, з договору позики від 28.07.2010 року вбачається, що його укладено між [PERSON] та [PERSON], за яким позикодавець надає позичальникові для стабілізації його фінансового стану позику в сумі 5000 грн. на строк до 31.12.2011 року. З метою забезпечення своїх зобов`язань за вказаним договором позики, позичальник передає позикодавцю у заставу автомобіль ВАЗ 2121, 2008 року випуску, номер двигуна [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до додаткової угоди від 15.08.2011 року укладеного між тими ж сторонами [PERSON] надала [PERSON] позику на загальну суму 40 000 грн. до 31.12.2015 року. Вказані угоди укладено в простій письмовій формі. З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 28.02.2011 року вбачається, що до державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис щодо приватного обтяження застави майна а саме: автомобіля ВАЗ 2121, номер об`экта : [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], обтяжувач - [PERSON], боржник - [PERSON], дата реєстрації 28.02.2011 року. Відповідно до вимог ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право після одержання предмета обтяження у володіння задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому обтяжувач зобов'язаний повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону. Боржник або інші обтяжувачі, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження відповідного рухомого майна, протягом строку, вказаного в частині другій статті 28 цього Закону, можуть заперечити проти переходу права власності на предмет забезпечувального обтяження до обтяжувача, який ініціює звернення стягнення. Таке заперечення надсилається в письмовій формі обтяжувачу, який ініціює звернення стягнення, та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження відповідного рухомого майна. За таких умов обтяжувач, який ініціює звернення стягнення, повинен задовольнити забезпечену обтяженням вимогу шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону. Якщо заперечення проти переходу права власності на предмет забезпечувального обтяження надійшло від іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, обтяжувач, який ініціює звернення стягнення, може набути право власності на предмет забезпечувального обтяження лише в разі задоволення ним забезпеченої вимоги обтяжувача, який заперечує проти цього. Якщо відповідне заперечення надійшло від боржника, набуття обтяжувачем, який ініціює звернення стягнення, права власності на предмет забезпечувального обтяження можливе на підставі рішення суду. У разі набуття обтяжувачем права власності на предмет забезпечувального обтяження відповідне зобов'язання, забезпечене обтяженням, вважається повністю виконаним і обтяжувач не вправі пред'являти боржнику інші вимоги у зв'язку з виконанням цього зобов'язання. У разі набуття обтяжувачем права власності на предмет забезпечувального обтяження усі обтяження відповідного рухомого майна з вищим пріоритетом зберігають чинність, а обтяження з нижчим пріоритетом припиняються. В судовому засіданні встановлено, що за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2009 року з [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто 1 693 036 грн. 16 коп. Крім того, за рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.02.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ «Фідобанк» стягнуто 667 514 грн. 10 коп. Реєстраційний запис щодо приватного обтяження застави майна - спірного автомобіля внесено 28.02.2011 року, тобто після розгляду справи за участю [PERSON] Центральним районним судом м. Миколаєва. З наданих позивачем суду доказів вбачається, що позивач не набув право власності на заставлене майно у порядку та у спосіб передбачений законом, а саме не задовольнив свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження та не повідомив інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження в порядку, встановленому ст.27 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до норм діючого процесуального законодавства, підставою позову про виключення з акту опису та звільнення майна з під арешту накладеного судом або органом виконання судових рішень, є належність цього майна на праві власності особі, яка вимагає звільнення його від арешту. З матеріалів справи вбачається, що титульним власником спірного автомобіля залишається [PERSON] Встановлене свідчить про безпідставність позовних вимог і за таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed