Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою до заінтересованої особи, в якій просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно виписки до акту огляду члена колгоспу ВМ [NUMBER] від 30.08.1979 року [PERSON] було визнано інвалідом ІІ групи безстроково, в зв`язку з чим вона потребує постійного нагляду та догляду. Підопічна страждає на важку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкою, соціальною дезадаптацією, складеним типом алігофренічного дефекту. Свідомість лена. Продуктивному контакту доступна сугубо формально. Пам`ять, інтелект різко знижені. Інструкції виконує вибірково. Мислення сугубо конкретне. В зв`язку з виявленою хворобою [PERSON] неодноразово лікувалась в психіатричних закладах охорони здоров`я, однак стан її здоров`я з часом тільки погіршувався. Розумовий стан хворої істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а отже [PERSON] може бути визнано недієздатним згідно ст.39 Цивільного кодексу України. В судове засідання представник заявника не з`явився, в клопотанні про призначення експертизи просив справу розглянути за його відсутності. Представник зацікавленої особи Органу опіки та піклування Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Судом встановлено, що з 13.01.2016 року в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат» зареєстрована, постійно мешкає та знаходиться на повному державному забезпеченні [PERSON] , [INFO] (а.с.3,4,5). Відповідно довідки ВМ-76 №273402 від 30.08.1979 року [PERSON] , 1959 року народження, було визнано інвалідом ІІ групи безстроково (а.с.6). Згідно довідки Комунальної установи «Панютинський психоневрологічний інтернат» від 13.03.2019 року, [PERSON] страждає на важку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкою, соціальною дезадаптацією, складним типом алігофренічного дефекту. Свідомість лена. Продуктивному контакту доступна сугубо формально. Пам`ять, інтелект різко знижені. Інструкції виконує вибірково. Мислення сугубо конкретне (а.с.7). Відповідно до висновку комісійної судово-психіатричної експертизи №435 від 23.07.2019 року, [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості та відповідно до свого психічного стану на теперішній час нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.25-27). Статтею 30 ЦК України встановлено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч.1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. На підставі викладеного, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява про визнання особи недієздатною підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч. 6-7 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті.

Outcome: approved