Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надмірно виплачених коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 25 грудня 2014 року до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява від [PERSON] щодо призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі заяви від 25.12.2014р. в розмірі 442,00 грн. щомісячно на період з 25.12.2014 р. по 24.02.2015 р., в розмірі 221,00 грн. на період з 25.02.2015р. по 24.04.2015р.; заяви від 16.11.2015р. в розмірі 884,00 грн. щомісячно на період з 16.11.2015р. по 21.04.2016р. Розмір грошової допомоги змінено у зв`язку зі зміною категорії отримувача грошової допомоги на «пенсіонер». В період з 25.12.2014 року по 21.04.2016 року призначено та виплачено грошову допомогу на загальну суму 5946,84 грн. 27 квітня 2016 року [PERSON] під час переоформлення довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи подала заяву про те, що з 2006 року проживає в м. Києві. На підставі поданої заяви [PERSON] видана довідка №2513 від 27.04.2016р. про те, що відповідач не є внутрішньо переміщеною особою. У зв`язку з чим [PERSON] бідставно отримала щомісячну адресну допомогу в сумі 5946,84 грн. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з [PERSON] суму надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в загальному розмірі 5946 грн. 84 коп., а також судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи передано в провадження судді Головчака М.М. 17.05.2021 року. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, не надіслала заяви про слухання справи за її відсутності. Відзиву до суду не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, подав до суду письмові пояснення, в яких підтримав вимоги позивача та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно довідки від 22.12.2014 року № 3007003199 [PERSON] , взято на облік як особу переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . 29.09.2015 року видана довідка №10760/763, що [PERSON] [INFO] , перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Подільському районі м. Києва як пенсіонер за віком, довічно. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 02.02.2015 року на підставі заяви від 25.12.2014 року [PERSON] призначено допомогу на проживання на період з 25.12.2014 року по 24.02.2015 року у розмірі 442,00 грн. та у розмірі 221,00 грн. у період з 25.02.2015р. по 24.04.2015 року. Рішенням від 10.12.2015 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, виплату продовжено на період з 16.11.2015р. по 21.04.2016 р. у розмірі 884,00 грн. У зв`язку з надання недостовірних відомостей, особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] закрито, що підтверджується розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 15.01.2019 року № 161. У січні 2019 року Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради направив повідомлення до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації №04/86-11 про виникнення переплати згідно Пов.№155/17.01.2019 року. У серпні 2019 року направлено повторно повідомлення про утримання переплати допомоги переміщеної особи на проживання в сумі 5946,84 грн за період 25.12.2014 року по 21.04.2016 року з [PERSON] . Листами від 20.02.2019 року № 106-51-08/1442, 20.03.20019 № 10651-2341, 11.12.2019 р.ю №106-51-08/9329, 14.07.2020 № 106-51-08/4613 Управлінням відправлено [PERSON] повідомлення про виникнення переплати та необхідність повернення отриманих коштів. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (надалі за текстом - Порядком № 505). Відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Згідно з п. 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачувалась одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї у таких розмірах, зокрема для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884,00 грн. на одну особу; для працездатних осіб - 442,00 грн. Згідно з ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушення прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Тобто, внутрішньо переміщеною особою може вважатись тільки тоді, коли саме непереборні обставини змусили особу змінити своє постійне місце проживання, задля уникнення негативних наслідків збройного конфлікту. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 ст. 1 Закону України від 02.09.2014 роу № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «про невідкладні заходи щдо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 (набрав чинності 14.04.2014 року) та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Відповідно до п. 11 Порядку № 505 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, у разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. У відповідності до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням №132 від 13 травня 2021р. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved