Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Представник позивача - адвокат Когутюк О.В. звернувся до суду з позовом до Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] , померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Він являється єдиним спадкоємцем померлої за заповітом від 05.11.2010, посвідченого секретарем Крищенецької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, реєстраційний номер 108. В кінці січня 2021 року, в будинку, що належав померлій [PERSON] , було знайдено даний заповіт, після чого він звернувся до Тульчинської державної нотаріальної контори, про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено в зв`язку із пропуском шестимісячного строку, для подання заяви. Вчасно позивач не мав можливості звернутись до нотаріальної контори, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту на його ім`я. В зв`язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном три місяці. Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява від представника позивача, згідно якої просить розглянути справу у відсутність позивача та представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, судові витрати залишити за позивачем. Відповідач - представник Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява, згідно якої просять слухати справу без участі представника міської ради, не заперечують проти задоволення позовної заяви. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту від 05.11.2010, посвідченого секретарем Крищенецької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 108 (а.с. 6), [PERSON] заповіла [PERSON] після своєї смерті усе своє майно. Згідно копії свідоцтва про смерть від 06.11.2017 серія [NUMBER] (а.с. 5) [INFO] померла [PERSON] , у віці 80 років, про що складено актовий запис № 15. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. Згідно копії листа державного нотаріуса Тульчинської ДНК від 06.02.2021 № 53 (а.с.7) вбачається, що позивачу було відмовлено та роз`яснено право звернення до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно копії довідки старости села Крищенці Тульчинської ОТГ від 03.02.2021 № 34 вбачається, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] (а.с.8). Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також, Касаційний цивільний суд Верховного Суду дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини у постанові від 26.06.19 в справі № 565/1145/17. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову представником відповідача не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Враховуючи те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: на час відкриття спадщини він не проживав із спадкодавцем і про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, а за законом на час відкриття спадщини права на неї не мав, а також те, що представник відповідача не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Вирішуючи питання про судові витрати, суд,

Outcome: approved