Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Представник ПАТ «[PERSON] [PERSON]» в поданій до суду позовній заяві просить стягнути з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ [PERSON] [PERSON] в особі Хмельницької обласної дирекції достроково заборгованість за кредитним договором №014/4104/74/526 від 30 листопада 2007 року в сумі 18\~996,86 доларів США, що станом на 05.05.2015 року за курсом НБУ еквівалентно сумі в 401 449 грн. 15 к. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30 листопада 2007 року між ВАТ [PERSON] [PERSON], правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ [PERSON] [PERSON], та [PERSON] укладено кредитний договір №014/4104/74/526, за яким кредитор надав позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 22\~500,00 доларів США до 29 листопада 2017 року під 13% річних. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між кредитором та [PERSON] укладено договір поруки №014/4104/74/526/1 від 30 листопада 2007 року, за якими остання поручилися перед кредитором за виконання позичальником його кредитних зобовязань. Однак, взятих на себе за вказаним кредитним договором зобовязань по поверненню заборгованості по кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами, відповідачі не виконують, у звязку з чим представник банку змушений звернутися до суду з даним позовом. Не погоджуючись з вимогами позивача, відповідач за первісним позовом [PERSON] надала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить договір поруки №014/4104/74/526/1 від 30 листопада 2007 року, укладеного між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та нею, визнати припиненим з 01 листопада 2014 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Припинення поруки повязане зокрема із закінченням строку її чинності. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до матеріалів первісного позову [PERSON] припинив виконувати грошові зобовязання з листопада 2014 року, банк звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з останнього та [PERSON] 12 червня 2015 року, тому вважає, що дію договору поруки необхідно вважати припиненою. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] в судовому засіданні визнав обидва позови, підтвердив, що має перед банком заборгованість за договором кредиту. [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду цивільної справи. Разом з тим, представник [PERSON] в судовому засіданні [PERSON] первісний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON], [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. До вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із матеріалів справи, 30 листопада 2007 року між ВАТ [PERSON] [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір №014/4104/74/526, за яким кредитор надав позичальнику кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 22\~500,00 доларів США до 29 листопада 2017 року під 13% річних. З укладенням кредитного договору позичальник зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобовязання - сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того, зобовязався достроково погасити кредит (у 30-денний термін) на вимогу кредитора ( пункти 5.5 та 5.6 кредитного договору). 18 травня 2009 року до кредитного договору укладено Додаткову угоду №1, якою зменшено розмір щомісячного платежу (надано «кредитні канікули»). 30 червня 2010 року до кредитного договору укладено Додаткову угоду №2, якою пролонговано дію кредитного договору до 29 вересня 2023 року, капіталізовано прострочену заборгованість по кредиту та тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу (надано «кредитні канікули»), у звязку з чим Графік погашення було викладено у новій редакції у додатку до зазначеної угоди, вищенаведене підтверджується підписами сторін. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між ПАТ [PERSON] [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №014/4104/74/526/1 від 30 листопада 2007 року, за яким остання поручилася перед кредитором за виконання [PERSON] кредитних зобовязань і зобовязувалася відповідати солідарно з позичальником по його борговим зобовязанням, що виникатимуть з кредитного договору. Однак позичальник припинив виконувати свої грошові зобовязання з листопада 2014 року: не вносить обовязкові щомісячні платежі, чим порушує умови кредитного договору. У відповідності до умов кредитного договору 31 березня 2015 року за вих. №№114-0-0-00/15-26962 та 114-0-0-00/15-26967 кредитор надіслав відповідачам листи-вимоги про виконання грошових зобовязань за кредитним договором та договором поруки, якими було зобовязано повернути всю суму заборгованості, однак відповідачами в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно ст. 1054 ЦК України та діючого законодавства принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений в кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Позивач ПАТ [PERSON] [PERSON] стверджує, що виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі. Відповідно до п. 5.6 Постанови Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвержденням виконаних операцій. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. Крім того, відповідно до п. 6.5 вказаного вище кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим договором. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором заборгованість останніх перед банком станом на 05 травня 2015 року складає 18\~996,86 доларів США, що еквівалентно 401 449 грн. 15 к. із них: - 17\~038,20 доларів США, що еквівалентно 360 057 грн. 97 к., - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 457,99 доларів США, що еквівалентно 9678 грн. 43 к.); - 1226,00 доларів США, що еквівалентно 25 908 грн. 32 к., заборгованість за відсотками; - 732,66 доларів США, що еквівалентно 15 482 грн. 86 к. пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, ст. 1056 ЦК України вказує та те, що кредитодавець має право відмовитися від надання позичальникові передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі у разі порушення процедури визнання позичальника банкрутом або за наявності інших обставин, які свідчать про те, що наданий позичальникові кредит своєчасно не буде повернутий. З наведеного суд вважає, що первісний позов ПАТ [PERSON] Авальдо [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що відповідає вимогам ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України. В зустрічному позові позивач [PERSON] просила визнати припиненим договір поруки № 014/4104/74/526/1 від 30 листопада 2007 року, укладеного між нею та ПАТ «[PERSON] [PERSON]» з 01 листопада 2014 року. Вимогами\~ст. 559\~ЦК України\~передбачено вичерпний перелік підстав, за наслідком яких припиняється порука, а саме: 1. порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни\~\~зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; 2. порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився\~\~прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; 3. порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; 4. порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання\~\~строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного\~\~зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відтак, заявлені позивачем вимоги, щодо порушення його прав, які б були підставою для припинення договору поруки, не підпадають під перелік вимог\~ст. 559\~ЦК України, оскільки строк дії основного зобов'язання на даний час не сплинув (2023 р.), а невиконання боржником графіку погашення кредиту і встановлена кредитним договором можливість банку звернутися до боржника з вимогою про дострокове повернення коштів з цих підстав не тягне за собою наслідків визнання договору поруки припиненим. Відповідно до вимог ч.3\~ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.1\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивачем за зустрічним позовом не наведено доказів, що підтверджують наявність підстав для припинення договору поруки, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом задоволенню не підлягають. Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог договору позичальник та поручитель не виконали взяті на себе договірні зобовязання щодо сплати кредиту. Крім того, на адресу відповідачів 31 березня 2015 року було відправлено вимоги про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором та договорами поруки щодо погашення заборгованості за договором, однак останні проігнорували їх. Оскільки відповідачі порушили взяті на себе зобовязання, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, то на підставі вищезазначеного останні повинні сплатити заборгованість перед банком в повному обсязі. Підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 3654 грн. 00 к. На підставі ст.ст. 526, 530, 546, 553, 554, 559, 611, 1054, 1056 ЦК України,

Outcome: approved