Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приват Банк» 06 квітня 2015 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24 квітня 2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, порушив умови по зобов'язанням щодо здійснення платежів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 31 січня 2015 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 14976 гривень 40 копійок, що складається з: заборгованість за кредитом - 6873 гривні 68 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом - 5813 гривень 37 копійок; заборгованість за пенею та комісією - 1100 гривень 00 копійок; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 гривень 00 гривень, штраф (процентна складова) - 689 гривень 35 копійок, в зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, яка діє на підставі довіреності (а.с.44) не з'явилася, однак надала на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.43). Відповідач - [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просить цивільну справу розглянути у його відсутність, з позовними вимогами згоден частково, оскільки частину боргу сплатив, у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем просить розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців(а.с. 52). Взявши до уваги заяви представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту громадянина України відповідач - [PERSON], [INFO], уродженець м. Ананьєва Одеської області, мешканець [ADDRESS](а.с.34). Згідно розрахунку суми заборгованості по кредитному договору від 24 квітня 2013 року станом на 31 січня 2015 року заборгованість по поверненню кредиту становить 14976 гривень 40 копійок, та складається з: заборгованість за кредитом - 6873 гривні 68 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом - 5813 гривень 37 копійок; заборгованість за пенею та комісією - 1100 гривень 00 копійок; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 гривень 00 гривень, штраф (процентна складова) - 689 гривень 35 копійок (а.с.5). Встановлено також, що згідно анкети-заяви позичальника, відповідач - [PERSON] оформив на своє ім'я платіжну картку, при цьому зі змістом даної заяви та умовами надання кредиту був ознайомлений, що підтверджує вказане своїм підписом (а.с.7). На підставі вказаних документів 24 квітня 2013 року між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК» та громадянином [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.10-33). Згідно Статуту ПАТ КБ «Приват Банк», банк є правонаступником усіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», що існував у формі закритого акціонерного товариства, тип якого у відповідності до Загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ «Приват Банк» від 30 квітня 2009 року було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (а.с.38). Згідно довіреності ПАТ КБ «Приват Банк» в особі голови Правління, уповноважує Головаченко Наталю Миколаївну представляти інтереси Банку в усіх органах державної влади і управління, в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій, третейських судах, у Міжнародному комерційному арбітражному суді при торгово-промисловій палаті України, в інших судах, що створюються та діють за законодавством України, з наданням прав, передбачених законодавством для позивача, відповідача, цивільного позивача, цивільного відповідача, кредитора, боржника, заявника, стягувача, третьої особи з самостійними вимогами та без самостійних вимог, заінтересованої особи, включаючи наступні права: подавати, підписувати, пред'являти та підтримувати позови, у т.ч. цивільні позови у кримінальних справах, скарги, клопотання, заяви та інші процесуальні документи, а також виконувати всі інші необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю. (а.с.44). Відповідно до копії квитанції, №13072015132850 від 13 липня 2015 року, наданої відповідачем, [PERSON] внесла на картковий рахунок (власника якого у квитанції не вказано) грошові кошти в розмірі 5988 гривень 00 копійок. Однак до вказаної квитанції не надано жодних документів, які вказують на відношення вказаної у квитанції особи до відповідача, а також будь-яке відношення даної особи до зазначеного кредитного договору(а.с.53). З урахуванням наведеного, суд не приймає вказану квитанцію за доказ часткової сплати заборгованості по кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 24 квітня 2013 року ПАТ КБ «Приват Банк» дійсно було надано кредит [PERSON] у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак він перестав вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, та, враховуючи матеріальне становище [PERSON], розстрочити виконання рішення суду на 10 (десять) місяців рівними частинами. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст. 88 ЦПК України, оскільки з його сторони не виконані умови договору.

Outcome: approved