Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом в якому зазначив , що відповідно до укладеного договору № DNH 4КР90980285 від 15.06.2006 року [PERSON] 15.06.2006 року отримав кредит у розмірі 2800,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] « ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ [PERSON] « ПриватБанк », у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р змінено найменування Позивача. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін( номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727) . Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичними особами « Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві . Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячні платежі) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом , за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 06.04.2016 року має заборгованість 75844,59 грн., яка складається з наступного : - 2800,20 грн .- заборгованість за кредитом ;- 19257,91 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 49698,64 грн пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 грн. штраф ( фіксована частина); - 3587,84 грн- штраф ( процентна складова). Представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DNH 4КР90980285 від 15.06.2006 у розмірі 75844,59 грн., а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився , повідомлений належним чином, в заяві просить справу розглядати за відсутності представника банку. Представник відповідача надав суду заяву, просить справу розглядати без його участі, проти позову заперечує, суду надав заперечення, а також просить суд застосувати строк позовної давності , та в позові відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, надані суду докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що відповідно до укладеного договору № DNH 4КР90980285 від 15.06.2006 року [PERSON] 15.06.2006 року отримав кредит у розмірі 2800,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік ( відсоткова ставка 2, 09% в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості мало здійснюватись шляхом сплати щомісячних фіксованих платежів у розмірі 266,73 грн. 3 21 по 28 число кожного місяця до 15 червня 2007 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовною давністю є строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу ( ст. 256 ЦК України) За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч.5 ст. 261 ЦК України). Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін ( ч.2 ст. 260 ЦК України) Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Відповідно до п.5.5 « Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( « Розстрочка») ( Стандарт), терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Таким чином , суд вважає, що з урахуванням збільшеної позовної давності, позивач міг звернутися до суду з вимогами про захист своїх цивільних прав та інтересів до 15 червня 2012 року включно. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і додаткової вимоги ( стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо. Перебіг позовної давності не зупинявся та не переривався. Позивачем не наведено суду жодних поважних причин пропуску позовної давності ( ч. 5 ст. 267 ЦК України) Таким чином , суд вважає, що станом на день подачі позову 29.04.2016 року, позовна давність за всіма вимогами позивача є такою, що сплила, а тому суд вважає за можливе застосувати позовну давність до вимог позивача та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed