Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Представник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся в суд із зазначеним позовом до Відповідача. Посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] 24 травня 2011 року був укладений кредитний договір №BL_ЖГ00037099, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 18 000 грн. на поточні потреби, строком користування до 24 травня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 20% річних, та комісії за обслуговування кредиту у вигляді щомісячна плати за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту . Відповідно до умов укладеного договору банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти за користування ним. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі. В порушення умов Кредитного договору Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим станом на 21 серпня 2015 року мав заборгованість у розмірі 8921,72 гривень, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 0,00 гривень; - прострочені проценти за користування кредитом - 0,00 гривень; - прострочена комісія за управління кредитом - 0,00 гривень; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 8921.72 гривень; - штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 0,00 гривень. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, проте надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Відповідача надав суду заперечення проти заявлених вимог, та просив суд відмовити в задоволенні позову, у зв'язку з тим, що Відповідач у добровільному порядку погасив суму існуючої заборгованості. Зазначене підтверджується копіями квитанцій від 25.01.2016р., 29.01.2016р. та 01.02.2016 року. Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24 травня 2011 року був укладений кредитний договір № BL_ЖГ00037099, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 18 000 грн. на поточні потреби, строком користування до 24 травня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 20 річних, та комісії за обслуговування кредиту у вигляді щомісячна плати за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту (а.с. 6-13). Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Договором надав Відповідачу кредит 18 000 гривень. Відповідно до умов укладеного договору банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти за користування ним. Згідно з п. 2.5.2. Договору Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановлено в графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредитом, які передбачені п.2.5 Договору. Пунктом 4.3 договору передбачено, що у випадку прострочення Позичальником сплати за графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. . Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 Спеціальної частини Договору, а саме 0,50%, яка розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів). В порушення умов Кредитного договору [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим станом на 21 серпня 2015 року мав заборгованість у розмірі 8921,72 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Позивачем нарахована пеня в розмірі 8921,72 гривень. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Також судом встановлено, що [PERSON] погасив суму існуючої заборгованості, що підтверджується копією квитанції № 8872520037 від 25.01.2016 року на суму 3000 грн., копією квитанції № 5822920043 від 29.01.2016 року на суму 3000 грн., та копією квитанції № 5820130011 від 03.02.2016 року на суму 3000 грн. З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed