Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.12.2012 на загальну суму 15106 грн. 47 коп., а також витрат на оплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15.09.2015 р. позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено у повному обсязі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.05.2017 р. задоволено заяву [PERSON] про перегляд та скасування вказаного заочного рішення, справу призначено до розгляду на загальних підставах. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 21 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобовязання порушив. У звязку з чим відповідач станом на 31.10.2014 року має заборгованість - 15106 грн. 47 коп., яка складається з наступного: - 6565 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом; - 5966 грн. 88 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1378 грн. 59 коп. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп.\~штраф (фіксована частина); - 695 грн. 55 коп. - штраф (процентна складова). Таким чином, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.12.2012 р. відповідач отримала кредит у розмірі 7200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Позивач констатує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При цьому, судом встановлено, що зазначені Умови не містять підпису відповідача, а тому суд не знаходить належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці умови мала на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брала на себе зобовязання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту. Відповідно до ч. 3 ст.\~10, ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належних та допустимих доказів необхідності стягнення з відповідача заборгованості з комісії за користування кредиту, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 6565,45 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 5966,88 грн., а всього у розмірі 12532,33 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial