Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь 193202,20 грн. та сплачену суму судового збору у розмірі 1932,02 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 15 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, факт укладання договору позики підтверджується розпискою, відповідно до якої [PERSON] одержав в борг суму коштів у розмірі 7000 доларів США, що еквівалентно 57500 грн. на день укладання договору. В розписці встановлюється графік повернення коштів, а саме 19.09.2012 відповідач мав повернути 1250 грн., 19.10.2012 -1250 грн., 19.11.2012 - 1250 грн., 19.12.2012 - 1250 грн., 19.01.2013 - 1250 грн., 19.02.2013 - 51250 грн. Розпискою встановлено, що на момент позики комерційний курс долара США був встановлений на рівні 1 долар США = 8,1225 грн. У разі зміни курсу долара США сума позики буде перерахована відповідно до курсу НБУ на день повернення позики. Станом на 30.05.2016 року 1 долар США становить 25,13 грн., таким чином 25,13 х 7000 = 175910,00 грн., у відповідача існує заборгованість за догором позики розміром 7000,00 доларів США, що станом на 30.05.2016 еквівалентно 175910,00 грн. Станом на 30.05.2016 року 1 долар США становить 25,13 грн., таким чином 25,13 х 688,11 = 17292,20 грн., загальна сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання становить 688,11 доларів США, що станом на 30.05.2016 еквівалентно 17292,20 грн. Позивач [PERSON] та його представники у судове засідання не прибули, надавши завчасно заяву, у якій просять розглянути справу за їх відсутності, а також відповідно до якої наполягають на позовних вимогах та не заперечують проти заочного розгляду справи, а також просять стягнути з відповідача на їх користь судові витрати за публікацію оголошення у пресі. Відповідач [PERSON], який проживає в м. Луганськ та з якими відсутній будь-який зв'язок, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату судового засідання відповідно до положень ст. 74 ЦПК України - через оголошення у пресі, не надавши доказів про поважність причин неявки. У відповідності з ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу, оскільки судом встановлено наступне. Ст. 526 ЦК України вказує, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 530 ЦК України констатує, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.1046 ЦК України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст. 625 ЦК України вказано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, як вбачається з фактичних обставин, встановлених в судовому засіданні та ст. 1046 ЦК України між сторонами виникли зобов'язання, що ґрунтуються на договорі позики, що підтверджується копією розписки (а.с. 7), тобто [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 7000 доларів США, після чого у [PERSON] виникло зобов'язання повернути [PERSON] грошові кошти, які не повернуто до теперішнього часу, у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. У розписці визначено графік погашення боргу - 19.09.2012 [PERSON] мав повернути 1250 грн., 19.10.2012 -1250 грн., 19.11.2012 - 1250 грн., 19.12.2012 - 1250 грн., 19.01.2013 - 1250 грн., 19.02.2013 - 51250 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 193202,20 грн., який складається з: 175910,00 грн. - основної заборгованості, 17292,20 грн. - 3% річних , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Також на підставі вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору понесені позивачем при пред'явленні до суду позову. На підставі викладеного

Outcome: approved