Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що 14.02.2000 року у с. Грузьке померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина: земельна частка (пай) загальною площею 4,2 умовних кадастрових гектарів, що розташована на землях Білківської сільської ради. На момент смерті [PERSON] було два спадкоємці: діти померлої син [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] спадщину прийняв шляхом вступу в управління спадковим майном, на момент її смерті проживав з нею однією сімєю у своєму домоволодінні у с.Грузьке, оскільки мати була немічна і потребувала стороннього догляду. Інший син [PERSON] спадщину не приймав, місце його проживання невідоме. Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] після смерті матері [PERSON] не отримував. 21.08.2007 року [PERSON] помер в с. Білка, Тростянецького району, Сумської області, після смерті якого його спадщину прийняла його дружина - [PERSON], яка на момент смерті проживала разом з ним. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) загальною площею 4,2 умовних кадастрових гектарів, що розташована на землях Білківської сільської ради, позивач отримала відмову у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату серії СМ №008487, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів за № 934 від 30.03.1996 року, виданого на підставі рішення Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області № 164 від 21.02.1996 року, оригінал якого було втрачено, про що було розміщено оголошення в газеті «Новини Тростянеччини» від 25.12.2015 року. Посилаючись на указані обставини, представник позивача, остаточно уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 21 серпня 2007 року в с. Білка, Тростянецького району, Сумської області (спадкоємець померлої [PERSON]) на земельну ділянку загальною площею 4,2 умовних кадастрових гектарів наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Білківської сільської ради, Тростянецького району Сумської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ № 008487. Представник позивача та позивач у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.49). Представник відповідача у судове засідання не зявився, Білківська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечила (а.с. 22). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Позивач [PERSON] (дівоче прізвище - Кіяшко) [PERSON] була дружиною [PERSON], який помер 21.08.2007 року (а.с.9,10). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 02.09.2016 року, яке набрало законної сили 20.09.2016 року, установлено факт, що [PERSON], яка померла 14.02.2000 року, є матірю [PERSON], який помер 21.08.2007 року (а.с. 9, 51, 52). Отже, померла 14.02.2000 року [PERSON] була матірю [PERSON] - чоловіка позивача, та була свекрухою останньої. Судом установлено, що за життя [PERSON] як члену сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Нива» на підставі розпорядження Тростянецької державної районної адміністрації № 164 від 21.03.1996 рокубуло видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії СМ №008487 реєстраційний № 122.За даними відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області факту реєстрації державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] не установлено (а.с.13). Межі землекористування колишнього сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Нива» перебувають на території Білківської сільської ради Тростянецького району (а.с.50). Відповідно до довідки, наданої виконкомом Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області померла [PERSON] проживала та була зареєстрована в [INFO], її синами є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.15). Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] показала, що [PERSON] була її бабусею, була зареєстрована в [INFO], але через похилий вік та немічність проживала в родині свого сина та батька свідка - [PERSON] по вул.Вершина,22 с.Грузьке Тростянецького району, який разом зі своєю дружиною [PERSON] доглядали за нею до її смерті. Указані обставини також установлено рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 02.09.2016 року, яке набрало законної сили 20.09.2016 року (а.с.51,52). Судом на підставі Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 31.05.2016 року № 44023243 установлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.32,33). Вирішуючи питання про осіб, які фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], суд виходить з таких мотивів. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 14 лютого 2000 року (а.с. 9). Згідно з пунктами 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З урахуванням викладеного, спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], у тому числі право на земельну частку (пай) площею 4,2 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в межах колишнього САПТЗТ «Нива», що належала померлій на підставі сертифікату серії СМ № 008487 за № 122, відповідно до статті 549 ЦК УРСР прийняв її син та чоловік позивача у цій справі - [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, який на день смерті фактично проживав разом з нею по вул.Вершина,22 у с.Грузьке Тростянецького району Сумської області, і який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, проте не отримав у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON]. Чоловік позивача - [PERSON] помер 21 серпня 2007 року і за даними Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області на день смерті проживав разом з дружиною [PERSON] по вул.Вершина, 22 у с.Грузьке Тростянецького району Сумської області (а.с.10,15). На підставі Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 31.05.2016 року №44023087була заведена спадкова справа за № 300/2008 після смерті [PERSON] та 21.04.2008 року видано три свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на земельну ділянку розміром 3,5 умовних кадастрових гектарів на території Білківської сільської ради, грошові вклади Ощадного банку та на майновий пай (а.с.30,31). Ураховуючи, час відкриття спадщини після смерті [PERSON] (21.08.2007) спірні правовідносини щодо спадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті регулюються нормами ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).Згідно із статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Отже, спадщину після смерті чоловіка [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняла лише позивач [PERSON]. Постановою державного нотаріуса від 21.03.2016 року на підставі частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за закономпісля смерті [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] на земельну частку (пай), що знаходиться у межах землекористування колишнього САПТЗТ «Нива» у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) - сертифікату серії СМ №008487 (а.с. 11). У газеті «Новини Тростянеччини» від 25.12.2015 року розміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат серії СМ № 008487 на імя [PERSON] по АПТ закритого типу «Нива», виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації №164 від 21.03.1996 року вважати недійсним (а.с. 14) Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач обґрунтовано звернулася до суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON], яка є спадкоємцем за законом і в силу статей 1218,1222,1258,1261,168 ЦК України набула право на спадщину після смерті [PERSON], який в свою чергу фактично прийняв спадщину відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР після смерті матері [PERSON], яка померла 14 лютого 2000 року, і набув право на земельну частку (пай) площею 4,2 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в межах землекористування колишнього САПТЗТ «Нива», який належав останній на підставі сертифікату серії СМ №008487 за № 122. За відсутності у позивача правовстановлюючого документу на ім'я померлої [PERSON] - сертифікату серії СМ № 008487, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 122, виданого на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації від 21.03.1996 року № 164, на право на земельну частку (пай) площею 4,2 умовних кадастрових гектарів, позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи її охоронювані законом права, таке право слід визнати за ним рішенням суду На підставі викладеного та

Outcome: approved