Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 21.07.2017 року (а.с. 18), звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку площею 4,51 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що після смерті чоловіка [PERSON], вона є спадкоємцем за законом земельної ділянки площею 4,51 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку чоловік прийняв у спадщину після померлої 23.12.2002 року матері - [PERSON], але за життя не оформив своїх спадкових прав. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у звязку з тим, що не надано нотаріусу витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивачка вважає, що відсутність у державному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцю, позбавляє її права як спадкоємця за законом отримати у спадщину спадкове майно. Учасники справи у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 42-45). [PERSON] та представник позивача [PERSON] подали до суду письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 28, 36). Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області 19.12.2017 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 130, ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 35). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Котелевська державна нотаріальна контора, 20.12.2017 року подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі її представника. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надала (а.с. 37). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 23.12.2002 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1КЕ №232174, видане 23.12.2002 року Котелевською селищною радою Полтавської області (а.с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку площею 4,51 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IІІ-ПЛ №045298, виданого 15.11.2001 року Котелевською селищною радою Полтавської області, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2591 (а.с. 10). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом спадкового майна був [PERSON], його родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серія I-ЯК №704592, виданим повторно 11.01.1967 року Першотравневою сільською радою Котелевського району Полтавської області (а.с. 12), а факт прийняття спадщини за законом підтверджується поданням заяви до Котелевської державної нотаріальної контори від 21.01.2005 року (а.с. 58), довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 20.09.2017 року №4749 (а.с. 75), та свідоцтвом про право на спадщину за законом на 1/5 частку житлового будинку від 23.02.2005 року (а.с. 72). [PERSON] помер 26.03.2015 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІКЕ №290530, видане 27.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку площею 4,51 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала матері спадкодавця - [PERSON], яку він прийняв у спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Згідно з довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 22.11.2016 року за №5748, [PERSON], який помер 26.03.2015 року, був зареєстрований за адресою: [INFO]. При цьому на час відкриття спадщини із спадкодавцем за вказаною адресою були зареєстровані: дружина [PERSON], [INFO] (а.с. 74). Позивачка не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,51 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у звязку з тим, що не надано нотаріусу витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 13). Згідно з листом Відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №749/109-17 від 31.10.2017 року, відділом проведено перевірку відомостей про земельну ділянку й встановлено, що до Національної кадастрової системи вищевказана земельна ділянка не занесена, та згідно діючого законодавства України відділ не має правових підстав для надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 14, 15). Відповідно до листа приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] від 19.12.2017 року за вих. №1102/01-16, за даними Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від імені [PERSON], [INFO], заповітів не виявлено. За даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), в проваджені приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] знаходиться спадкова справа №154/2016 на майно [PERSON], [INFO] (а.с. 46-54). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Частиною 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів: - на право колективної власності на землю; - на право приватної власності на землю. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 200, ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved