Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк») - Безменко М.Є. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій зазначає, що відповідач [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана заява № б/н від 11.06.2018 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач був ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви. Відповідно до Умов та Правил, які розміщені на офіційному сайті позивача, Банк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримати банківські послуги, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою. Підписавши анкету-заяву, відповідач, як клієнт Банку, отримав доступ до всіх без виключення послуг Банку. Таким чином, між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (14.06.2018 року змінено найменування на АТ КБ «ПриватБанк»), та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав в Банку кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] має кредитну заборгованість, яка станом на 19.07.2021 року, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, становить 238006,10 грн та складається з наступного: 206789,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 137789,95 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 68999,05 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10132,71 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 21084,39 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач заборгованості не погашає, чим порушує права та інтереси позивача. Наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи вищевикладене, представник АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.06.2018 року в загальному розмірі 238006,10 грн та судовий збір у розмірі 3570,00 грн. В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Андрійченко В.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що підписана анкета-заява не містить відомостей, які б свідчили про намір укладення кредитного договору чи відкриття кредитної лінії. Підписом в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що є договором приєднання, відповідач нібито погодився з умовами та правилами, однак з цієї анкети-заяви не вбачається сума наданого кредитного ліміту, тому застосування умов та правил у будь-якій редакції не є можливим. Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення банку. Надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. При цьому, матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Витяги з Тарифів та Умов розумів відповідач та погодився з ними. В матеріалах справи відсутні докази, що відповідачу було видано преміальну картку World Black Edition та погоджено кредитний ліміт у розмірі 200000,00 грн чи у будь-якій іншій сумі. Паспорт споживчого кредиту містить умови кредитування для чотирьох кредитних продуктів. З наданого паспорта споживчого кредиту не встановлено, який саме тип кредитного продукту, сплату процентів за користування кредитними коштами відповідачем прийняті, тому вказаний паспорт споживчого кредиту не є належним та допустимим доказом прийняття відповідачем будь-яких умов кредитування. З огляду на вищевикладене, договір про споживчий кредит у розумінні Закону України «Про споживче кредитування» між сторонами укладено не було. Також сторона позивача зазначає, що в паспорті кредиту не міститься конкретного строку кредитування. Так, кредитна картка № [NUMBER] строком дії до серпня 2021 року, картка № [NUMBER] строком дії до січня 2023 року. Позивачем не доведено з якого терміну починається прострочення виконання зобов`язання для погашення кредиту частково або у повному обсязі. Доказів направлення відповідачу вимоги із встановленням строку виконання зобов`язань матеріали справи не містять, а відтак підстави для стягнення тіла кредиту та простроченого тіла кредиту відсутні. З виписки по рахунку вбачається, що Банк самостійно здійснював списання відсотків за користування кредитним лімітом, чим в свою чергу збільшував навантаження на відповідача в частині повернення тіла кредиту. Крім того, анкета-заява, паспорт споживчого кредиту та інші докази надані позивачем не в оригіналах, а у копіях, а тому не повинні братися до уваги судом. Свої заперечення подала до суду також у письмові формі. Загалом представник відповідача факт отримання відповідачем картки та користування коштами Банку не заперечувала. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дослідженими письмовими доказами по справі встановлено, що 11.06.2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який з 08.01.2020 року збільшено до 200000,00 грн. Відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту від 14.08.2018 року та йому було видано преміальну картку World Black Edition. Строк дії картки до серпня 2021 року, що встановлено з копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.31-32), копії паспорту споживчого кредиту (ст. 33-34), які підписані відповідачем, виписки по рахунку (а.с.13-28), довідки про надані кредитні картки (а.с.30), довідки про зміну умов кредитування (а.с. 29). Позивач стверджує, що при укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заяво хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Для кредитного договору істотними умовами є предмет, ціна (сума), строк повернення кредиту, проценти за користування ним, а також усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). (ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України). Із загального аналізу вище вказаних норм вбачається, що належною формою укладення кредитного договору є письмова форма. Не залежно від того, чи це кредитний договір індивідуального характеру, чи договір приєднання, а також незалежно від того, чи його зміст зафіксований в одному або кількох документах, кредитний договір (усі його складові) має бути підписаний сторонами. Окрім того, відповідно до ст. 634 ЦК України, договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На підтвердження укладення кредитного договрру позивач надав суду в копіях анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також виписку по рахунку. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17). Відповідач [PERSON] не заперечував факт отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, а тому суд приходить до висновку про виникнення між сторонами кредитних правовідносин. Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано копію паспорту споживчого кредиту про умови кредитування з використанням кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature, де для всіх карток зазначено: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; розмір процентної ставки за користування кредитом: пільгова процентна ставка - 0,00001 % річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду - 37,2 % річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 74,40 % (а. с. 33-34). Отже, відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, про що свідчить його підпис у паспорті споживчого кредиту. Суд звертає увагу на те, що підписавши паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування. З огляду на це, суд не приймає посилання сторони відповідача на те, що відповідач не розумів, на який саме кредитний продукт він погоджується. Позивач до позовної заяви, окрім підписаної сторонами анкети-заяви в копії, додає витяг з Тарифів з обслуговування преміальних кредитних карт Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature (а.с.35-39), який не підписаний сторонами, а тому не може вважатись складовою кредитного договору та не приймається судом до уваги. Під час дії кредитного договору Банком в односторонньому порядку змінювався кредитний ліміт (довідка - а.с.29). Як вбачається з виписки банку по рахунку (а.с.13-28), відповідач [PERSON] своїми фактичними діями, які виразились в отриманні та фактичному використанні кредитних коштів у розмірі встановленого банком кредитного ліміту, підтвердив свою згоду на встановлення та зміну кредитного ліміту на кредитній карті. Позивачем долучено до матеріалів справи виписку по картковим рахункам відповідача, з якої вбачається користування відповідачем кредитними картками № [NUMBER] , № [NUMBER] . Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розміру є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Окрім вказаного, у матеріалах справи міститься довідка про видані картки, що підтверджує факт отримання відповідачем карток № [NUMBER] строком дії до серпня 2021 року, картка № [NUMBER] строком дії до січня 2023 року. Виписка по картковому рахунку, що є первинним обліковим документом, підтверджує факт користування відповідачем кредитними картками, зазначеними у Довідці про видані картки, а також факт використання кредитних коштів, з огляду на що, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь банку суми фактичної заборгованості (тіла кредиту поточного та простроченого) у повному обсязі, а саме 206789,00 грн, оскільки така сума є підтвердженою належними та допустимими доказами у справі. Необхідність підтвердження первинними документами бухгалтерського обліку господарських операцій - видачі кредитних коштів в даному випадку не потребується, оскільки кредитні кошти надавалися банком шляхом встановлення кредитного ліміту, який використовувався відповідачем під час здійснення операцій з використанням відповідної банківської карти. Банком надано виписку з рахунку позичальника, що відображає деталі операцій, проведених з використанням кредитних коштів, сум відповідних операцій та залишок на картці після відповідних операцій, що не спростовані відповідачем. Відповідачем не надано жодних доказів на спростування даних, вказаних у виписці з рахунку позичальника. Твердження сторони відповідача, на те що кредитний договір був укладений з порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування» спростовується доказами у справі. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитну картку, використовуючи яку відповідач користувався кредитними коштами (довідка - а.с.26). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 19.07.2021 року, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, становить 238006,10 грн та складається з наступного: 206789,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 137789,95 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 68999,05 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10132,71 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 21084,39 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У фактично підписаних сторонами анкеті-заяві та паспорті споживчого кредиту строк повернення тіла кредиту не визначений, проте визначений обов`язок щодо щомісячного погашення процентів та комісій, який відповідач [PERSON] не виконав, що свідчить про порушення прав позивача. З огляду на це, Банк вправі вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тому суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача основної суми боргу за кредитом, а саме тіла кредиту (поточного та простроченого) в розмірі 206789,00 грн. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підписавши паспорт споживчого кредиту, відповідач [PERSON] виявив бажання отримати одну з платіжних преміальних кредитних карток, зокрема і World Black Edition З наявної у матеріалах справи анкети-заяви, яка містить підпис відповідача, вбачається, що розмір відсотків не зазначено. Натомість, до позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» долучив копію паспорту споживчого кредиту, яка містить пільгову процентну ставку - 0,00001 % річних, процентну ставку поза межами пільгового періоду - 37,2 % річних, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 74,40 %, та є належним доказом погодження між сторонами розміру та порядку нарахування відсотків на підставі укладеного кредитного договору, оскільки вона підписана самим позичальником, який є відповідачем у даній справі. За таких обставин, є всі підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків за кредитним договором. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» надано докази погодження між сторонами розміру відсотків. З огляду на це, наявні достатні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Щодо посилання сторони позивача на неможливість прийняття судом до уваги письмових доказів позивача, оскільки вони подані не в оригіналі. Положення ч. 2 ст. 95 ЦПК України передбачають можливість подання письмових доказів в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Порядок подачі письмових доказів стороною позивача не порушений. Клопотання про витребування оригіналів письмових доказів стороною відповідача не заявлялось. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання згідно умов кредитного договору № б/н, укладеного 11.06.2018 року, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, яка становить 238006,10 грн та складається з 206789,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 137789,95 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 68999,05 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10132,71 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 21084,39 грн - заборгованість за простроченими відсотками, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.06.2018 року в загальному розмірі 238006,10 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3570,00 грн.

Outcome: approved