Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Представник ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» 15.05.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії, посилаючись на те, що між ВАТ «Державний ОщадБанк України» в особі філії - Одеського облуправління ВАТ «ОщадБанк» та [PERSON] 12.12.2006 року було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 1077-н на суму 43600 дол. США, що складає 220180 грн. по курсу НБУ на 12.12.2006 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних з терміном остаточного погашення згідно додаткового договору № 1 не пізніше 12.12.2013 року. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, того ж дня, між ВАТ «Державний ОщадБанк України» в особі філії - Одеського облуправління ВАТ «ОщадБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 1 та 13.12.2006 року між Банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір на нерухоме майно. Неналежне виконання умов договору відновлюваної кредитної лінії № 1077-н, призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 06.05.2014 року становила 4471,09 дол. США. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд: стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі - 4471,09 дол. США та судовий збір у розмірі 512,81 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причина неявки суду не відома (а.с.49,50,51). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний Банк України» в особі філії - Одеського облуправління ВАТ «ОщадБанк» та [PERSON] був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 1077-н, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику на умовах цього договору кредит в сумі 43600 дол. США, що складає 220180 грн. по курсу НБУ на 12 грудня 2006 року (5,05 грн. за 1 долар США), а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 43600 дол. США, що складає 220180 грн. по курсу НБУ на 12 грудня 2006 року(5,05 грн. за 1 долар США), сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 13 % річних та комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором(а.с.5-10). Додатковим договором №1 до договору відновлюваної кредитної лінії від « 12» грудня 2006 року від 30.06.2009 року, сторони обумовили, що починаючи з липня 2009 року кредит підлягає погашенню щомісячно рівними частинами в сумі 680 дол. США згідно діючого курсу НБУ на момент погашення та остаточним терміном повернення кредиту - 12.12.2013 року (а.с.11). У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №1077-н від 12.12.2006 року, між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії - Одеського облуправління ВАТ «ОщадБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №1, відповідно до умов якого [PERSON] взяла на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язаннях боржника - [PERSON] по кредитному договору № 1077-н від 12.12.2006 року (а.с.12-13). У відповідності до положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Також, 13.12.2006 року між між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № б/н, відповідно до п. 1.2. якого предметом іпотеки є: двокімнатна квартира під [ADDRESS] що складається в цілому з: 1- коридор, 2-кухня, 3,6 - житлові кімнати, житловою площею 27,3 кв.м., 4- туалет, 5- ванна, 7 - кладова, 8 - лоджія, загальною площею 50,2 кв.м., яка належить [PERSON] на підставі договору дарування (а.с.14-18). Відповідно до ст.. 11 Закону України «Про іпотеку» ,майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 33 цього ж Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідачі належним чином не виконали зобов'язання згідно договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 06.05.2014 року становила 4471,09 доларів США, у тому числі: - прострочений основний борг по кредиту - 3103,76 дол. США.; - прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.02.2010 року по 06.05.2014 року - 67,40 дол. США.; - пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.02.2010 року по 06.05.2014 року - 1124,37 дол. США; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.02.2010 року по 06.05.2014 року - 175,56 дол. США. Згідно із ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитом - є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved