Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Представник позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» Чеботарь Ж.С. звернулася до суду з вищевказаним позовом мотивуючи його наступним. 25.10.2005 між Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір №014/0017/81/36839 за яким банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30000,00 доларів США строком до 20.10.2025, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,5 % річних, комісії за умовами договору, тарифи та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. 21.10.2005 між банком та позичальником укладено додаткову угоду №014/0017/81/36839/00000064, відповідно до якої сторони дійшли згоди доповнити розділ 5 кредитного договору пунктом 5.7. В подальшому, 05.12.2006 між банком та позичальником укладено додаткову угоду №014/0017/81/36839/2, відповідно до якої сторони дійшли згоди п.3.5 кредитного договору в такій редакції: «У відповідності до діючого законодавства України забезпечення даного договору буде: земельна ділянка та незавершений жилий будинок, які розташовані по [ADDRESS] ». Проте, позичальник взяті на себе договірні зобов`язання не виконала у зв`язку з чим станом на [INFO] (дата смерті позичальника) її заборгованість складає 23 939,38 доларів США, з яких: 23 857,68 доларів США заборгованість за кредитом та 81,70 доларів США заборгованість за відсотками. Поряд з цим, в забезпечення виконання умов вказаного вище кредитного договору, 25.10.2005 між банком та [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] укладено договір іпотеки, який на даний час діє в редакції додаткового договору до договору іпотеки від 07.12.2006, за умовами якого виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: об`єктом незавершеного будівництва - незавершеного житлового будинку (цегла), готовністю - 70% в цілому, загальною площею - 152, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить іпотекодавцю-боржнику- [PERSON] на праві приватної власності та земельною ділянкою площею 0,0800 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території Калуської міської ради по [ADDRESS] та на праві приватної власності належить іпотекодавцю [PERSON] . В ході проведення претензійно-позовної роботи по боржнику в червні 2018 банку стало відомо, що [PERSON] [INFO] померла у зв`язку з чим відкрилася спадщина. 20.06.2018 АТ «Райффайзен Банк Аваль» до приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. направлено претензію до спадкоємців [PERSON] у зв`язку з чим позивачу стало відомо, що після смерті [PERSON] на підставі заяви спадкоємця заведено спадкову справу, однак станом на 17.01.2019 свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавці не видавалося. В подальшому в ході претензійно-позовної роботи стало відомо, що в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яким свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Окрім цього, обов`язкову частку у спадщині має син спадкодавиці [PERSON] . У зв`язку з цим, банк звернувся до спадкоємців з претензією надавши можливість останнім в добровільному порядку врегулювати заборгованість, оскільки обов`язки боржника, в силу діючого законодавства, перейшли спадкоємцям, які ними проігноровано. Зважаючи на викладене Чеботарь Ж.С. просить суд винести рішення яким у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/0017/81/36839 від 25.10.2005 у сумі 23 939 доларів США 38 центів звернути стягнення на предмет іпотеки, а сааме на: об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок (цегла), готовністю - 70% в цілому, загальною площею - 152, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,0800 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території Калуської міської ради по [ADDRESS] шляхом продажу їх на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежними експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчий дій, а також стягнути судові витрати. [PERSON] , який являється законним представником [PERSON] , подав до суду відзив на позовну заяву в якому просить позовну заяву залишити без розгляду, а у випадку судового розгляду - у задоволенні позову відмовити зважаючи на наступне. Представник позивача зазначає, що про факт смерті [PERSON] стало відомо в червні 2018, що дійсності не відповідає, оскільки свідоцтво про смерть позичальниці він особисто заносив до Калуського відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» наступного дня після її смерті, тобто [INFO] . Крім цього, упродовж 9 років банком, як іпотекодержателем, систематично проводилися огляди та перевірки предмету іпотеки, який був власністю померлої, що свідчить про обізнаність банку про факт смерті [PERSON] . Також копія свідоцтва про смерть з відповідним штрихкодом знаходить в електронному архіві позивача, яке загружено значно раніше червня 2018, що також підтверджується матеріалами справи №345/798/19 та не спростовано позивачем. Вважає, що строки позовної давності на даний час сплили, а тому боргові зобов`язання спадкоємців перед банком припинено. Від [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також до суду надійшли відзиви на позов відповідно до якого в задоволенні позову просять відмовити з аналогічних наведених вище підстав. Також від [PERSON] , який являється законним представником [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли заяви про застосування позовної давності у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог просять відмовити. Представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Куриш В.І. скористався своїм правом подати відповідь на відзиви відповідачів в якому зазначив наступне. Так, на підтвердження особистої подачі [PERSON] наступного дня після смерті [PERSON] до відділення банку свідоцтва про її смерть не підтверджено жодними доказами, а наявність в базі даних штрих-коду сканування документу (свідоцтва про смерть) жодним чином не підтверджує дату його сканування. На даний час в АТ «Райффайзен Банк Аваль» свідоцтво про право на спадщину не отримано, а тому строк - 6-ти місячний термін обраховуватися ще не почав. Зазначає, що банком в повній мірі доведено факт неналежного виконання зобов`язань, строк позовної давності не пропущено, а тому позов просить задоволити в повному обсязі. Також Куриш В.І. подав до суду відзив на заяви відповідачів про застосування строків давності в якій посилається на наступне. У відповіді приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Тихан О.М. від 17.01.2019 № 11/02-14 на запит АР «Райффайзен Банк Аваль» від 20.06.2018 № 114/5-122499 міститься інформація про те, що на підставі заяви спадкоємця від 25.05.2010 заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Для оформлення спадкової справи правовстановлюючі документи на майно спадкоємцями не подавалися, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися. Разом із тим, Тихан О.М. не повідомила кредитора про особу спадкоємця, який подав відповідну заяву, а про коло осіб, які вступили в спадщину позивачу стало відомо 16.12.2019. Вважає, що відповідачі не вірно тлумачать значення строку позовної давності, який позивач не пропустив. Зважаючи на це, позов просить задоволити, а в задоволенні заяв відповідачів відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Одночасно з поданням даної позовної заяви представник позивача подав клопотання про витребування у приватного нотаріуса Калуської міської державної нотаріальної контори Тихан О.М. належним чином завіреної копії спадкової справи щодо померлої [PERSON] , яка ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.07.2020 задоволено. Зокрема, судом досліджено матеріали вищевказаної спадкової справи та встановлено наступне. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в нотаріальну контору звернулися [PERSON] (чоловік) - 25.05.2010 у шестимісячний строк після смерті, [PERSON] (батько) - 02.07.2010 , [PERSON] (мати) - 02.07.2010. Заяви нотаріусом прийняті і жодної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у матеріалах спадкової справи не міститься. В матеріалах спадкової справи наявні свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Тобто на день смерті дитина була неповнолітньою та має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері. Із виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку встановлено, що по [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON] - з 20.06.1991; [PERSON] - з 20.06.1991; [PERSON] - з 10.07.1996; [PERSON] - 27.09.2004; [PERSON] - з 15.02.2006. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №23761637, 25.05.2010 до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Тихан О.М. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Статтею 1216 Цивільного Кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Виходячи із наведеного, спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також її неповнолітній син, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до положень ст.ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Щодо обставин даної справи, то 25.10.2005 між Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] укладено кредитний договір №014/0017/81/36839 за яким банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30000,00 доларів США строком до 20.10.2025, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,5 % річних та сплатити комісії за умовами договору (а.с. 9-13). Відповідно до п.5.1 договору, позичальник зобов`язався здійснювати щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.4 цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 20.10.2025 на рахунок, зазначений в п.4.1 цього договору. Щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту,та при остаточному погашенні кредиту, сплачувати відсотки за фактичне використання кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] в АППБ «Аваль», МФО 336462. 21.10.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] укладено додаткову угоду № 014/0017/81/36839/2 до кредитного договору № 014/0017/81/36839 від 21.10.2005, відповідно до умов якої пункт 3.5 викладено в такій редакції: «у відповідності з діючим законодавством України забезпеченням даного договору буде земельна ділянка та незавершений житловий будинок, які розташовані в [ADDRESS] » (а.с.15-16). З метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 014/0017/81/36839 від 21.10.2005 (та усіх додаткових угод до нього) між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 25.10.2005 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. 25.10.2006 по реєстру № Д-1126. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно: чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю - майновому поручителю [PERSON] на підставі довідки про право власності на квартиру; крамниця загальною площею 61,1 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю - майновому поручителю [PERSON] на підставі договору дарування від 30.11.2004; земельна ділянка площею 0,0800 га, що знаходиться на території Калуської міської ради по [ADDRESS] , та належить іпотекодавцю-боржнику [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ №013790, виданого 09.01.2003 Калуською міською радою (а.с.17-20). 07.12.2006 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено додатковий договір до договору іпотеки, яким внесено зміни до договору іпотеки від 25.10.2005. Зокрема, преамбулу договору іпотеки викладено в такій редакції: «ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець)». Пункт 1.2 викладено в такій редакції: предметом іпотеки є нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,0800 га, що знаходиться на території Калуської міської ради по [ADDRESS] , та належить іпотекодавцю-боржнику [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ІФ №013790, виданого 09.01.2003 Калуською міською радою; об`єкт незавершеного будівництва - незавершений житловий будинок загальною площею 152,4 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . Право власності на незавершене будівництво зареєстроване іпотекодавцем та підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 20.11.2006 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації (а.с.21). Із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 01.11.2005 № 5322496 встановлено, що до державного реєстру внесено об`єкти обтяження: земельна ділянка площею 0,0800 га для здійснення індивідуального будівництва ( [ADDRESS] ); чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS] ; крамниця загальною площею 61,1 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.22). Із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 07.12.2006 № 10356570 встановлено, що до реєстраційного запису державного реєстру іпотек 2550332 додано об`єкт незавершеного будівництва, земельна ділянка, житловий будинок готовністю 70%, що знаходиться по [ADDRESS] , кадастровий номер 2610400000220030014 (а.с.23). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 013790, виданого 09.01.2003 Калуською міською радою, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Калуської міської ради народних депутатів від 19.11.2002 №566 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0800 га на території Калуської міської ради по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 26104:00000:22:003:0014 (а.с.24). Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 20.11.2006 №12564560, [PERSON] на праві власності належить об`єкт незавершеного будівництва та земельна ділянка, кадастровий номер 26104:00000:22:003:0014, по [ADDRESS] (а.с.25). Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 20.11.2006 №12564683, підтверджено, що [PERSON] на праві приватної власності належить об`єкт незавершеного будівництва - незавершений житловий будинок готовністю 70%, загальною площею 152,4 кв.м та земельна ділянка, кадастровий номер 26104:00000:22:003:0014, по [ADDRESS] (а.с.26). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на день смерті [PERSON] її заборгованість перед банком складала 24356,52 доларів США (що еквівалентно 194608,59 грн), з яких: 23857,68 доларів США (що еквівалентно 190622,86 грн) - заборгованість за кредитом; 81,70 доларів США (що еквівалентно 652,78 грн) - заборгованість за відсотками; 417,14 доларів США (що еквівалентно 3332,95 грн) та розрахована пеня (а.с.7-8). Наведені обставини підтверджено постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.12.2019 (а.с. 27-33). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 526,610,611,625 ЦК України визначають, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно, до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.34). Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 21.01.2020 представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідачам по даній справі направлено вимоги в яких зазначено, що не більш ніж 30 календарних днів з дати відправлення цих вимог просить здійснити погашення заборгованості (а.с.37, 38, 39, 40). Окрім цього, в матеріалах справи наявний повторний запит позивача № 114/5-122499 від 20.06.2018, адресований приватному нотаріусу Калуської міської державної нотаріальної контори Тихан О.М. з приводу надання інформації про спадкове майно [PERSON] (а.с. 35) на який 17.01.2019 повторно надано письмову відповідь в якій міститься інформація про те, що на підставі заяви спадкоємця 25 травня 2010 року нею було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Для оформлення спадкової справи правовстановлюючі документи на майно спадкоємцями не подавалися. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися (а.с. 36). Позивач просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки (земельну ділянку та незавершений будівництвом будинок), які належали іпотекодавцю-боржнику [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо звернення стягнення на майно майнових поручителів у цьому позові банк не претендує. На даний час судом з`ясовано коло спадкоємців після смерті [PERSON] , шляхом дослідження спадкової справи. При тому жодного значення для вирішення спору не має та обставина, що не видавалося спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину, оскільки це не позбавляє їх права на спадщину. Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавдем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.07.2019 (справа №345/798/19) у задоволенні позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Тихан Ольга Михайлівна про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором №014/0017/81/36839 від 25.10.2005 відмовлено у зв`язку з тим, що що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача. В подальшому, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.12.2019 рішення Калуського міськрайонного суду від 23.07.2019 скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено з підстав порушення норм процесуального закону. На даний час, підстави з яких суд апеляційної інстанції скасовано рішення суду 1 інстанції усунено. Попри це, щодо строків позовної давності, то суд звертає увагу на таке. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України) За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Тлумачення ч. 1 ст. 261 ЦК України дозволяє стверджувати, що початок перебігу позовної давності пов`язується з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив визначеного договором строку кредитування обумовлює початок перебігу позовної давності. Велика Палата Верховного Суду у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) 28 березня 2018 року зробила правовий висновок про те, що якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За змістом умов кредитного договору, укладеного з [PERSON] повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється позичальником щомісячно відповідно до графіку погашення (а.с. 11). Таким чином, умовами кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути суму кредиту частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку. Як вбачається з розрахунку заборгованості останній платіж по договору був здійснений [INFO], тобто право вимоги в банку виникло ще в 2009 році. Інших доказів про те, що позичальник чи його спадкоємці здійснювали платежі на погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, матеріали справи не містять. Суд критично оцінює як покази відповідачів з приводу повідомлення кредитора про смерть [PERSON] , так і пояснення представника позивача про те, що позивач про смерть [PERSON] дізнався в червні 2018, оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження таких тверджень. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначив, що після смерті дружини повідомив АТ «Райффайзен Банк Аваль» про факт смерті позичальника, однак доказів, які б підтвердили таке повідомлення, суду не надав. При цьому, відповідь від нотаріуса з приводу спадкової справи після смерті [PERSON] 17.01.2019 позивач отримав повторно (а.с. 36). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 4 ст. 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено сторонами у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у позовних вимогах у зв`язку з пропуском строків позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови покладається на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed