Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, яку на підставі ухвали суду про залишення позову без руху надалі уточнив, в якій просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, у зв`язку із продовженням навчання. В обгрунтування позову посилається на те, що позивач досягла повноліття [INFO] . У 2019 році вона поступила до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на контактній основі. Відповідач не здійснює матеріальної допомоги позивачу на її навчання. Кінцевий термін навчання - 30.06.2023. За весь термін навчання позивачу необхідно сплатити 58 510,00 грн. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2019 (дати зарахування на навчання) і до закінчення навчання - 30.06.2023, або до досягнення нею 23-річного віку. Ухвалою суду від 29.09.2020 розгляд справи відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19.10.2020 судом задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме довідки про доходи відповідача за останні шість місяців. 29.10.2020 відповідачем подано до суду відзив на позов, згідно якого він заперечує проти позову, оскільки донька жодного разу не зверталась до нього з проханням надати матеріальну допомогу. З жовтня 2016 дружина та донька перестали з ним спілкуватись, намагання налагодити відносини ні до чого не призвели. До вказаного позову йому не було відомо, що донька навчається в НТУ «ХПІ» та про вартість навчання. До повноліття дитини він добровільно сплачував аліменти, про що надає відповідні квитанції. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти сплати аліментів на користь доньки в розмірі 1000 грн. щомісяця. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] від батьків - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 02.08.2019 між [PERSON] та НТУ «ХПІ» укладено договір про зарахування [PERSON] на 1 курс денної форми навчання у даному вищому навчальному закладі. Із вказаного договору вбачається, що надання навчальних послуг [PERSON] здійснюватиметься на оплатній основі. Згідно п. 5.2 Договору, вартість навчальних послуг за весь строк навчання складає 58 510,00 грн. Згідно довідки від 09.09.2020 №66-04-300/246, виданої проректором НТУ «ХПІ» [PERSON] , [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання, освітнього рівня «Бакалавр», яка навчається за спеціальністю «філологія». Зарахована на 1 курс 01.09.2019, термін навчання - до 30.06.2023, контрактна форма навчання. Положеннями ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2019 (дати зарахування на навчання) і до закінчення навчання - 30.06.2023, або до досягнення нею 23-річного віку. З витребуваної судом інформації вбачається про неможливість надати суду відомості про доходи відповідача за останні 6 місяців. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, а саме в розмірі 1000 грн. щомісяця. Також судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та за станом здоров`я, не обтяженим аліментними зобов`язаннями. Вирішуючи даний спір, суд враховує, що позивач навчається на контрактній (оплатній) формі навчання на денному відділенні, а також те, що всупереч ст. 199 СК України позивачем не надано доказів можливості сплати відповідачем аліментів у розмірі 2000 грн. щомісяця, при цьому, відповідач визнав позов в частині сплати аліментів у розмірі 1000 грн. щомісяця. Також, судом враховано, що обов`язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, покладається на обох батьків, що батьки мають рівні права по відношенню до дитини. На підставі вищевикладеного, суд вважає справедливим визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - 1000 грн. щомісячно. Крім того, в позовній заяві позивач просила визначити в рішенні суду про стягнення аліментів у відповідному розмірі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, відповідно до ст. 183 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Отже, оскільки позивач [PERSON] вже не має правового статусу дитини, тому норма ст.183 СК України у вигляді мінімального розміру аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не може бути застосована до цих правовідносин. Також позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання починаючи з дати зарахування до вищого навчального закладу - з 01.09.2019 та до досягнення нею 23-річного віку, або до закінчення навчання. Однак, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Строк навчання [PERSON] в НТУ «ХПІ», згідно договору №2995 від 02.08.2019, становить до 30.06.2023. В день закінчення навчання позивач 23-річного віку не досягне. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, у зв`язку з продовженням навчання в НТУ «ХПІ» згідно договору №2995 від 02.08.2019, в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з часу подання позивачем позову, а саме з 17.09.2020, по день закінчення навчання - 30.06.2023. В решті вимог - відмовити. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів та основні вимоги, що були заявлені в частині стягнення аліментів було задоволено, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави суму судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial