Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Представник Міністерства оборони України звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, в якому просить стягнути з відповідача витрати повязані з утриманням в сумі 3719,00 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 1600,00 гривень. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON], на підставі наказу Начальника Військової академії від 30.07.2014 року № 229 був зарахований курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академії та на підставі наказу начальника Військової академії від 30.07.2014 року № 24-ПМ призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військової академії від 30.07.2014 № 154 відповідача призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 30 липня 2014 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. Згідно укладеного контракту відповідач взяв на себе зобовязання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утримуванням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання. Відповідач звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії, внаслідок чого наказом № 28-РС від 19.05.2016 року, на підставі протоколу Вченої ради Військової академії №8 від 28.04.2016 року та з дозволу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 16.05.2016 року №11302 останнього було відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання». Згідно п. п. 3.4 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Виходячи з довідки розрахунку від 19.05.2016 року №1/55/244, загальний розмір витрат повязаний з утриманням [PERSON] у Військовій академії (м. Одеса) становить 3919 гривень 61 копійку. 19.05.2016 року між відповідачем та Військовою академією в особі ТВО начальника Військової академії полковника Ю.О Клята укладено Графік добровільного погашення розстроченої (відстроченої) заборгованості, згідно якого [PERSON] двічі сплачував заборгованість на загальну суму 200 грн. Отже, сума заборгованості становить 3719 гривень 61 копійку. Від представника Військової академії надійшла заява, в якій зазначено, що 10.01.2018 року відповідач у повному обсязі сплатив на рахунок Військової академії кошти в розмірі 3720,00 гривень, таким чином відшкодував у повному обсязі витрати, повязані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідно до ч.З ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. При подачі позовної заяви Військовою академією (м. Одеса) було сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн. (оригінал платіжного доручення №2140 від 28.11.2017р. міститься в матеріалах справи). Вказана сума була сплачена і зарахована до державного бюджету. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судової ухвали та повісток, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON], на підставі наказу Начальника Військової академії від 30.07.2014 року № 229 було зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академії, та на підставі наказу начальника Військової академії від 30.07.2014 року № 24-ПМ призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військової академії від 30.07.2014 № 154 відповідача призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 30 липня 2014 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. Згідно укладеного контракту відповідач взяв на себе зобовязання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утримуванням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання. Відповідач звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії, внаслідок чого наказом № 28-РС від 19.05.2016 року, на підставі протоколу Вченої ради Військової академії №8 від 28.04.2016 року та з дозволу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 16.05.2016 року №11302 останнього було відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання». Згідно з п.п.\~3,4 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №\~964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно із нормами утримання курсантів. Виходячи з довідки розрахунку від 19.05.2016 року №1/55/244, загальний розмір витрат повязаний з утриманням [PERSON] у Військовій академії (м. Одеса) становить 3919 гривень 61 копійку. 19.05.2016 року між відповідачем та Військовою академією в особі ТВО начальника Військової академії полковника Ю.О Клята укладено Графік добровільного погашення розстроченої (відстроченої) заборгованості, згідно якого [PERSON] двічі сплачував заборгованість на загальну суму 200 грн. Отже, сума заборгованості становить 3719 гривень 61 копійку. Відповідно до ст.ст.\~525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття\~610 ЦК України зазначає, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.\~625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.\~1 ст.\~530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст.\~630 ЦК України, договір є обовязковим до виконання. Відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України», та Статуту Військової академії (м. Одеса) академія входить до Збройних Сил України, і підпорядкована Міністерству оборони України. Статтею 15 Закону України «Про Збройні Сили України» визначень, що фінансування Збройних Сил України, в тому числі, і Військової академії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, невідшкодування на користь Військової академії відповідачем суми витрат, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави. Від представника Військової академії надійшла заява, в якій зазначено, що 10.01.2018 року відповідач у повному обсязі сплатив на рахунок Військової академії кошти в розмірі 3720,00 гривень, таким чином відшкодував у повному обсязі витрати, повязані з його утриманням у вищому навчальному закладі. При подачі позовної заяви Військовою академією (м. Одеса) було сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн. (оригінал платіжного доручення №2140 від 28.11.2017р. міститься в матеріалах справи). Вказана сума була сплачена і зарахована до державного бюджету. Відповідно до ч.З ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги, які ґрунтуються на нормах ч.З ст. 142 ЦПУ України», правомірні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved