Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати за позивачем [PERSON], в порядку спадкування за законом, після смерті 28.04.2015 року [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 2,911 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 №204109. Також просить визнати за [PERSON], в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), розміром 3,04 га із земель ВАТ «Племзавод «Колос» на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належала на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №326491 померлій 24.01.2001 [PERSON], спадщину після смерті якої фактично прийняв, але не оформив померлий 28.04.2015 [PERSON]. Крім того, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] була [PERSON], яка не вчинила ніяких дій для прийняття спадщини. Посилається на те, що 24.01.2001 померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,04 га із земель ВАТ «Племзавод «Колос» на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, згідно Ссертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №326491. Спадкоємцем за законом першої черги після її смерті був її чоловік [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але її не оформив. Після смерті 28.04.2005 [PERSON] відкрилася спадщина на вказану вище земельну частку (пай) та земельну ділянку, площею 2,911 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, згідно Державного акту серії Р1 №204109. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка в установленому законом порядку спадщину не прийняла її та на неї не претендує. Позивач, як дружина померлого [PERSON], є його спадкоємцем за законом першої черги, яка вчасно подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини, на що була заведена спадкова справа №408 за 2016 рік. Проте, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельну частку (пай) та земельну ділянку, так як відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), а також в звязку з тим, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла спадщину. В судовому засіданні відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай), в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), розміром 3,04 га із земель ВАТ «Племзавод «Колос» на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належала померлій 24.01.2001 [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай), серії РН №326491. Ухвалою суду від 01.06.2017 зустрічний позов [PERSON] прийнято до спільного розгляду із первісним позовом. 18.12.2017 в судовому засіданні під час вступного слова позивач за зустрічним позовом [PERSON] заявила про залишення свого позову без розгляду, так як заповіт на її імя, складений від імені спадкодавця [PERSON], відсутній, і вона не входить в коло спадкоємців її майна за законом, що діяв на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 18.12.2017 в задоволенні заяви [PERSON] про залишення її зустрічного позову до [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування відмовлено на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, згідно з якою ухвала про залишення позову без розгляду постановляється у випадку, коли позивач подав таку заяву до початку розгляду справи по суті. В судових дебатах позивач за зустрічним позовом [PERSON] відмовилася від свого зустрічного позову. Ухвалою суду від 18.12.2017 прийнято відмову від позову [PERSON] та провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування закрито. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] первісний позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вважають, що [PERSON] не є належним відповідачем по справі, так як вона не входить в коло спадкоємців. Зясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне. 24.01.2001 померла [PERSON], що підтверджується повідомленням Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Київській області МЮ України від 09.03.2017 за №782/3.3.1-35, актовий запис про смерть якої зроблено виконкомом Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,04 га із земель ВАТ «Племзавод «Колос» на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №326491. Оригінал вказаного сертифікату у позивача відсутній, проте його належність померлій підтверджується повідомленням Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області від 29.11.2016 за №29-1014-99,3-4616/2-16, згідно якого на імя [PERSON] зареєстрований Сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 3,04 га, серії РН №326491. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] був її чоловік - [PERSON]. Даний факт підтверджується копією повторного Свідоцтва про одруження, серії І-БК №052645 та довідкою Улянівської сільської ради Переяслав-хмельницького району Київської області від 07.04.2017 №108. [PERSON] після смерті своєї дружини фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 07.04.2017 № 108, згідно якої померла [PERSON] до дня смерті проживала [INFO] та її чоловік [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини, вступивши у володіння та управління спадковим майном. Однак, в установленому законом порядку [PERSON] свого права на спадщину не оформив, фактично прийнявши спадщину відповідно до вимог ст.ст. 529,549 ЦК УРСР. 16.11.2002 року [PERSON] одружився з позивачем по справі [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-БК №201250, видане 16.11.2002 Улянівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області. 28.04.2015 [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №337824, виданим 29.04.2015. Після його смерті відкрилася спадщина на вказану вище земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №326491 та на належну померлому [PERSON] земельну ділянку, площею 2,911 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, згідно Державного акту серії Р1 №204109, виданого 29.08.2003 Улянівською сільською радою народних депутатів. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є відповідач по справі [PERSON], що слідує із змісту заповіту, посвідченого 06.11.2014 секретарем Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району [PERSON] та складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON]. [PERSON] в установленому законом порядку спадщину не прийняла та, як слідує з її пояснень, даних нею в судовому засіданні, на спадщину не претендує. Позивач, як дружина померлого [PERSON], є його спадкоємцем за законом першої черги, яка вчасно через свого представника [PERSON] подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини, про що була заведена спадкова справа №408 за 2016 рік. Проте, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельну частку (пай) та на земельну ділянку, так як у неї був відсутній оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай), а також в звязку з тим, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом та, будучи зареєстрованою на час смерті спадкодавця за однією з ним адресою, фактично прийняла спадщину. Вказане слідує з постанови державного нотаріуса від 03.03.2017 № 641/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою також спадщина може бути оформлена на імя [PERSON] на ? частку, як спадкоємиці, згідно ст.1241 ЦК України, так як іншу ? частку фактично прийняла [PERSON] Як слідує з довідки Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 15.09.2016 №424 за місцем проживання та реєстрації померлого [PERSON] на день його смерті постійно проживали та були зареєстровані також позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та її семеро дітей з онуком. Проте, в судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечила факт постійного проживання її разом з померлим [PERSON] на день його смерті по вул. Підгірній, 59 в с.Улянівка Переяслав-Хмельницького району Київської області та пояснила, що на той час і по сьогоднішній день фактично проживає разом з сімєю в м. Києві. Заяв про прийняття спадщини в установлені ст.1270 ЦК України строки для прийняття спадщини вона не подавала. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, твердження нотаріуса про фактичне прийняття спадщини [PERSON] не може бути взяте до уваги судом, так як спростовується встановленими в судовому засіданні обставинами справи та небажанням останньої вчиняти будь-які дії щодо прийняття спадщини. Отже, як встановлено в судовому засіданні, єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті 28.04.2015 [PERSON] є його дружина, позивач по справі [PERSON], яка відповідно до ст.ст.1268-1270 ЦК України прийняла спадщину, проживаючи разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та у шестимісячний строк подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] в суді не встановлено. Відповідно до вимог п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так як правовідносини, в частині прийняття спадщини [PERSON] після смерті 24.01.2001 [PERSON], виникли до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, то на підставі ст.5 ч.3, п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) підлягають застосуванню положення ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Таким чином суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved