Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Представник АТ «Запорізький завод феросплавів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, вказавши в заяві, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . АТ «ЗФЗ» починаючи з 30.05.1995 року є балансоутримувачем вищевказаного житлового будинку і відповідно до приписів нормативно-правових норм чинного законодавства забезпечує управління житловим будинком і забезпечує збереження такого майна. Отже відповідно до вимог законодавства АТ «ЗФЗ» є балансоутримувачем житлового будинку та виконавцем житлово-комунальних послуг, у тому числі з централізованого опалення та постачання гарячої води та утримання будинку, утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, вивіз сміття, тощо. Щомісяця з 1 січня 2017 року по 31.12.2019 року АТ «ЗФЗ» нараховував Відповідачу плату за надані послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території, вивіз сміття, відповідно до діючих тарифів. Однак Відповідач не здійснював оплату в повному обсязі за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 37 549,25 грн. В зв`язку з вищевикладеним представник АТ «Запорізький завод феросплавів» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги у розмірі 37 549,25 грн. Позивач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання на його адресу копії ухвали про відкриття провадження. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 27.01.2017 року. Багатоквартирний будинок [ADDRESS] , не увійшов до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» у процесі приватизації, але перебуває на його балансі. Отже, АТ «ЗФЗ» починаючи з 30.05.1995 року є балансоутуимувачем вищезазначеного житлового будинку і відповідно до приписів нормативно-правових норм чинного законодавства забезпечує управління житловім будинком і забезпечує збереження такого майна. У багатоквартирному будинку (ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») договори на надання житлово-комунальних послуг укладаються між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі, якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Отже відповідно до вимог законодавства АТ «ЗФЗ» є балансоутримувачем житлового будинку та виконавцем житлово-комунальних послуг, у тому числі з централізованого опалення та постачання гарячої води та утримання будинку, утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, вивіз сміття, тощо. Починаючи з 27 січня 2017 року АТ «ЗФЗ» надає Відповідачу житлово-комунальні послуги на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуг», Закону України «Про теплопостачання», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Постанови Кабінету міністрів України від 20.05.2009 року №529, Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та інших нормативних актів. Відповідно до статей 67, 68 ЖК УРСР наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири приватного житлового фонду зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Щомісяця з 1 січня 2017 року по 31.12.2019 року АТ «ЗФЗ» нараховував Відповідачу плату за надані послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території, вивіз сміття, відповідно до діючих тарифів. Однак Відповідач не здійснював оплату в повному обсязі за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги в розмірі 37 549,25 грн., що підтверджується витягом з особового рахунку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають задоволенню в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору.

Outcome: approved