Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом та просить: припинити шляхом розірвання договір оренди землі від 03.03.2015, укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «Кримський» щодо земельної ділянки площею 4,9373 га, (кадастровий номер [NUMBER] ), яка знаходиться в межах Світанківської сільської ради; припинити шляхом розірвання договір суборенди землі від 24.10.2015, укладений між ТОВ «Кримський» та ТОВ «Агросвіт Фарм» щодо земельної ділянки площею 4,9373 га, (кадастровий номер [NUMBER] ), що знаходиться в межах Світанківської сільської ради. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач СТОВ «Кримський» 03.03.2015 уклали договір оренди вищевказаної земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності, строком на сім років, однак, в порушення умов цього договору орендар не зареєстрував договір у двомісячний термін після підписання, а зробив це лише 16.03.2016, через рік. Крім цього СТОВ «Кримський» майже одразу після підписання договору оренди та до його реєстрації уклав договір суборенди з ТОВ «Агросвіт Фарм», який зареєстрував пізніше - 02.06.2016 Фактично земельна ділянка була отримана ТОВ «Кримський» на початку березня 2015 року, однак акту приймання-передачі земельної ділянки, який згідно умов договору орендар мав би підписати з позивачем у триденний термін після його реєстрації, позивач не має. У позовній заяві також вказується, що відповідач СТОВ «Кримський» в порушення умов договору оренди невчасно і не в повному обсязі сплачує позивачу орендну плату та земельний податок. Представник позивача [PERSON] В. в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, зазначив, що відповідач до реєстрації договору оренди землі користувався земельною ділянкою незаконно, без правових підстав. І в цей час 24.10.2015 підписав з відповідачем з ТОВ «Агросвіт Фарм» договір суборенди. Вказані обставини є порушенням умов договору та закону, а тому просить розірвати ці договори. Позивач [PERSON] показав суду, що примірник акту приймання-передачі земельної ділянки він не отримував хоч дійсно підписав його, а примірник договору оренди землі від 03.03.2015 після його реєстрації, він отримав від керівника СТОВ «Кримський лише улітку 2016 року після неодноразових нагадувань. Така, безвідповідальність керівника СТОВ «Кримський» на етапі реєстрації договору і є підставою того, що він вирішив розірвати його та обробляти свою земельну ділянку самостійно. Представник відповідачів [PERSON] у відзиві на позов та в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Посилається на те, що на виконання договору від 03.03.2015 між СТОВ «Кримський» та [PERSON] 12.12.2015 було підписано акт прийому-передачі земельної ділянки. Пізніше, 16.03.2016 цей договір був зареєстрований у встановленому законом порядку, а тому з цього часу він є укладеним. Порушення строків реєстрації договору та передачі земельної ділянки мали місце до його реєстрації, тобто до набрання договором чинності, і такі процесуальні порушення не є істотними, що вплинули б на права орендодавця земельної ділянки, оскільки позивач весь час отримував орендну плату і ніколи не скаржився. Ставити вимоги про розірвання договору позивач може лише після того як такий договір вважається укладеним після його реєстрації 16.03.2016 і лише за умов, якщо мали місце істотні порушення умов договору іншою стороною. Представник відповідачів вказав, що в позовній заяві не наведено жодного доказу будь-яких порушень прав позивача за договором, після набрання ним чинності, а тому просив відмовити в задоволенні позову. Також представник відповідачів, вказав, що позивач знав або міг дізнатись про обставини, пов`язані з реєстрацією договору, на які він посилається як на підставу для його розірвання ще в 2015 році, а саме: після спливу двомісячного строку після підписання договору від 03.03.2016 або коли підписувався акт прийому-передачі земельної ділянки від 12.12.2015 року, однак до суду з даним позовом позивач звернувся лише у січні 2016 року, тобто після спливу трьох річного строку встановленого законом. Вислухавши представників сторін, позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11.02.2015 за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 4,9373 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , яка знаходиться на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с.18). З показань позивача [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що вказану земельну ділянку він успадкував після батька і на момент переходу до нього права власності вона перебувала в оренді у СТОВ «Кримський». Між новим власником земельної ділянки [PERSON] як орендодавцем та СТОВ «Кримський» як орендарем був укладений договір оренди землі строком з 03.03.2015 по 01.01.2023 та погоджено розмір орендної плати (а.с. 33-34). З показань позивача встановлено, що вищевказаний договір він укладав строком на сім років в той період, коли земля ще перебувала в оренді СТОВ «Кримський» за попереднім договором з покійним батьком, а тому він безперервно та постійно щороку до 31 грудня отримував орендну, незалежно від дати реєстрації цього договору. Будь-яких претензій матеріального характеру за договором оренди до відповідачів він не має, як не має претензій щодо умов використання земельної ділянки. 12.12.2015 між сторонами договору оренди землі був підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки, відповідно до якого Орендодавець [PERSON] передав Орендару СТОВ «кримський» у строкове платне користування земельну площею 4,9373 га (кадастровий номер [NUMBER] ), що знаходиться на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с.62). Відповідно до Інформаціі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.03.2016 здійснено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та СТОВ «Кримський». Строк дії договору оренди 7 років. 02.06.2016 здійснено реєстрацію договору суборенди, укладеного між СТОВ «Кримський» та ТОВ «Агросвіт Фарм» від 24.10.2015. Строк дії 7 років, у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди припиняється (а.с.19-20). Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3213169632018 від 18.12.2018 підтверджується той факт, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,9373 га (кадастровий номер [NUMBER] ), що знаходиться в межах Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, належить на праві приватної власності [PERSON] та перебуває в оренді у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальність «Кримський» (а.с.15-17). Відповідно до витягів з журналів обліку виплати орендної плати за 2016-2018 роки, наданих представником відповідачів, [PERSON] отримував орендну плату шороку (а.с.58-61) Зауважень з цього приводу в судовому засіданні позивач не висловив та не має зауважень щодо сплати відповідачем земельного податку . Пунктом 6 оскаржуваного Договору оренди землі визначений строк дії договору: з 03 березня 2015 року по 01 січня 2023 року. Після закінчення строку дії Договору орендар може поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про наміри продовжити його дію. Пунктом 30 Договору визначені права орендодавця, серед яких він може обмінюватись правом користування земельною ділянкою з орендаторами інших земельних ділянок, шляхом укладення між ними договорів суборенди відповідних ділянок. Відповідно до підпункту 5 пункту 31 Договору, у двохмісячний термін, після підписання сторонами цього договору, орендар зобов`язаний провести державну реєстрацію Договору оренди земельної ділянки, надати один екземпляр орендодавцю та копію відповідному органу державної податкової служби. Згідно з пунктом 19 Договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у триденний термін після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі. Відповідно до п. 40 Договору, цей Договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації. Відповідно до п.12 Договору, орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору не пізніше як у термін до 31 грудня кожного поточного року. Пунктом 35 Договору передбачені випадки припинення договору шляхом його розірвання, серед яких: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та чинним законодавством; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. Між сторонами існує цивільно-правовий спір, який випливає з договірних правовідносин та регулюється загальними нормами Цивільного кодексу України про правочин, зобов`язання та договір, а також спеціальним законодавством про оренду землі. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.1 ст. 202 ЦК України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). За правилами ч.1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору Статтею 652 ЦК України передбачені підстави для зміни або розірвання договору у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах. Право оренди землі це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч.1 ст. 93 ЗК України). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами\~договору оренди\~землі є: об`єкт\~оренди (кадастровий\~номер,\~місце розташування\~та розмір\~земельної ділянки); строк\~дії договору\~оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Частиною 5 статті 6 цього Закону передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до\~ст.8\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендована\~земельна ділянка\~або її\~частина може\~передаватися орендарем\~у суборенду\~без зміни\~цільового призначення,\~якщо це\~передбачено договором\~оренди або\~за письмовою\~згодою орендодавця\~(крім\~випадків,\~визначених законом).\~Умови договору\~суборенди земельної\~ділянки повинні\~обмежуватися умовами\~договору оренди\~земельної ділянки\~і не\~суперечити йому. Строк\~суборенди не\~може перевищувати\~строку,\~визначеного договором\~оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 17 цього Закону об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.3 ст.19 Закону України «Про оренду землі» при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років. Згідно з\~абз.1\~ч.1\~ст.31\~Закону\~України «Про\~оренду\~землі»\~договір оренди\~землі\~припиняється\~в разі закінчення строку, на який його було укладено. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (ч.4 ст. 32 Закону). Відповідно до ч.1 ст.32 цього Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом\~України та іншими законами України. Одним з обов`язків орендаря, що визначені в ст. 25 Закону України «Про оренду землі» є обовязок приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Встановлені в судовому засіданні обставини справи, зміст спірних правовідносин та аналіз законодавства, яким вони регулюються, дають суду підстави дійти висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. За правилами ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч.1 ст.13 ЦК України). Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, серед іншого, є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права є припинення правовідношення. Саме його обрав позивач, заявивши до відповідача вимоги про розірвання договору. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна особа повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. Встановлених цим Кодексом (ч.2 ст.12 ЦПК України) Суд погоджується з аргументами позивача, що зволікання відповідача з реєстрацією права оренди земельної ділянки на підставі договору, є порушенням орендарем обов`язку визначеного договором, де передбачено здійснити державну реєстрацію договору у двомісячний строк після його підписання. З огляду на пояснення позивача та наявні письмові докази, суд дійшов до переконання, що невиконання відповідачем цього обов`язку у строк, визначений договором, не призвело до порушення майнових прав позивача, оскільки судом не встановлено фактів переривання у виплаті позивачу орендної плати, несплати податків, не використання земельної ділянки, або використання її не за призначенням. Крім цього, враховуючи, що строк дії договору оренди землі визначений конкретною датою 01.01.2023, цей строк не змінюється внаслідок порушенням орендарем визначеного в договорі терміну реєстрації речового права оренди землі. Водночас, вбачається порушенням немайнового права та інтересу власника земельної ділянки, зокрема: щодо оформлення ( реєстрації) у встановленому законом порядку та у строк передбачений договором правового статусу належної позивачу земельної ділянки, а саме: перебування її в оренді. З врахуванням обставин справи та положень ст. 200 ЦК України позивач є суб`єктом відносин в сфері інформації в частині внесення відомостей до Державного реєстру речових прав про використання належної йому земельної ділянки іншою особою на правах оренди та на підставі відповідного договору, а тому може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої таким правопорушенням. Про вищевказане порушення позивач міг дізнатися 03.05.2015, по закінченню двомісячного строку від дня підписання договору, однак до суду він звернувся 28.12.2018, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України і про поновлення цього строку не просив. Аргументи представника відповідачів, що позивач безпідставно обрав спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів шляхом розірвання договору оренди землі та договору суборенди, заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Позивачем не доведено, що після державної реєстрації права оренди за договором, що мало місце 16.03.2016, орендар чи суборендар порушив умови договору, або взяті на себе обов`язки і, що таке порушення завдало істотної шкоди другій стороні, внаслідок чого позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору. Позивачем також не доведено, що не виконання відповідачем обов`язку орендаря щодо державної реєстрації договору оренди у двомісячний строк, як визначено договором, мало наслідком таку істотну зміну обставин, що якби він міг це передбачити, то не уклав би договір або уклав його на інших умовах. Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту цивільного права є невиправданим щодо міри відповідальності відповідачів, оскільки з огляду на обставини справи він не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначеним в ст.3 Цивільного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed