Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Представник позивача 27.02.2020 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради про встановлення факту належності в цілому житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнання права власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування викладених позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки площею 2,9779 га., яку позивач успадкувала за законом як спадкоємець першої черги. Також до спадкового майна померлої [PERSON] відноситься житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Відповідно до Довідки БТІ № 858 від 06.11.2019 року житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , належав [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого Кілійським міськвиконкомом 24.03.1978 року. Відповідно до вказаного Свідоцтва про право власності від 24.03.1978 року житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , належав колгоспному двору, головою якого є громадянка [PERSON] , але оригінал зазначеного свідоцтва загублений. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок від 09.08.2019 року - житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , складається з: літ. А1 - житловий будинок (загальною площею 41,1 кв. метра, житловою площею 28,6 кв. метра), літ. Б1 - кухня, літ. В1 - сарай, літ Г1 - літня кухня, літ. Д1 - навіс, літ. - Е1 - сарай, літ. Ж1 - навіс, літ. З1 - убиральня, № 1-6; І - надвірні споруди. Відповідно до Виписки з Рішення Виконкому Кілійської міської ради народних депутатів №263 від 29.08.1996 року [PERSON] було передано безоплатно земельну ділянку площею 0.30 га, розташовану в [ADDRESS] . Згідно письмового повідомлення нотаріуса від 20.02.2020 року, Позивач не може отримати Свідоцтво про право на спадщину у вигляді вищевказаного житлового буднику, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на будинок. Позивач, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вони просять справу розглядати за їх відсутності, а також зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Кілійської міської ради Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої позов просить провести засідання без його участі, позовні вимогами визнають у повному обсязі. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] померла [PERSON] , актовий запис №626, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 14.11.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого рос. «гор. Килия, Рай Бюро ЗАГС», рос. « [PERSON] » народилася [INFO] , актовий запис № 215, батьками якого записані: рос. « [PERSON] и [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого рос. «Килийское Райбюро ЗАГС», рос. « [PERSON] » народився [INFO] , актовий запис № 160, батьками якого записані: рос. « [PERSON] и [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого рос. «г. Килия, Рай ЗАГС Килийского района Одесской области», актовий запис № 133, рос. « [PERSON] и [PERSON] » зареєстрували шлюб 22.08.1981 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - рос. « [PERSON] ». Як вбачається зі Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого рос. «г. Килия, Рай ЗАГС Килийского района Одесской области», 02.06.1982 року « [PERSON] и [PERSON] » розірвали шлюб, актовий запис № 133. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який був виготовлений 09.08.2019 року КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , складається з: літ. А1 - житловий будинок (загальною площею 41,1 кв. метра, житловою площею 28,6 кв. метра), літ. Б1 - кухня, літ. В1 - сарай, літ Г1 - літня кухня, літ. Д1 - навіс, літ. - Е1 - сарай, літ. Ж1 - навіс, літ. З1 - убиральня, № 1-6; І - надвірні споруди. Відповідно до Свідоцтва на право приватної власності, виданого 24.03.1978 року, Кілійським міськвиконкомом, весь житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, голова якого являється гр. [PERSON] . Згідно довідки № 858, виданої КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» 06.11.2019 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 24.03.1978 року. Як зазначається у виписці з рішення Кілійської міської Ради народних депутатів № 263 від 29.08.1996 року, [PERSON] отримала земельну ділянку для ведення власного господарства у приватну власність безоплатно за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,30 га. Згідно інформації, наданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради від 28.11.2019 року, у зв`язку з відсутністю книги обліку членів колгоспу та їх сімей по [ADDRESS] не має можливості видати довідку про склад колгоспного двору станом на 16.04.1991 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Богачової Н.М. щодо складу спадкоємців, після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO], [INFO] була заведена спадкова справа №170/2019. Спадкоємцем за законом - дочка, [PERSON] [INFO] , зареєстрована за місцем проживання [ADDRESS] . У витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.11.2019 року вказано, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 5122310100:01:005:0042 та площею 2,9779 га є [PERSON] . У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до п.п 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

Outcome: approved