Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про здоров'я дітей, фізичний, етичний і духовний розвиток, більше того має алкогольну залежність, а тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей . В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції держави-сторони докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також згідно з положеннями ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає у [ADDRESS], має двох неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач власного житла не має, не займається вихованням своїх дітей, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, що стверджується висновком Служби у справах дітей при Чернівецькій РДА у Вінницькій області про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]. Діти [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку служби у справах дітей, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах через невиконання батьками своїх обов'язків. Рішенням Чернівецького районного суду від 09.12.2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] На даний час діти перебувають на тимчасовому утриманні своєї бабусі - [PERSON], жительки [ADDRESS], яка матеріально дітей підтримує та займається їх фізичним та духовним розвитком. Згідно довідки №612 від 20.09.2013 року, виданої виконкомом Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, відповідач вихованню дітей не приділяє уваги, зловживає спиртними напоями та ніде не працює (а.с. 3). З довідки №776 від 16.12.2013 року, виданої виконкомом Березівської сільської ради, Чернівецького району, Вінницької області слідує, що батько - [PERSON] з сім'єю не проживає, вихованням дітей не займається, ніде не працює та зловживаю спиртними напоями (а.с. 9). З акту обстеження матеріально-побутових умов від 18.09.2013 року, видно, що [PERSON] власного житла не має, земельної ділянки на території сільської ради не має. Зловживає спиртними напоями (а.с.10). Відповідно до п. 16, 15 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Згідно зі ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач [PERSON] є працездатним, інших утриманців не має, а тому спроможний утримувати своїх дітей. З огляду на викладені обставини заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи із засад диспозитивності, в тому числі і в частині стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved