Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2018 по 30.06.2021 у сумі 17777,01 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі є батьками та законними представниками неповнолітньої власниці квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , в яку Концерн «Міські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення. Позивачем за вказаною адресою за період з 01.112018 по 30.06.2021 було надано послуги з централізованого опалення на загальну суму 17777,01 гривень. Відповідачами за вказаний період нарахування не сплачувались взагалі, а тому станом на день звернення з позовом до суду сума накопиченої непогашеної заборгованості за вказаний період становить 17777,01 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачів разом з понесеними ним судовими витратами у вигляді судового збору. Відповідачі відзив на позов не подали. Ухвалою суду від 10.09.2021 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Відповідачі повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення копій ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками та судових повісток рекомендованою поштовими відправленнями за їх місцями проживання, зареєстрованими у встановленому законом порядку. Поштові повідомлення повернулись до суду з відмітками на Довідках (Ф.20) «Адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 та п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідачі є повідомленими про розгляд справи належним чином. Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиви, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власницею 31/200 часток квартири [ADDRESS] , та співвласницею 31/100 часток цієї квартири, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП № 270184026 від 12.08.2021. Іншими співвласниками вказаної квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Довідки щодо заборгованості за надані послуги та розрахунку боргу за послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на співвласника квартири [PERSON] , позивач за період часу з 01.11.2018 по 30.06.2021 надавав послуги з централізованого опалення за адресою вищевказаної квартири в сумі 17777,01 гривень. Споживачами послуга не оплачувалась взагалі. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 1875-IV), який діяв до 30.04.2019, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У ст. 1 Закону № 1875-IV зазначено, що для цілей цього закону власником є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Аналогічні норми містить ст. 1 Закону № 2189-VIII. Відповідно до п. .22 ст. 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; Згідно зі ст. 13 Закону № 1875-IV, ст. 5 Закону № 2189-VIII, позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно зі ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Крім цього, ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено в ст. 322 ЦК України. Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між позивачем та співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , за яким проводились нарахування. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховний Суд України по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013 року, відповідно до якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач наполягає, що співвласниця квартири [PERSON] є малолітньою особою, а тому належними відповідачами у справі є її батьки - [PERSON] та [PERSON] , які є законними представниками власника. При цьому, відповідно до витягів з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 09.09.2021 відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] - за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1, 5 7 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суду не надані докази зазначених вище обставин, на які посилається в позові позивач, а саме, що співвласниця квартири [PERSON] є малолітньою особою, а її законними представниками є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Суд позбавлений можливості встановити вказані обставини, які мають першочергове значення для правильного вирішення справи, оскільки мають довести правомірність вимог позивача до відповідачів. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, а отже у його задоволенні необхідно відмовити у зв`язку з не доведенням позивачем правомірності його вимог до відповідачів. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed