Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Представник Моторно (транспортне) страхового бюро України (далі МТСБУ) 06 серпня 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 12 липня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів, серед яких були автомобіль марки «Chevrolet» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіль марки КІА державний номер [NUMBER] . Постановою суду від 21 вересня 2016 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. [PERSON] своєчасно звернувся до МТСБУ із повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. МТСБУ виплатило [PERSON] відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 28 883 грн. 18 коп., згідно платіжного доручення № 8710рв від 11 листопада 2016 року та 580 грн. 24 коп. витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, згідно платіжного доручення № 574рв від 20 вересня 2016 року. 18 червня 2016 року за вих. № СУ/004953/4 [PERSON] був направлений лист з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 29 463 грн. 42 коп. Однак вказану суму не сплачено. Просила стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ 29 463 грн. 42 коп. та судові витрати у виді судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, сповіщалася судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надала суду заяву про підтримання заявлених вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзиву не надав. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено судом, що 12 липня 2016 року близько о 16 год. 50 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки «Chevrolet» державний номер [NUMBER] , біля будинку 96 по пр. Московському в м. Харкові, не врахував дорожніх обстановин та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого, скоїв зіткнення з автомобілем SUZUKI SWIFT, від чого автомобіль SUZUKI SWIFT відкинуло вперед на автомобіль марки КІА державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив п.13.1\~Правил дорожнього руху\~України. Вина [PERSON] встановлена постановою Комінтернівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2016 року (а.с. 10). Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене вина водія [PERSON] , який керував марки «Chevrolet» державний номер [NUMBER] , у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною згідно постанови Комінтернівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2016 року і ніким не заперечена. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки КІА\~державний номер\~ [NUMBER] [PERSON] , завдано матеріальних збитків. Згідно звіту № 791 про оцінку майна, вартість відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля марки КІА державний номер [NUMBER] , з врахуванням\~значення коефіцієнта\~фізичного зносу\~складників (без\~ПДВ),\~складає 25503\~грн.\~32\~коп. (а.с. 16-23). Відповідно до квітанції до прибуткового касового ордера № 14 від 03 жовтня 2916 року ремонт (рихтовочно-покрасочні роботи) авто марки КІА\~державний номер\~ [NUMBER] здійснено ФОП Агабанян на суму 32690 грн. 00 коп. (а.с.42). З матеріалів справи вбачається, що на час здійснення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку із відсутністю у відповідача вказаного договору заява про виплату страхового відшкодування від 03 жовтня 2016 року подана власником пошкодженого транспортного засобу [PERSON] до МТСБУ (а.с. 15). 10 листопада 2016 року МТСБУ видало наказ про відшкодування [PERSON] шкоди з фонду захисту потерпілих, у розмірі 28883 грн. 18 коп. (а.с. 46). Як зазначено у платіжному дорученні від 11 листопада 2016 року за № 8710рв МТСБУ сплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 28883 грн. 18 коп. (а.с. 50). Відповідно до платіжного доручення від 21 вересня 2016 року за № 574рв МТСБУ сплатило послуги аварійного комісара у розмірі 580 грн. 24 коп. (а.с. 50). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Таким чином, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Згідно п. 40.3. ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] добровільно не сплатив МТСБУУ суму матеріальної шкоди у порядку регресу, суд доходить висновку, що є підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, суд покладає судовий збір на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved