Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Представник позивача за дорученням [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 19403 гривні 35 копійок. В обґрунтування позову зазначила, що 29 березня 2013 року близько 17 години 10 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по провулку Ватутіна в м. Одеса, при виїзді з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем. Вина відповідача у скоєнні ДТП доведена і підтверджується постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 16 травня 2013 року. В результаті вказаної вище ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. В результаті ДТП власнику автомобіля [NUMBER] завдано матеріальної шкоди на суму 18753 гривні 35 копійок. Крім того, потерпілим були понесені витрати на експертизу в розмірі 650 гривень. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не буда відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння ДПТ відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільоно-правової відповідальності власників наземних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 19403 гривні 35 копійок. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 19403 гривні 35 копійок, судовий збір в розмірі 1378 гривень 00 копійок. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) в судове засідання не зявився. Надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відстуністю (а.с.4). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові конверти, які повернулись на адресу суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 31, 34). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається особі за адресою її місця проживання, перебування або реєстрації, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З довідки з Тарутинського районного сектору ГУДМС України в Одеській області вбачається, що [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованим за адресою : [INFO] (а.с. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 16 травня 2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністратвне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень в дохід держави (а.с. 9). Внаслідок ДТП, скоєнного [PERSON] отримав механічні пошкодження автомобіль [NUMBER]. 01 липня 2013 року потерпілий [PERSON] звернувся з заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної під час ДТП (а.с.8), до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2295077, строк дії з 12 березня 2013 року по 11 березня 2014 року (а.с. 11). Згідно висновку №338/2013 від 24 квітня 2013 року, розмір завданих [PERSON] збитків складає 18753 гривні 35 копійок (а.с. 14-18) . З копії квитанції до прибуткового касового ордера №25-07 від 19 липня 2013 року вбачається, що позивачем було сплачено 650 гривень 00 копійок за проведення експертизи (а.с.21). Відповідно до платіжного доручення №1/1-20838 від 09 жовтня 2013 року (а.с.22), потерпілий [PERSON] отримав 19403 гривні 35 копійок строхового відшкодування згідно наказу №3522 від 08 жовтня 2013 року (а.с. 23). Відповідно до п.п. 38.1.1. п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхування або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу законні та обґрунтовані , а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 гривень 00 копійок, згідно платіжного доручення № 41432 від 18 лютого 2016 року (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved