Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

представник позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з уточненням просить стягнути з відповідача виплату, що належить позивачу у зв'язку із несвоєчасним проведенням з позивачем розрахунку при звільненні у сумі 17702,42 грн. та судовий збір стягнути з відповідача. В обґрунтування позову покликається на те, що позивач з 03.01.2012 перебував у трудових відносинах із відповідачем, однак 22.11.2013 звільнився за угодою сторін (ст.36 КЗпП України). У день звільнення з ним не було проведено усі розрахунки, а тому утворилась заборгованість по заробітній платі у розмірі 7745,30 грн., яку відповідач сплатив 13.10.2014, згідно з довідки останнього. Відтак, оскільки відповідач не провів усіх розрахунків у день звільнення, просить стягнути середній заробіток за період з 22 листопада 2013 по 13 жовтень 2014 року, згідно з поданого розрахунку відповідача від 06.11.2014, що становить у розмірі 17702,47 грн., а позов задовольнити повністю. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги та просить такі задовольнити повністю. У судовому засіданні представник відповідача визнав уточнені позовні вимоги; обставини викладені в позові та наведені у суді відповідають дійсності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що з 03 січня 2012 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, обіймаючи посаду диспетчера (охоронні системи) відділу охорони, однак наказом товариства від № 70/0-ВК від 21.11.2013 звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п.36 КЗпП України. Так, відповідачем станом на 13 жовтня 12014 року виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі у повному обсязі у суму 7745,31 грн. повністю. Разом із тим, відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995 р. №100 (із змінами і доповненнями) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Так, відповідачем подано розрахунок середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 22.11.2013 по 13.10.2014, що становить у розмірі 17702,47 грн. Такий розрахунок підтвердив представник позивача, а відтак, такий приймається судом до уваги. За таких обставин суд вважає, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, а тому, у відповідності до вимог ст.ст.116, 117 КЗпП, суд приходить висновку, що оскільки позивачу у день звільнення не було виплачено усіх сум, що йому належали до виплати, розмір невиплаченої заробітної плати на користь позивача визначений товариством та позивачем не оспорювався, фактичний розрахунок із позивачем проведено 13.10.2014, а відтак суд приходить висновку, що позов підставний та обґрунтований, а тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 22.11.2013 по 13.10.2014 у розмірі 17702,47 грн. (з урахуванням усіх обов'язкових платежів і зборів, які підлягають відрахуванню з заробітної плати), а позов задовольнити повністю. Згідно з п.2 ст.367 ЦПК України допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць. Крім того, відповідно до ст.233 КЗпП позов подано до районного суду з дотриманням встановлених строків. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд дійшов до наступного. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави. На підставі викладеного, ст. ст.116, 117, 233 КЗпП України, п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995р. №100, постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року та

Outcome: approved