Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області, Лубенської міської ради, третя особа друга Лубенська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позові вказав, що 24 липня 2014 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом ДРАЦСу по місту Лубни, про що складено відповідний актовий запис за № 452 . Після смерті матері позивача, відповідно до заповіту від 13.01.2006 р., посвідченого державним нотаріусом [PERSON], спадщину прийняв позивач - [PERSON] (спадкова справа № 274/2014). В склад спадщини входили 1/2 частина житлового будинку та господарських будівель і споруд, а також 1/2 частина приватизованої земельної ділянки площею 0.0988 га. з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану за адресою м. Лубни вул. Заміська, 18. Інша 1/2 частка будинку та земельної ділянки належить позивачу на правах особистої власності. Коли позивач звернувся до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про надання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з господарським будівлями і спорудами проблем не виникло, а що стосується частини приватизованої земельної ділянки, то постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії 325/02-31 від 17.04.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину на частину приватизованої земельної ділянки, оскільки позивачем було надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку (Державний акт про право приватної власності на землю), який не має кадастрового номера та в якому не вказані частки кожного з співвласників, оскільки ділянка є спільною сумісною власністю. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Відповідно до [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.05.2015 року № 108/6-15 вартість її складає 91 191.95 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги уточнив і просив визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на ? частину земельної ділянки, що розташована за адресою м. Лубни вул. Заміська, 18 після смерті [PERSON], яка померла 24.07.2014 року , про що надав судові письмову заяву. Представники Управління Держземагенства у Лубенському районі та Лубенської міської ради в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду дані відповідачі були повідомлені судом завчасно та належним чином. На адресу суду направили заяви, відповідно до змісту яких просили суд розглянути справу без їх участі . Проти задоволення позову не заперечували . Третя особа, а саме друга Лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, просила суд розглянути дану справу без їх участі, при вирішенні позову покладаючись на думку суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2014 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом ДРАЦСу по місту Лубни, про що складено відповідний актовий запис за № 452(а.с.6). Після смерті матері позивача, відповідно до заповіту від 13.01.2006 р., посвідченого державним нотаріусом [PERSON], спадщину прийняв позивач - [PERSON] (спадкова справа № 274/2014). В склад спадщини входили 1/2 частина житлового будинку та господарських будівель і споруд, а також 1/2 частина приватизованої земельної ділянки площею 0.0988 га. з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовані за адресою м. Лубни вул. Заміська, 18. Інша 1/2 частка будинку та земельної ділянки належить позивачу на правах особистої власності. Коли позивач звернувся до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про надання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з господарським будівлями і спорудами проблем не виникло, а що стосується частини приватизованої земельної ділянки, то постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії 325/02-31 від 17.04.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину на частину приватизованої земельної ділянки, оскільки позивачем було надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку (Державний акт про право приватної власності на землю), який не має кадастрового номера та в якому не вказані частки кожного з співвласників, оскільки ділянка є спільною сумісною власністю ( а.с. 14). Згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Відповідно до [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.05.2015 року № 108/6-15 вартість її складає 91 191.95 грн. Згідно ст. 1299 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені . Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини . Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу права на спадкування за мають діти спадкодавця. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового при значення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну ділянку в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved