Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною. В обґрунтування заявлених вимог представник заявника посилається на те, що з 03.06.2014 року в Комунальній установі Панютинський психоневрологічний інтернат, зареєстрований, постійно мешкає та знаходиться на повному державному забезпеченні [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальної (експертної) комісії серії 12 ААА № 460845 від 27.04.2017 року [PERSON] було визнано інвалідом ІІ групи безстроково, в зв`язку з чим він потребує постійного нагляду та догляду. Він страждає на шизофренію, параноїдна форма, безперервний перебіг. Емоційний тип дефекту F20.00. Доступний формальному контакту. Орієнтований всебічно, правильно. Мислення паралогічне зі структурними порушеннями. Пам`ять, інтелект понижені. Емоційно спустошений. Поведінка неадекватна. Інструкції виконує вибірково. Критика до стану формальна. На підставі вищевикладеного, просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Представник заявника в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити без участі представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує, вирішення справи залишила на розсуд суду. Особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - [PERSON] , з урахуванням стану здоров`я, в судове засідання не викликалася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, суд доходить висновку про задоволення заявлених вимог, зважаючи на таке. Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Судом встановлено, що з 03.06.2014 року в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат» зареєстрований, постійно мешкає та знаходиться на повному державному забезпеченні [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної (експертної) комісії серії 12 ААА № 460845 від 27.04.2017 року [PERSON] було визнано інвалідом II групи безстроково /а.с.7/. Як вбачається з довідки Комунальної установи «Панютинський психоневрологічний інтернат» від 25.02.2020 року, [PERSON] страждає на шизофренію, параноїдна форма, безперервний перебіг /а.с.8/. Статтею 30 ЦК України встановлено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 307 від 14.07.2020 року, [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми. Відповідно до свого психічного стану нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а.с. 29-31/. Отже, є законні підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки він внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Недієздатний [PERSON] знаходить на повному державному забезпеченні та перебуває у Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат», до виконавчого комітету, як органу опіки та піклування письмових заяв про намір стати опікуном над [PERSON] не надходило. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільним опіку над недієздатним [PERSON] , [INFO] , здійснювати закладу охорони здоров`я, або закладу соціального захисту населення, в якому перебуває недієздатний.

Outcome: approved