Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою 20.08.2018. Уточнивши вимоги просив суд встановити юридичний факт, що [PERSON], дівоче прізвище якої «Трошина», яка померла 28.10.2002 року, є рідною дочкою [PERSON], померлої 17.06.2003. В обґрунтування заяви вказував, що 17.06.2003 померла рідна баба заявника [PERSON], якій за життя, як члену колишнього ВАТ ППЗ «Христофорівський», належало право на земельну частку (пай), розміром 3,04 умовних кадастрових гектара, на території Софіївської (Валівської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Його мати [PERSON], яка доводилася рідною дочкою [PERSON], померла 28.10.2012, у звязку з чим, в порядку ч.2 ст. 529 ЦК України, він набуває право на спадкування після смерті баби [PERSON] Однак, при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON], йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю документів які б підтверджували факт родинних відносин між його матірю та бабою. У звязку з чим, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, який має юридичне значення для набуття ним права на спадкове майно. \~ \~ \~ \~Представник заявника до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника. На уточнених вимогах наполягав та просив їх задовольнити (а.с. 37). Заінтересована особа Софіївська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, при цьому участь свого представника в розгляді справи не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 34). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], померлої 28.10.2002 (а.с. 11), що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 7), згідно якого його матірю є [PERSON] [PERSON], прізвище «Чорновол» набула в результаті зміни прізвища при реєстрації шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 10). Дошлюбне прізвище [PERSON] «Трошіна» (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 9, 41), її матірю вказана [PERSON]. Однак, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] [INFO], актовий запис про її народження поновлювався на підставі актового запису № 173 від 07.05.1959 року (а.с. 41). Згідно запису акта про народження № 173 від 07.05.1959, матірю [PERSON] 08.05.1941року народження, є [PERSON] (а.с. 43). Вказаний факт підтверджується також актом депутата Софіївської сільської ради Криворізького району, складеного на підставі пояснень свідків (а.с. 15). В підтвердження факту, що [PERSON] є матірю [PERSON], вказує і текст заповіту від імені [PERSON], відповідно до якого вона заповідала своє майно онукам [PERSON] та [PERSON], які є синами [PERSON] (а.с. 7, 26-28). Аналізуючи вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що матірю [PERSON] є [PERSON], а зазначення в свідоцтві про народження [PERSON] прізвища її матері як «Трошина», мало місце в результаті допущення описки при відновленні свідоцтва про народження (а.с. 9, 41-43). [PERSON] померла 17.06.2003, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 519706 виданим виконавчим комітетом Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 18.06.2003, а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 8, 39-40). За життя [PERSON] їй належало право на земельну частку (пай), розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності ВАТ ППЗ «Христофорівський», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0278697 (а.с. 12). На підставі вказаного сертифікату [PERSON] не отримувала державний акт про право власності на землю, що підтверджується довідкою Відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с. 31). При зверненні [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби [PERSON], постановою державного нотаріуса Шостої криворізької нотаріальної контори від 27.11.2017 йому відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з не підтвердженням факту родинних відносин між його померлими матірю [PERSON] та бабою [PERSON] (а.с. 13). Не підтвердження факту родинних відносин між матірю та бабою [PERSON], є обставиною, яка перешкоджає реалізації ним права на спадкове майно. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Дослідивши в судовому засіданні кожен доказ по справі на предмет його належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів - на предмет достатності, суд приходить до висновку про доведення в судовому засіданні юридичного факту, що [PERSON], дошлюбне прізвище якої «Трошина», є рідною дочкою [PERSON], померлої 17.06.2003, а тому уточнені вимоги заявника підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved