Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Представник позивача 11.07.2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення, а саме просить суд: стягнути з [PERSON] борг у сумі 4121,45 грн. станом на 01.05.2012 року та судовий збір у розмірі 239,40 грн на користь позивача, посилаючись на те, що [PERSON] являючись абонентом КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» не сплачувала послуги теплопостачання належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.134). Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що [PERSON] послуги теплопостачання взагалі не отримувала. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд прийшов до наступного. По справі 26.11.2014 року судом була оголошена перерва для надання позивачем доказів в обґрунтування своїх вимог , однак станом на 23.12.2014 року позивачем не надано суду необхідних доказів. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Ці обставини підтверджуються копією паспорту [PERSON],[INFO], та адресною довідкою Білгород-Дністрвоського РВ ГУДМС України в Одеській області від 18.07.2013 року (а.с.13,18а) Згідно розрахунку заборгованості, складеного начальником абонентського відділу Дмитрієнко О.І., заборгованість [PERSON] станом на 01.05.2012 року складає 4121,45 грн. (а.с.3). Відносини щодо постачання теплової енергії регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24 червня 2004 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно статті 24 Закону України «Про теплопостачання», статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 8 Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставці холодної і гарячої води та водовідведення, затверджених постановою KM України від 21 липня 2005 року № 630, укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є обовязком споживача. Ухилення відповідача від укладення договору не звільняє його від сплати за фактично надані та спожиті комунальні послуги, оскільки обовязок по сплаті цих послуг випливає перш за все із закону. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Представник відповідача в судовому засіданні посилалась на неналежне надання послуг теплопостачання з вини теплопостачальної організації. В обґрунтування своїх тверджень надала до суду копії актів про порушення режимів теплопостачання від 30.03.2011 року, 25.02.2011 року, 29.12.2010 року, 31.03.2010 року, 28.02.2010 року, 29.01.2010 року, 28.12.2010 року, 29.01.2006 року, 24.12.2008 року, 26.11.2008 року, 23.03.2009 року, 23.02.2009 року, 23.01.2009 року, 24.12.2009 року, 30.11.2009 року, копії заяв директору КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» від голови ОСМД «Гемопласт» щодо неналежної якості теплопостачання від 30.01.2006 року, акти претензії та витяг з журналу обліку теплової енергії будинку по вул. Перемоги,14 (а.с.76-126). Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на обставини справи, відсутність договору про надання послуг теплопостачання з відповідачем та згідно наданих доказів про неналежне постачання вищевказаних послуг,поданих представником відповідача та відповідно відсутність доказів, що спростують твердження відповідача, суд вважає недоведеним вимоги, на які посилається позивач в обгрунтування свого позову .

Outcome: dismissed