Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 100 000 грн., а також суму судових витрати. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про відкладення слухання справи у зв'язку з його мобілізацією до лав збройних сил України. При вирішенні питання про поважність неявки відповідача та його представника в судове засідання, суд керується наступним. Згідно з ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на один місяць. З матеріалів справи вбачається, що справа тривалий час не може знайти свого вирішення. Відповідач ігнорує виклики в суд, в судове засідання не з'являється, рухом справи не цікавиться, про причини неявки суд не повідомляють та заяв про можливість розгляду справи у їх відсутність до суду не направляв. Систематична неявка відповідача у судові сідання без належного обґрунтування поважності їх причин свідчить про неналежне виконання ними процесуальних обов'язків, що є порушенням ч.3 ст. 27 ЦПК України. Враховуючи конкретні обставини справи, встановлені ст. 157 ЦПК України строки розгляду справи та те, що повторна неявка сторін без поважних причин згідно ст. 169 ЦПК України не тягне відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, та відповідача оскільки вказані обставини не перешкоджають приймати участь особисто відповідачу [PERSON] і надавити пояснення по справі, або ж укласти угоду із іншим представником. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 01 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики на суму 100 000,00 грн. зі строком повернення до 01 вересня 2013 року. На підтвердження укладення договору позики та факту отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 100 000,00 грн., [PERSON] власноруч була написана письмова розписка від 01.08.2013 року. Зобов'язання щодо повернення коштів відповідач не виконав і на письмову претензію від 05 вересня 2013 року, надісланої йому [PERSON], жодним чином не відреагував і до цього часу кошти не повернув. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1047 ЦК України «на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей». Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України «якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом», що відповідає нормам ст. 625 ЦК України. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 100 000 грн. 00 коп., таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] суми боргу за договором позики обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору у розмірі 1000,00 грн. сплачені ним при поді позову.

Outcome: approved