Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Бондаренко І.А. (діє на підставі ордеру серії КР № 112901 від 22.04.2020 року) в інтересах заявника звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 2012 року по [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла його (заявника) мачуха [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, у 2012 році, після того як батько заявника дуже хворів, останній (заявник) переїхав проживати до [ADDRESS] , де проживав та вів спільне господарство спочатку з батьком [PERSON] та його дружиною [PERSON] , а коли батько [INFO] помер, він (заявник) залишився проживати разом з мачухою [PERSON] до її смерті, тобто до [INFO] .Також, зазначено, що у встановлений законом строк заявник звернувся до державного нотаріуса Маловисківської районної державної нотаріальної контори Ліпінської С.Г. із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав ненадання ним доказів того, що він ( [PERSON] ) проживав разом з [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини, у зв`язку з чим виникла необхідність в судовому порядку в порядку встановити вищезазначений юридичний факт, з метою прийняття ним (заявником [PERSON] ) спадщини за законом як спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29.04.2020 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Заявник [PERSON] та в його інтересах представник - адвокат Бондаренко І.А. в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, зазначених у ній, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської областів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надходило. Заслухавши заявника [PERSON] та в його інтересах представника - адвоката Бондаренко І.А., свідків, зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , батьком якого був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.11.2017 року, актовий запис за №367. Судом також встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з 01 квітня 1957 року, актовий запис №15, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00021040878 від 21 вересня 2018 року. Відповідно до довідки, виданої Новогригорівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області 28.02.2020 року за № 173, згідно з записом в погосподарській книзі №1 особовий рахунок № [NUMBER] за померлим [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який народився в селі Хмельове, Маловисківського району, Кіровоградської області, числиться житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця, за вищевказаною адресою була зареєстрована та проживала дружина померлого [PERSON] , [INFO] , з 07 липня 1966 року по день смерті [INFO] . Заповіт від імені гр. [PERSON] був посвідчений в Новогригорівській сільській раді, Маловисківського району, Кіровоградської області за реєстровим № 4 від 28 січня 1999 року, який по даний час не змінено і не скасовано. Громадянин [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , з 02 грудня 1964 року по день смерті, що підтверджується записом в вище зазначеній погосподарській книзі Новогригорівської сільської ради, Маловисківського району, Кіровоградської області. Заявник [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги (син спадкодавця) після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , 06 червня 2018 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 328, яке видане державним нотаріусом Маловисківської районної державної нотаріальної контори Ліпінською С.Г., та за яким, спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Крім того, свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу Ѕ частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] 06 червня 2018 року видано дружині спадкодавця [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №329. Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2019 року, актовий запис за №5. Згідно з записом в погосподарській книзі №5 особовий рахунок № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , яка народилась в селі Хмельове, Маловисківського району, Кіровоградської області, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 07 липня 1966 року по день смерті [INFO] . На день смерті спадкодавця у вищезгаданому будинку ніхто не зареєстрований. Заповіт від імені [PERSON] в Новогригорівській сільській раді, Маловисківського району, Кіровоградської області не посвідчувався, про що свідчить довідка Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області №174 від 28.02.2020 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . 24 липня 2019 року за заявою про прийняття спадщини, яка подана [PERSON] Маловисківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області було заведено спадкову справу за № 236/2019 до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини та/або видачі свідоцтва про право на спадщину не надходило. Постановою №14/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 лютого 2020 року, винесеною державним виконавцем Маловисківської районної державної нотаріальної контори Ліпінською С.Г., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , що була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та померла [INFO] , з тих підстав, що [PERSON] , є сторонньою особою для спадкодавця [PERSON] , тобто не є спадкоємцем ні за законом(ст.ст.1261-1266 ЦК України), ні за заповітом, так як заповіт від імені спадкодавця за життя не складався. У постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18-ц суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Тим самим, з копії спадкової справи № 56977025, номер у нотаріуса 236/2019 від 24.07.2019 року вбачається відсутність інших заяв про прийняття спадщини, окрім, заяви заявника [PERSON] , а тому, підстав для висновку про наявність спору про право немає. В свою чергу, заявник, звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження, просив встановити юридичний факт - факт його постійного спільного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , вказавши, що даний факт має для нього юридичне значення, так як надає йому можливість оформити спадкові права, подавши нотаріусу документ, який підтверджує факт його (заявника) проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він проживає за адресою [ADDRESS] . Зазначив, що батьки заявника [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку [ADDRESS] , в свою чергу, заявник часто приїжджав до батьків та допомагав їм по господарству, також заасфальтував подвір`я, встановив ворота, опалення. Після смерті батька заявника [PERSON] - [PERSON] , дружина останнього [PERSON] залишилася проживати в будинку, своїх дітей у неї не було, в свою чергу, заявник [PERSON] постійно був разом з нею, допомагав їй по господарству та вони разом вели спільне господарство. Окрім того вказав, що заявник займався похованням як батька [PERSON] , так і дружини [PERSON] - [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомила суду, що з народження вона проживає за адресою [ADDRESS] , та по сусідству, через чотири хати, проживала сім`я [PERSON] та [PERSON] . Свідок також вказала, що [PERSON] була людиною похилого віку, в свою чергу, заявник [PERSON] допомагав їй по господарству, купував ліки та продукти харчування, доглядав за будинком та господарством, а також поховав [PERSON] . Окремо свідок зазначила, що знає заявника [PERSON] як сина [PERSON] , який помер раніше своєї дружини [PERSON] та похованням якого також займався заявник [PERSON] . Відповідно до інформації ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 27.05.2020 року №1100-0802-7/13130 допомогу на поховання за померлу [PERSON] (померла [INFO] ) в сумі 4 321, 64 грн. виплачена [PERSON] 24 травня 2019 року через відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Крім того, відповідно до відповіді Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 30.07.2020 року за №02-30/173/01-18 допомогу на поховання [PERSON] було отримано в Управлінні пенсійного фонду [PERSON] і передано через [PERSON] [PERSON] .Поховання [PERSON] здійснив [PERSON] . Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при цьому, відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Встановлення даного юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає йому можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини, яка (спадщина) відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З огляду на викладене вище, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність спору про право, а також враховуючи, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для заявника [PERSON] має юридичне значення та безпосередньо породжує для останнього юридичні наслідки, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заяви про встановлення юридичного факту, а саме: факту постійного спільного проживання [PERSON] , [INFO] ,разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , в будинку [ADDRESS] , однією сім`єю в період з 2012 року по [INFO] , на підставі чого заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені заявником [PERSON] судові витрати, що складаються з судового збору, - слід вважати по фактично понесеним останнім. На підставі викладеного та

Outcome: approved