Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Представник заявника адвокат Коляденко І.В. звернувся з даною заявою до суду та просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , проживали однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1981 року по 1991 року та з січня 2015 року по [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який являвся вітчимом для заявника. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги, після смерті [PERSON] , так як проживала однією сім`єю разом із спадкодавцем не менше як п`ять років, була пов`язана з ним спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки. У встановлений законом строк заявник звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі чого була заведена спадкова справа № 229 за 2020 рік. Інших спадкоємців немає. Однак, 29.10.2020 постановою нотаріуса заявнику відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] , через відсутність документів про підтвердження родинних відносин між заявником та померлим, а також через не підтвердження факту їх спільного проживання не менше як п`ять років. Зазначені обставини змусили заявника звернутися до суду за захистом порушених прав. Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження в судове засідання на 29.11.2021. 29.11.2021 розгляд справи відкладено до 13.12.2021, у зв`язку з неявкою заінтересованої особи. В судовому засіданні представник заявника адвокат Коляденко І.В. заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересована особа\~-\~Виконавчий комітет\~Переяславської міської\~ради не з`явився, подав заяву про визнання заявлених вимог та розгляд справи без їх участі. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що в період з січня 2015 року по березень 2020 року, заявник [PERSON] проживала разом з [PERSON] , який являвся її вітчимом, однією сім`єю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 03 від 01.04.2020, зроблений виконкомом Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина за законом на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 07.11.2005 приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Сокур Л.Ф., зареєстрованого в реєстрі 12.05.2006 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10617811 від 12.05.2006 (а.с. 20-21). Спадкоємцем померлого є заявник [PERSON] , яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Коляденком Я.В. була заведена спадкова справа № 229 за 2020 рік, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 61815214 від 25.09.2020. Із довідки виданої Вовчківською сільською радою № 315 від 15.09.2020 слідує, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Як встановлено в судовому засіданні 03 січня 1981 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.01.1981. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 15). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.1970 вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , де в графі батьки міститься запис: батько [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 14). Копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.07.2006 свідчить про те, що 22 лютого 1991 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 18). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.11.1993 вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 19). 29.10.2020 постановою державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Коляденком Я.В. заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , через відсутність документів про підтвердження родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] , а також через не підтвердження факту їх спільного проживання не менше як п`ять років (а.с 23). Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджено, що в період з січня 2015 року по березень 2020 року, заявник [PERSON] проживала разом з [PERSON] , який являвся її вітчимом, однією сім`єю, була пов`язана з ним спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини 1 статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, при \~вирішенні \~спору \~про право\~на спадщину\~осіб,\~які проживали\~зі спадкодавцем\~однією сім`єю\~не менш\~як п`ять\~років до\~часу відкриття\~спадщини (четверта\~черга спадкоємців\~за законом),\~судам необхідно\~враховувати правила\~частини другої\~статті \~3\~ СК\~України про\~те,\~ що\~сім`ю складають\~ особи,\~які спільно\~проживають,\~пов`язані спільним\~побутом,\~мають взаємні\~права та\~обов`язки.\~ Зазначений\~ п`ятирічний\~ строк\~ повинен\~виповнитися на\~момент \~відкриття \~спадщини \~і \~його \~ необхідно\~ \~обчислювати \~ з\~урахуванням \~часу \~спільного \~проживання \~зі \~спадкодавцем однією\~сім`єю до\~набрання чинності\~цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до вимог частини 2 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Даний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18). Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником.

Outcome: approved