Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Представник позивача звенувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На підставу своїх вимог спирається на те, що ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 13.06.2007 року уклали кредитний договір № КІО0АК02170420. Згідно договору ПАТ КБ «Приват Банк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 47990,09 грн., на термін до 11.06.2010 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що мас відображення у розрахунку заборгованості за договором №КІО0АК02170420. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 25.12.2015 року має заборгованість - 234577,06 грн., яка складається з наступного: - 24261,19 грн. - заборгованість за кредитом; - 54740,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 671,90 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 154903,32 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, в зв'язку з чим представник позивача змушений звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився , але згідно заяви просить справу розглядати у його відсутність та пітримує позовні вимоги в повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованим повідомленням за адресою реєстрації, оскільки у відповідності до повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Черкаській області від 22.03.2016 року (а.с.19), відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], в судове засідання не з'явився. Проте зазначене дає суду всі підстави вважати, що відповідач у відповідності до ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Крім того від відповідача заяв про відкладення чи перенесення розгляду справи на адресу суду не надходили. На підставі ст. ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача згідно письмової заяви не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що сторони 13.06.2007 року уклали кредитний договір № КІО0АК02170420, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 47990,09 грн., на термін до 11.06.2010 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 47990 грн. 09 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Проте судом встановлено, що у порушення умов договору, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 25.12.2015 року має заборгованість - 234577,06 грн., яка складається з наступного: - 24261,19 грн. - заборгованість за кредитом; - 54740,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 671,90 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 154903,32 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Так, п. 4.1 договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів чи/та сплати відсотків позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 0,15 % від простроченого платежу, але не менше однієї гривні за кожен день прострочки. У відповідності до ч.1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до чч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст. 14 ЦК України, а тому позов підлягає до повного задоволення. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved