Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Представник Маріупольської міської ради [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання спадщини, у вигляді однокімнатної квартири за № 23 у будинку № 160 по вулиці Азовстальської в місті Маріуполі, що відкрилася після смерті [PERSON], відумерлою та просив предати дану квартиру у власність Маріупольскої міської раді. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що однокімнатна квартира за зазначеною адресою, загальною площею 31,18кв.м., жилою\~18,7 кв.м., належала [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності № 10930 від 10 листопада 1993 року. Згідно з копією особистого рахунку № 4373, складеного приватним підприємством «Ваш двір», в спірній квартирі була зареєстрована лише громадянка [PERSON], яка і була основним квартиронаймачем. [PERSON] померла 15 грудня 2014 року. Згідно акту обстеження житлового приміщення від 07 жовтня 2015 року, складеного представником ПП «Ваш двір», квартира закрита та опломбована, технічний стан квартири незадовільний, на даний час в квартирі ніхто не проживає, заборгованість по сплаті комунальних послуг складає 1629,59 гривень. На підставі викладеного просив визнати спадщину, у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS], що відкрилася післясмерті [PERSON], відумерлою та передати її у власність Маріупольської міської раді. Представник заявника, [PERSON], який діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про права власності на житло від 10 листопада 1993 року, виданого Маріупольським державним виробничим підприємством «Житловик» та зареєстрованим за № 10930, [PERSON], на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. ( а.с. 7) Згідно з копією особистого рахунку № 4373, складеного приватним підприємством «Ваш двір» основним квартиронаймаче мквартира № 23 у будинку № 160 по вулиці Азовстальської в місті Маріуполі, була [PERSON], окрім неї в квартирі ніхто не зареєстрований. (а.с.4) [PERSON], померла 15 грудня 2014 року, що підтверджено копією актового запису про смерть за № 1739 від 19 грудня 2014 року. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої Четвертої Маріупольської державної нотаріальної конторою, відомості, щодо заведення спадкової справи, після померлої 15 грудня 2014 року [PERSON], відсутні. Відповідно до\~ст. 1277 Цивільного кодексу України\~у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно із\~ст. 278 Цивільногопроцесуального кодексу України\~суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. З урахуванням вищевикладених норм права та матеріалів справи, з яких вбачається, що спадкоємців за заповітом та за законом у [PERSON] після її смерті встановлено не було, ніхто в нотаріальну контору для прийняття спадщини після її смерті, з дня якої пройшло більше одного року, не звертався, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви Маріупольської міської ради, внаслідок чого задовольняє заяву та визнає спадщину, у вигляді квартири [ADDRESS], яка залишилися після смерті [PERSON], померлої 15 грудня 2014 року, відумерлою. При цьому суд в сенсі\~ст.278 ЦПК України\~не знаходить правових підстав для задоволення вимог в частині передачі Маріупольської міської раді вищевказаної квартири у у власність, оскільки суд, відповідно до вимог зазначеної норми, у разі визнання спадщини відумерлою, може ухвалити рішення лише про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини, внаслідок чого відмовляє у задоволені в цій частині вимог.

Outcome: partial