Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву б/н від 27.02.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Приватбанку. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 19\~398,08 грн., та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема судовою повісткою. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням клопотання представника позивача, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено\~зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що згідно підписаної відповідачем заяви №б/н від 27.02.2012 року він отримав кредит у розмірі 8\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ч. 1ст. 527\~ЦК України боржник\~зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530\~ЦК України якщо\~у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. встановлено Згідно ст. 612\~ЦК України боржник\~вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 17 грудня 2017 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 19\~398 грн. 08 коп., з яких: тіло кредиту в розмірі 2\~764,51 грн.; нараховано відсотків за користування кредитом 7\~738,26 грн; нараховано пені в розмірі 7\~495,40 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 899,91 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.524,526,527ч.1,530,546ч. 1,611,612,1054ч. 2Цивільного кодексу України,

Outcome: approved