Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з дійсним позовом, який обґрунтувала наступним: батько позивача - [PERSON] помер [INFO] року у місті Луганськ Луганської області. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 21 липня 2016 року був встановлений факт родинних відносин між нею та її батьком [PERSON]. 11 грудня 1996 року приватним нотаріусом Лимонченко Раїсою Володимирівною був посвідчений заповіт, яким померлий [PERSON] все своє майно заповів позивачу, [PERSON]. Для оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріусу Пульного Миколи Микитовича. Листом від 08.08.2016 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що позивачем не надані документи, які підтверджують державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] та запропоновано звернутися до суду з вирішення питання спадкування майна після смерті батька. Виготовити вищевказаний витяг, як того вимагає чинне законодавство, у нотаріуса немає можливості у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця у реєстрі прав власності. Вважає є законні підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказану квартиру у порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, наполягають на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилається позивач та його представник, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Ч.1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що свідоцтвом про смерть від 07 червня 2016 року серія [NUMBER], підтверджується смерть [PERSON], [INFO] року у місті Луганськ Луганської області. (а.с.24) Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 21 липня 2016 року встановлено факт родинних відносин між позивачем та її батьком [PERSON].(а.с.25) 11 грудня 1996 року приватним нотаріусом Лимонченко Раїсою Володимирівною був посвідчений заповіт, яким померлий [PERSON] все своє майно заповів позивачу, [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с.27). Відповідно ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) а спадкування здійснюється за заповітом або законом і до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч. 2 ст. 1236 ЦК заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини, а, відповідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до приватного нотаріусу Пульного Миколи Микитовича, але листом від 08.08.2016 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що позивачем не надані документи, які підтверджують державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] та запропоновано звернутися до суду з вирішення питання спадкування майна після смерті батька.(а.с.26) Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Згідно п.п.4.18 п.4 глави 10 «Видача свідоцтва про право на спадщину» розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки) нотаріус виготовляє витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» N 1952-IV від 01.07.2004 р., державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача та його представника про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню, оскільки іншим способом, чим судовим, позивач не має можливості захистити своє право на спадщину. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1096,35 гривень. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст.16, 1216 - 1218, 1223, 1236 України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 79, 88, 212-216 ЦПК України, -

Outcome: approved