Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Представник ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся\~ до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на обставини викладені в позові. Просить суд стягнути з\~ [PERSON] на користь Позивача - Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» (заборгованість за Кредитним договором № ВL _ЖГ00010405 від 31 січня 2011 року в сумі : 21 661\~ гривня 97 копійок, з них: прострочена до повернення сума Кредиту - 1 913 гривень 53 копійки; прострочені відсотки за користування Кредитом - 678 гривень 39 копійок; комісія за РО - 4 890\~ гривень 25 копійок; плата за пропуск платежів - 14 179 гривень 80 копійок. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2017 року, позов задоволено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач [PERSON].03.2017 року звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 30.01.2017 року. Заяву\~ відповідача \~ [PERSON] від 24.03.2017 року про перегляд заочного рішення від 30.01.2017\~ року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором- задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2017\~ у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувно призначено справу до розгляду в загальному порядку. Представник ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу в його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволеня позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 31 січня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]»\~ та [PERSON] було укладено Кредитний\~ договір\~\~ ВL _ЖГ00010405 . Згідно Кредитного\~\~ договіру\~\~ ВL _ЖГ00010405\~ ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]»\~ надав [PERSON] кредит на поточні потреби в розмірі 15 50 (п'ятнадцять тисяч пятсот) гривень 00 коп., термін повернення кредиту 31 січня 2014 року. З користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 20 (двадцять) проценті річних. Відповідно до ст.. 1054 Цивільного кодексу України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язуєтьс повернути кредит та сплатити проценти. Так, ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]»\~ зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повном обсязі, а [PERSON] від виконання зобовязань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплат процентів за користування кредитом, які передбачені п. 2.4 Кредитного договору. Згідно пункту 4.2. Договору, за неналежне виконання зобовязань, передбачених ци Договором Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25 (двадцяти пяти) відсотків від сум Кредиту. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахуй заборгованості станом на 27 серпня 2015 року становить 21 661 (Двадцять одна тисяча шістс шістдесят одна) гривня 97 копійок, з них: - прострочена до повернення сума Кредиту - 1 913 (Одна тисяча девятсот тринадцят гривень 53 копійки; - прострочені відсотки за користування Кредитом - 678 (Шістсот сімдесят вісім) гривеї 39 копійок; - комісія за РО - 4 890 (Чотири тисячі вісімсот дев'яносто) гривень 25 копійок; - плата за пропуск платежів - 14 179 (Чотирнадцять тисяч сто сімдесят дев'ять) гривень 1 копійок. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання виникають договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу У країн одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, які інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу Україн зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимі Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязані виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлені! строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, яки інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процент встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розм: визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язані настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо і встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільног кодексу України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдав цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Разом з тим, матеріали цивільної справи не містить будь яких належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин, на які посилається відповідач як на підстави своїх заперечень,так суду не надані докази , щодо обставин справи, які не вивчалися у судовому засіданні при попередньому розгляді справи і мають істотне значення для встановлення фактів, а саме банківські квитанції які підтверджують банківські операції, що напряму пов'язані із сумою заборгованості. Також, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 57 ЦПК України «Докази» доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, як мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів; а відповідно до положень статті 58 ЦПК України «Належність доказів» належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Таким чином, висновок про те, що позов підлягає задоволенню, в повній мірі узгоджується з дослідженими судом доказами та встановленими судом обставинами. При цьому, відповідно до положень статті 10 Цивільного процесуального кодексу України «Змагальність сторін» цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України . \~ \~ \~ \~ За таких обставин, враховуючи принцип обовязковості виконання зобовязання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved