Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Представник ПАТ ,,Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту мотивуючи вимоги тим, що 29.02.2008 року між ПАТ ,,Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0002003748ЕК/2008-02 від 29.02.2008 року. Відповідно до якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 20000 на строк до 29.01.2010 року зі сплатою 22% річних. В порушення умов кредитного договору станом на 23.03.2017 року зобов'язання відповідача в частині погашення кредиту та процентів залишаються невиконаними. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] має заборгованість у сумі 39526,60 грн. за період з 01.02.2011 року по 23.03.2017 року з яких : 25946,94 грн. - заборгованість за процентами ; 7181,74 грн. - пеня за прострочення сплати за процентами; 6397,93 грн. - пеня за прострочення заборгованості за кредитом. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2010 року з [PERSON] на користь ПАТ ,,Державний експортно-імпортний банк України» за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0002003748ЕК/2008-02 від 29.02.2008 року було стягнуто 30313,57 грн. Однак зобов'язання позичальника за кредитним договором залишаються невиконаними. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив, подавши до суду заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.02.2008 року між ПАТ ,,Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0002003748ЕК/2008-02 від 29.02.2008 року. Відповідно до якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 20000 на строк до 29.01.2010 року зі сплатою 22% річних. В порушення умов кредитного договору станом на 23.03.2017 року зобов'язання відповідача в частині погашення кредиту та процентів залишаються невиконаними. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] має заборгованість у сумі 39526,60 грн. за період з 01.02.2011 року по 23.03.2017 року з яких : 25946,94 грн. - заборгованість за процентами ; 7181,74 грн. - пеня за прострочення сплати за процентами; 6397,93 грн. - пеня за прострочення заборгованості за кредитом. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ ,,Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов'язань згідно кредитного договору та заборгованість не погашено, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 39526,60 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, виходячи з приписів ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також має бути стягнута сума судового збору у розмірі 1600 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved