Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Представник позивача 10.04.2017 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Дмитрівської сільської ради про встановлення факту належності [PERSON], померлому 25.02.2012 року, [PERSON], [INFO], 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, який складається з: літ. А-А1 житловий будинок загальною площею 150,5 кв.м., в тому числі житлової 82,6 кв.м., літ. Б гараж, літ. В літня кухня, літ. Г літня кухня, літ Д сарай, літ. Е навіс, літ. Ж убиральня, літ. З літня кухня, літ. И сарай, літ. К гараж, літ. Л сарай, літ. М навіс, літ. Н убиральня, 1-10, І-ІІ надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 25.02.2012 року, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, який складається з: літ. А-А1 житловий будинок загальною площею 150,5 кв.м., в тому числі житлової 82,6 кв.м., літ. Б гараж, літ. В літня кухня, літ. Г літня кухня, літ Д сарай, літ. Е навіс, літ. Ж убиральня, літ. З літня кухня, літ. И сарай, літ. К гараж, літ. Л сарай, літ. М навіс, літ. Н убиральня, 1-10, І-ІІ надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 25.02.2012 року. 18.04.2017 року представником позивача було надано уточнену позовну заяву, відповідно до якої він просить встановити факт належності [PERSON], померлому 25.02.2012 року, 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, який складається з: літ. А-А1 житловий будинок загальною площею 150,5 кв.м., в тому числі житлової 82,6 кв.м., літ. Б гараж, літ. В літня кухня, літ. Г літня кухня, літ Д сарай, літ. Е навіс, літ. Ж убиральня, літ. З літня кухня, літ. И сарай, літ. К гараж, літ. Л сарай, літ. М навіс, літ. Н убиральня, 1-10, І-ІІ надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 25.02.2012 року. З позовної заяви та уточненої позовної заяви вбачається, що 25.02.2012 року помер батько позивача [PERSON], який на день смерті проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилось майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147. Зазначений будинок належав до складу колгоспного двору. Рішенням Кілійського районного суду Одеської область було здійснено розподіл колгоспного двору за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, а саме 1/3 частина виділена спадкодавцю [PERSON], а інші 2/3 частини вказаного будинку були виділені [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємцем за життя не було виготовлено правовстановлюючого документу, а також відсутні документи, які підтверджують реєстрацію за ним права власності на вказану частину житлового будинку. Позивач [PERSON] прийняла спадщину згідно заяви поданої до нотаріальної контори. Таким чином Кілійською районною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 114/2012 до майна померлого [PERSON]. Дружина спадкодавця [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON]. Однак, позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва на право на спадщину, а саме на 1/3 частину житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про те, що він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно довідки № 320 від 28.03.2017 року, виданої Дмитріською сільською радою Кілійського району Одеської області, станом на 16.04.1991 року згідно даних з по господарської книги № 4 в житловому будинку, розташованому за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, проживали: [PERSON] (рос.), [PERSON] (рос.), [PERSON] (рос.), [PERSON] (рос.). Згідно рішення Кілійського районного суду від 13.05.1980 року було здійснено розділ майна колгоспного двору, розташованого за адресою: будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, відповідно якого [PERSON] (рос.) було виділено 1/3 частину будівлі. Згідно довідки № 184 від 19.04.2016 року, наданої Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, не зареєстровано. До правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність»\~застосовується чинне на той час законодавство, зокрема: спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Згідно з\~ст.120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який діяв до 16.12.1993 року, колгоспний двір\~це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2\~ст. 123 цього Кодексу\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до\~Постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ\~був введений в дію\~Закон України «Про власність». З розяснень, викладених у п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON], померлому 25.02.2012 року, 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147 27.07.1981 року Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 27.07.1981 року зроблено запис № 14, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 468899 від 27.07.1981 року. 07.04.1982 року народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації аків про народження зроблено запис № 20, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД № 362526 від 30.04.1982 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ч. 1-2 ст. 1220\~ ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]. З інформаційного листа № 781/01-16 від 04.05.2017 року, наданого завідувачем Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області, вбачається, що спадкова справа до майна померлого 25.02.2012 року [PERSON] заведена Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 04.04.2012 року за заявою про прийняття спадщини за заповітом дочки померлого [PERSON]. 04.04.2012 року до нотаріальної контори надійшла заява дружини померлого [PERSON] про відмову від прийняття обовязкової частки у спадщині після померлого 25.02.2012 року [PERSON]. Інші заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини не надходили. Згідно інформаційного листа № 229/01-16 від 03.04.2017 року, наданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], [PERSON] зверталась до нотаріуса за оформлення права власності на спадкове майно, а саме на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадщину у звязку з відсутність правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України \~власник майна може предявити позов про визнання\~\~його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~\~а також у разі втрати ним документа,\~\~який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна,\~ первинна реєстрація права власності на\~ яке\~ не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення\~ належності\~ цього\~ майна\~ попередньому\~\~ власнику\~\~ та\~ наступного\~ його\~ власника\~ (спадкоємця)\~ повинно\~ вирішуватися\~ у\~ судовому порядку. Враховуючи вищезазначене суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Суворова, 147, який складається з: літ. А-А1 житловий будинок загальною площею 150,5 кв.м., в тому числі житлової 82,6 кв.м., літ. Б гараж, літ. В літня кухня, літ. Г літня кухня, літ Д сарай, літ. Е навіс, літ. Ж убиральня, літ. З літня кухня, літ. И сарай, літ. К гараж, літ. Л сарай, літ. М навіс, літ. Н убиральня, 1-10, І-ІІ надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 25.02.2012 року.

Outcome: approved