Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Представник заявника [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій вказує, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON]. 15 липня 2015 року [PERSON] померла в м. Луганську. Про смерть останньої, медичним закладом, що знаходиться у м. Луганську 16.07.2015 року було видане лікарське свідоцтво про смерть № 998. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції з приводу реєстрації смерті [PERSON], їй було надано відмову у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть останньої видане на території, що не підконтрольна українській владі. Встановлення факту смерті [PERSON] надасть заявнику можливість оформити спадщину у встановленому порядку. Просить суд встановити факт смерті [PERSON] в м. Луганськ. Заявник та її представник у судове засідання не зявилися, представник заявника у заяві просить суд розглядати справу за її та заявника відсутністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його присутності та не заперечення стосовно задоволення вимог заявника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного: 15 липня 2015 року в м. Луганськ померла мати заявника [PERSON], про що медичним закладом, що знаходиться на території м. Луганська, 16 липня 2015 року було видане лікарське свідоцтво про смерть № 998, що підтверджується його копією (а. с.3). Родинні відносини між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджуються копіє свідоцтва про народження заявника (а.с.6), а також копією свідоцтва про одруження заявника з [PERSON] (а.с. 7). Листом від 25.02.2016 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції представнику заявника було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки нею було надало лікарське свідоцтво про смерть останньої, яке видане медичним закладом, що знаходиться на території, не підконтрольній українській владі (а.с. 12). Окрім цього, в підтвердження факту смерті [PERSON], представником заявника надано копію довідки про причину смерті (а.с.4), копію довідки про смерть (а.с.5), копію договору замовлення на організацію та проведення поховань (а.с. 9), копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 07.03.2015 (а.с.11), копії квитанцій (а.с. 10-11). Згідно\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження\~\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до\~Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», \~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу\~ Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема м. Луганськ. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть № 998, яке було видане 16.07.2015 року у м. Луганську, що є територією, яка не підконтрольна українській владі не створює правових наслідків, але в той же час воно містить фактичні дані відповідно до\~ст. 57 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Встановлення факту смерті [PERSON] надасть заявнику право оформити спадщину після смерті останньої у встановленому законами України порядку. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON],\~ померла 15 липня 2015 року в м. Луганську підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має\~підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

Outcome: approved