Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] ( прізвище відповідача змінено з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 26.03.2018 року № 00019828627) викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України проте в судове засідання не з'явилася. Ухвалою суду від 05.05.2018 року суд ухвалив розгляд даної справи проводити заочно та ухвалити заочне рішення. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Позов заявлено з тих підстав, що відповідач не виконує зобов'язання за договором щодо сплати процентів за основною та підвищеною процентною ставкою після рішення суду про стягнення основної суми боргу, має в зв'язку з цим заборгованість. Судом також встановлено, що 2 червня 2008 року між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ( на той час ім'я - [PERSON]І.) [PERSON] був укладений кредитний договір № CL 47970 (далі - Договір), відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 25000 гривень з кінцевою датою погашення 25.05.2013 року із базовою відсотковою ставкою 36% річних, що підтверджується копією вказаного вище кредитного договору. Згідно зазначеного вище договору відповідач зобовязалася щомісячно сплачувати щомісячні платежі за кредитом. Проте, відповідач порушила свої зобовязання за договором та не сплачувала щомісячно встановлені договором платежі. В зв'язку з такими порушеннями договору позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості і згідно рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 травня 2010 року № 2-331/10 з відповідача [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № CL 47970 від 02 червня 2008 року в розмірі 39964 гривні 97 копійок. Дане рішення суду набрало законної сили і виконувалося в порядку для виконання судових рішень. Дані обставини підтверджуються копією рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18.05.2010 року по справі № 2-331/13. Після даного рішення суду відповідач не погашала заборгованість перед позивачем. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобовязання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до статті 598 ЦК зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, наявність рішення суду про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, зокрема процентів згідно договору та інфляційних втрат. Зокрема, відповідно до п.2.2 Кредитного договору № CL 47970 від 02.06.2008 року проценти нараховується на щомісячній основі на суму несплаченого щоденного залишку Кредиту, або, у випадку, передбаченому п.2.4 цього Договору, за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу) встановлюється підвищена процентна ставка, що вказана в додатку 1 до даного договору -108 % річних. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобовязань за договором позики грошей, порушив свої зобовязання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Таким чином, суд вважає, що позивач має право на отримання процентів за укладеним між позивачем та відповідачем кредитним № CL 47970 від 02.06.2008 року за період з 08.02.2010 року по 16.01.2018 року, оскільки в цей період грошові зобов'язання між позивачем та відповідачем не припинилися, і відповідач прострочив за вказаний період заборгованість по процентах, виходячи з розміру за базовою ставкою 36 % річних та за підвищеною ставкою 108 % відсотків річних. Отже, суд вважає, що відповідач порушив права позивача на одержання від позичальника процентів від суми позики і сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» за кредитним договором № CL 47970 від 02.06.2008 року складає: 15121,90 грн. за базовою ставкою та 92404,36 грн. за підвищеною ставкою, а всього 107526,26 грн. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач [PERSON] своєчасно виконала своє грошове зобов'язання за вказаним вище договором і не порушувала умови договору в період з 08.02.2010 року по 16.01.2018 року, та не надала суду відповідно до ст. 81 ЦПК України доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст. 625 та ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України борг у вигляді 107526,26 грн. процентів, відповідач сплатив позивачу. Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює кредитні та зобов'язальні правовідносини, суд вважає, що позовна заява публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню повністю і з відповідача слід стягнути на користь позивача 107526,26 грн. боргу процентів за кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» слід стягнути судові витрати у виді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1762 грн. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 551, 599, 611, 612, 625, 629, 1046 - 1050 Цивільного кодексу України

Outcome: approved