Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі довіреності, звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [INFO], яка померла 06.08.2009 року. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що 06.08.2009 року померла бабуся позивача [PERSON], [INFO], яка постійно проживала за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 250-а, кв. 413. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири № 413 по Салтівському шосе, 250-а в м. Харкові. Вказана квартира належала померлій [PERSON] на праві власності. Згідно довідки Житлово-експлуатаційної контори ЖБК «Сфера» від 22.12.1998 року № 79 вартість кооперативної квартири (пай) № 413 по Салтівському шосе , 250-а, в м.Харкові, було сплачено [PERSON] в повному обсязі в 1991 році. Відповідно до заповіту від 09.10.2008 року все належне майно, яке б таке не було та з чого воно не складалась, і взагалі, все те, що буде належати на день смерті та за що за законом матиме право, [PERSON] заповіла позивачу. Представник позивача вказує, що ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача позивачу [PERSON] не було відомо про його існування. Позивач не проживав з бабусею, повідомлення про її смерть не публікувалося у регіональній пресі, нотаріусом в порушення вимог ст. 63 Закону України «Про нотаріат» не було зроблено жодної спроби розшукати спадкоємця за заповітом. Про існування заповіту та відкриття спадщини позивачу стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки факт існування заповіту від позивача приховувався. Відповідно до заповіту позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] Наприкінці 2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] За результатами звернення позивача нотаріус листом від 20.12.2017 року № 2332/01-16 повідомила про неможливість оформлення спадщини у звязку із порушенням встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини та подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.03.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі. 20.04.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі довіреності, про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Житловий кооператив «Сфера-11». Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.04.2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Житловий кооператив «Сфера-11», закрито підготовче засідання по вказаній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Зокрема, позивач [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] доводилася рідною сестрою його рідній бабусі [PERSON] За життя [PERSON] була одинокою особою, більш спілкувалася з бабусею позивача [PERSON] Комунальні послуги за квартиру після смерті [PERSON] сплачував він, вважаючи, що квартира належить його бабусі, яка весь час казала, що саме вона переоформить на нього цю квартиру. Після смерті [PERSON] позивач зі свого боку навіть не цікавився тим, чи залишилася після його смерті спадщина, про існування заповіту на свою користь не знав. Після того, як 13.12.2017 року померла його рідна бабуся [PERSON], яка мешкала у с.Петрівка у Первомайського району Харківської області, він став розбирати її документи, щоб організувати її поховання. Серед особистих речей [PERSON] він знайшов заповіт [PERSON] від 09.10.2008 року на свою користь та без зволікань звернувся до нотаріуса, а після отримання відповідних розяснень до суду із зазначеним позовом. Відповідачі, ОЖК «Сфера» та ЖК «Сфера-11», у судове засідання не зявилися, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.08.2009 року у м.Харкові померла [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 229900, виданим 10.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. З боку позивача суду надано оригінал зазначеного свідоцтва. При цьому з інших оригіналів документів, що також зберігаються у позивача, в процесі судового розгляду встановлено, що [PERSON] доводилася рідною сестрою [PERSON], [INFO], яка в свою чергу є рідною бабусею позивача по лінії батька. З реєстраційного посвідчення вбачається, що [PERSON] на праві особистої власності належить квартира № 413 по Салтівському шосе, 250-а в м. Харкові на підставі довідки ЖБК «Сфера» від 22.12.1998 року за № 79. Довідкою Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації » від 14.03.2018 року підтверджується, що на праві приватної власності згідно довідки ЖБК «Сфера» від 22.12.1998 року за № 79 квартира № 413 по Салтівському шосе, 250-а в м. Харкові зареєстрована за [PERSON] Відповідно до довідки ЖЕК «Сфера» встановлено, що [PERSON] є пайщиком ЖЕК ЖСК «Сфера» на квартиру № 413 по Салтівському шосе, 250-а в м. Харкові. Вартість кооперативної квартири 3920 руб. 23 коп. виплачена в 1991 році. Початковий внесок у сумі 1755 руб. внесений в 1978 році. Заборгованості за комунальними платежами та експлуатаційними розходами на 01.10.1998 року немає. Під час життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 09.10.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], що зареєстрований в реєстрі за № 4495, відповідно до якого все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом матиме право, вона заповідає [PERSON], [INFO]. З відповіді Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 29.05.2018 року № 1742/01-16 вбачається, що заповіт від імені [PERSON], [INFO], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 09.10.2008 року за реєстровим № 4495, є чинним. Інформацією зі спадкового реєстру станом на час вирішення справи встановлено, що спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися. З довідки ОЖК «Сфера» від 19.06.2018 року за № 268 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 250-а, кв. 413 з 15.01.1979 року по 06.08.2009 року. Померла 06.08.2009 року. Разом з нею на день смерті за вказаною адресою ніхто зареєстрований не був. Пояснення позивача [PERSON] стосовно того, що після смерті [PERSON] про існування заповіту на свою користь він не знав, а довідався про це лише після смерті рідної бабусі [PERSON], яка померла 13.12.2017 року, яка мешкала у с.Петрівка у Первомайського району Харківської області, під час розбирання особистих документів померлої, щоб організувати її поховання, та серед них знайшов заповіт [PERSON] від 09.10.2008 року на свою користь, без зволікань звернувся до нотаріуса, а після отримання відповідних розяснень до суду із зазначеним позовом, підтверджені з його боку оригіналами відповідних документів свідоцтва про смерть [PERSON], [PERSON], заповітом від 09.10.2018 року, свідоцтвами про народження цих померлих осіб, листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] на його звернення у грудні 2017 року. Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту\~ст. 1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5\~вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Приймаючи до уваги пояснення позивача, зясовані обставини справи та письмові докази, надані на підтвердження цих обставин з боку позивача, суд вважає, що позивач, як спадкоємець [PERSON] не проживав разом з померлою спадкодавицею, не був обізнаний про існування заповіту на свою користь, а тому пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, в звязку з чим вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст.76 ЦПК України\~докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved