Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Представник заявника адвокат Чавурська О.В. звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить суд встановити факт належності [PERSON] , померлого [INFO] , правовстановлюючих документів, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ХС-ХVІІІ-000047 та державного акту на право приватної власності на землю серії ХС-ХVІІІ-000066, виданих 17 жовтня 1996 року. В обґрунтування своєї заяви вказує, що [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із права власності на земельні ділянки загальною площею 0.25 га та 0.25 га, які розташована на території с. Магдалинівка, право власності на які підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ХС-ХVІІІ-000047 та державним актом на право приватної власності на землю серії ХС-ХVІІІ-000066, виданих 17 жовтня 1996 року. Проте у вказаних державних актах було допущено помилку, а саме записано ім`я власника, як [PERSON] та [PERSON] , що не збігається із записом в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] - [PERSON] . Заявниця в судове засідання не з`явилася, її представник подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подали письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти заяви не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , що посвідчується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із права власності на земельні ділянки площею 0.25 га та 0.25 га для будівництва ат обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення підсобного господарства, які розташована на території с. Магдалинівка, право власності на які підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ХС-ХVІІІ-000047 та державним актом на право приватної власності на землю серії ХС-ХVІІІ-000066, виданих 17 жовтня 1996 року. При видачі вказаних державних актів в них було допущено помилку, а саме записано ім`я власника, як [PERSON] та [PERSON] , що не збігається із записом в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] - [PERSON] . Право власності [PERSON] на вказані земельні ділянки підтверджується також витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, де його ПІБ значиться вірно - [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку про належність у [PERSON] , померлого [INFO] , правовстановлюючих документів, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ХС-ХVІІІ-000047 та державного акту на право приватної власності на землю серії ХС-ХVІІІ-000066, виданих 17 жовтня 1996 року. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки іншим шляхом встановлення цього факту неможливо. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved