Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що з 13.12.1965 р. по 04.06.2009 р. позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 10.06.2004 р. позивачу були встановлені професійні захворювання: Нейросенсорна туговухість зі значним зниженням слуху 4 ст. професійного характеру. Основний діагноз. ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз СН І ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст. РОХП з сенсорними порушеннями. Супутній діагноз. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 7 від 15.11.2005 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: Первинно: ХОЗЛ ІІ ст. токсикоз - пилової етиології у фазі нестійкої ремісії, Емфізема легень І ст., Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Повторно: Нейросенсорна туговухість IV ст. профхарактеру. Основний діагноз. ДЕП І ст. (гіпертонічна + атеросклеротична). Остеохондроз шийного відділу хребта, нестабільна форма з сенсорним порушеннями. ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І ст. Супутній діагноз. Згідно акту огляду МСЕК від 13.12.2006 р. ступень втрати професійної працездатності становила 40% внаслідок професійного захворювання без терміново. У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання, він постійно зазнає фізичного болю у зв'язку із нападами утрудненого дихання, головного болю, підвищеної втоми, зниження слуху, шуму у вухах та голові. Просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у зв'язку з професійним захворюванням у розмірі 12000 гривень. У судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги з наведених підстав підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Іваній Є.М. у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачем по двом страховим випадкам сплачені всі необхідні кошти, позивачем пропущено строк для вирішення трудового спору, встановлений ст.40 Закону України ««Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а також не доведено факту спричинення моральної шкоди. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] в період з 13.12.1965 р. по 04.06.2009 р. працював слюсарем, котельником та бригадиром ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. (а.с. 5-6) 10.06.2004 року складено Акт розслідування професійного захворювання позивачу [PERSON] були встановлені професійні захворювання: Нейросенсорна туговухість зі значним зниженням слуху 4 ст. професійного характеру. Основний діагноз. ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз СН І ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст. РОХП з сенсорними порушеннями. Супутній діагноз.(а.с.7) З Акту № 7 розслідування хронічного професійного захворювання від 15.11.2005 року вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: Хронічний обструктивний бронхіт 2-го ступеня токсико-пилевої етиології, фаза нестійкої ремісії. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість зі значним зниженням слуху 4 ст. професійного характеру. ДЕП І ст. (гіпертонічна + атеросклеротична). Остеохондроз шийного відділу хребта, нестабільна форма з сенсорним порушеннями. ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І ст. Працездатність обмежена.(а.с.8) Згідно Акту огляду МСЕК від 13.12.2006 року ступень втрати професійної працездатності становила 40 % внаслідок професійного захворювання без терміново.(а.с.9) Таким чином, судом встановлено, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, що в свою чергу негативно вплинуло на його стан здоров'я від чого він зазнав моральних страждань та душевного болю. Відповідно до роз'яснень, які містяться в пп. 1-1.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Спори про відшкодування шкоди повинні вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. На час виникнення у позивача права на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України порядок відшкодування такої шкоди регулювався Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року. За змістом ст.ст. 21, 28, 34, 40 цього Закону в разі настання страхового випадку за наявності факту заподіяння потерпілому моральної шкоди Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний в установленому законодавством порядку провести потерпілому страхову виплату за моральну шкоду. Така моральна (немайнова) шкода відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за заявою потерпілого з викладом характеру заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного висновку медичних органів. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну (немайнову) шкоду визначається в судовому порядку. Право на отримання страхової виплати за моральну шкоду за наявності факту її заподіяння виникає у потерпілого з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 лютого 2007 року положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності», які передбачали право потерпілих на виробництві осіб на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, скасовано. Пунктом 27 статті 77 Закону України від 20 грудня 2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» та пунктом 22 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію абзацу 4 статті 1, підпункту «є» пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», якими обов'язок відшкодування моральної шкоди покладено на Фонд соцстраху. Проте, право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача до 1 січня 2006 року, тобто до набрання чинності як Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік», так і Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено дію норм, що передбачали право потерпілих на відшкодування моральної шкоди, тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, незалежно від моменту звернення до суду та дати ухвалення судового рішення. Зважаючи на викладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 6000 грн.

Outcome: partial