Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, в якому просить суд стягнути з відповідача витрати пов'язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 17 346,17 гривень та судовий збір у розмірі 1218,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначав, що 02 жовтня 2012 року на вул. Космонавтів в місті Одесі з вини відповідача, який керував автомобілем «CHEVROLET AVEO» д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті зазначеного ДТП був пошкоджений автомобіль «DAEWOO LANOS» з д.н.з. [NUMBER], що на момент ДТП належав [PERSON], вартість матеріального збитку згідно висновку №372/12 від 29.10.2012 року складає 20 815,40 гривень. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник потерпілої з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, в порядку статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до якої було надано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9723965 терміном дії з 01.10.2012 року до 30.09.2013 року. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 17 346,17 гривень. 27.12.2012 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. Однак зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована не була, у зв'язку з чим позивач звернувся з наведеним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу в його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця його реєстрації згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області,. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2012 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУ про АП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком один рік. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУ про АП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки з оплатним вилученням транспортного засобу - «Шевролет Авео» д.н. [NUMBER], шляхом повернення вилучених грошових коштів власникові автомобілю [PERSON]. На підставі ст. 36 КУ про АП, призначено [PERSON] остаточне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки з оплатним вилученням транспортного засобу - «Шевролет Авео» д.н. [NUMBER], шляхом повернення вилучених грошових коштів власникові автомобілю [PERSON] Відповідно до ст. 61 ЦК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що автомобіль марки «DAEWOO LANOS» з державний номер [NUMBER], належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. З висновку №372/12 експертного, автотоварознавчого дослідження про визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. [NUMBER], вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого при ДТП 02.10.2012 року, становить 20815,40 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] має поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9723965, який був чинний на момент дорожньо-транспортної пригоди, при цьому відповідач [PERSON] на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав. Згідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування 05.10.2012 року звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9723965, строк дії з 01.10.2012 року до 30.09.2013 року. 25 грудня 2012 року Моторне транспортне страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 17 346,17 гривень, в межах ліміту вказаному в страховому полісі, що підтверджується платіжним дорученням №1/1-18950. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. За таких підстав суд вважає за необхідне задовольнити позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування понесених витрат в сумі 17 346,17 гривень та сплаченого позивачем судового збору в сумі 1218,00 гривні.

Outcome: approved