Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 вересня 2013 року між [PERSON] та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Замличівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2, та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у них не склалося через те, що вони різні за характером люди, у них різні погляди на життя та на вирішення побутових питань. Між ними втрачені почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач зловживає спиртними напоями, проявляє агресію, що негативно пливає на позивача та сина. 09 листопада 2021 року (суддею Малюшевською І.Є.) відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. 22 листопада 2021 року суддею Федечко М.О. справу прийнято до свого провадження та судове засідання призначено на 09 грудня 2021 року о 13 год. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити повністю та вказала, що вони неодноразово намагалися налагодити подружні відносини, однак позитивних результатів досягнуто не було, що слугувало підставою для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Вони проживають за різними адресами та подружніх стосунків між собою не підтримують. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо розірвання шлюбу із позивачем, однак не згідний із мотивами позовної заяви, зокрема, що він зловживає спиртними напоями та проявляє агресію. Зазначив, що вказане не відповідає дійсності. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 12,13 ЦПК України учасники, справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , 24 вересня 2013 року укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Замличівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . (копія свідоцтва про народження а.с.9). Позивач як на підставу звернення до суду із вказаним позов вказує, що спільне подружнє життя між ними не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, вони втратили повагу один до одного, у зв`язку з чим, шлюб носить формальний характер. Крім того, відповідач іноді зловживає спиртними напоями та проявляє агресію. В результаті чого, у сім`ї виникла несприятлива атмосфера для спільного проживання, що негативно впливає на душевний стан позивача та їх спільного сина. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін на даний час припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу і вказує, що немає будь-яких почуттів до відповідача, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Крім того, в ході розгляду справи судом не встановлено, що відповідач зловживає спритними напоями та вчиняв неправомірні дії фізичного характеру відносно своєї дружини [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, а позивач просить залишити проживати сина разом із нею про що відповідач не заперечує, то суд вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] .

Outcome: approved