Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.В передбачений законодавством шестимісячний строк позивач до нотаріальної контори не звертався з поважних причин, оскільки 11.03.2020 року Постановою Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» оголошено карантин. Його батько мешкав у м. Луганськ, а позивач у м. Києві, а на момент карантину транспортне сполучення між вказаними містами було відсутнє.Зараз [PERSON] має намір оформити право власності на спадкового майно, але для цього потрібно відповідно до чинного законодавства оформити свої права на спадщину. Через вищенаведені обставини позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Тому позивач просить встановити йому додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи буд повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2ст.247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Із досліджених документів, копії паспорта, свідоцтва про народження, судом встановлено, що позивач, [PERSON] , який народився [INFO] в м. Кіровськ, Луганської області, є сином [PERSON] , [INFO] .(а.с.3,5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Нотаріус 16 липня 2020 року позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини (а.с. 7). Позивач з 09 грудня 2013 року по [INFO] працює в ТОВ «Кийтранс-2005» на посаді водія автотранспортних засобів категорії «Д», а його батько помер в м. Голубівка, Луганської області (а.с.8,10). В передбачений законодавством шестимісячний строк [PERSON] до нотаріальної контори не звернувся, оскільки з 12 березня 2020 р. на усій території України установлено карантин ( постанова Кабінету Міністрів України « Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» від 11.03.2020року № 211). Під час дії карантину було припинено роботу громадського транспорту, було рекомендовано громадянам залишатись вдома та виходити тільки за нагальною потребою. \~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. \~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст..1272 ч.3 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.3 п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009року «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»., у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. Статтею 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки останній звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області з заявою про прийняття спадщини, але у зазначений законом строк шість місяців, згідно\~ст..1270ЦК України, не подав заяву до органів нотаріату, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі вище викладеного, ст. 1268,1269,1272 ЦК України\~та

Outcome: approved