Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 26254018705471 від 05.11.2011 року у розмірі 140 133,00 грн., а також судових витрат в розмірі 2102,00 грн. В своїй позовній заяві позивач вказує, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] 05.11.2011 року було укладено кредитний договір №26254018705471, на підставі якого останній видано кредитну картку з лімітом овердрафту 3 000,00 грн. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Зазначили, що на баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором. Оскільки [PERSON] умови кредитного договору в частині погашення кредиту не виконуються - це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 17.02.2020 року становить 140 133,00 грн. з яких: 15 841,30 грн. - заборгованість за кредитом; 23 426,11 грн. - заборгованість по процентам; 100 865,59 грн. - штрафні санкції. У зв`язку з викладеним АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином за адресою свого місця реєстрації, про що свідчать зворотне повідомлення в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. «Розумність тривалості провадження» має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що клопотань від учасників справи матеріали справи не містили, а також з огляду на строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, які не можуть перевищувати 60 днів з дня відкриття провадження по справі, та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд дослідив докази, які були своєчасно долучені сторонами, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2011 року [PERSON] підписала пропозицію укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферту), відповідно до якої вона запропонувала АТ «Банк Ренесанс Капітал» укласти з нею договір страхування та договір карткового рахунку. Відповідно до вказаної оферти відповідач пропонувала укласти з нею договір строком на 24 місяці, тобто до 05.11.2013 року встановивши їй кредитний ліміт в розмірі 3000 грн. з платою за користування кредитними коштами в розмір 36 % річних. Комісію за обслуговування Овердрафту встановити в розмірі 2%. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», зокрема, також на баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за вищевказаним кредитним договором За нормами частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідач, укладаючи кредитний договір був ознайомлений з умовами надання банківських послуг, тарифами банку, істотними умовами надання кредиту, графіком погашення кредиту, строком кредитування, який становить 24 місяців (а. с. 6-9). Стаття 633 ЦК України передбачає , що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Суд враховує, що відповідач укладення кредитного договору не оспорював, а з розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що він впродовж певного строку частково сплачував заборгованість за користування кредитними коштами, тобто виконував свої зобов`язання за договором. Відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановив суд, відповідач [PERSON] належним чином не виконує передбачені договором зобов`язання, внаслідок чого станом 17.02.2020 року утворилась заборгованість, яка становить 140 133,00 грн. з яких: 15 841,30 грн. - заборгованість за кредитом; 23 426,11 грн. - заборгованість по процентам; 100 865,59 грн. - штрафні санкції. На момент розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком не погашена. Згідно матеріалів справи, представник позивача звернувся до відповідачки в порядку досудового врегулювання спору 13.04.2018 року з письмовою вимогою про необхідність погашення заборгованості, проте відповіді не отримав (а.с.11,12). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором №26254018705471 від 05 листопада 2011 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 140 133,00 гривень. Разом з тим, укладений сторонами кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, а тому незалежно від визначення у договорі загального строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Зі змісту акцептованої позивачем пропозиції укласти договір карткового рахунку та договору страхування (оферти) вбачається, що сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником зобов`язання, що виникло на основі цього договору до 05.11.2013 року. При цьому будь - яких застережень щодо можливості продовження строку дії кредитного договору його умови не містять. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач такої заяви до суду не надав. Враховуючи те, що позивачем надано докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у межах суми заявлених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №0000005101 від 12 лютого 2020 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved