Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Представник позивача Більчук Олександр Олександрович, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія» Українська страхова група» звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої у результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що потерпілому внаслідок ДТП була завдана майнова шкода у вигляді пошкодження транспортного засобу Ford Transit 460, державний номерний знак [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб потерпілого був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до Договору добровільного страхування майна. На виконання умов Договору каско позивач здійснив виплату відшкодування на користь потерпілого в розмірі 69588,76 грн. Після виплати страхового відшкодування за Договором КАСКО, позивач отримав право вимоги до відповідача та його страхової компанії, в межах виплаченого ним страхового відшкодування для потерпілого. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Аско-Донбас Північний». На виконання умов договору ПрАТ «СК «Аско-Донбас Північний» відшкодувало позивачу майнову шкоду, з урахуванням коефіцієнту зносу та франшизи у розмірі 40433,50 грн. Отже, як зазначено позивачем відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду завдану у результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 29155,26 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0197-00226 від 10.11.2016, укладеним між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», останнім застраховано належний йому транспортний засіб Ford Transit 460, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з копією заяви про настання страхового випадку по договору страхування №28-0197-00226 від 10.11.2016, ТОВ «Тедіс Україна» повідомило про настання страхового випадку, а саме пошкодження транспортного засобу марки Ford Transit 460, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2017 року справа № 428/11125/17 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З даної постанови вбачається, що 06.10.2017 року о 07-45 год. в м. Сєвєродонецьку, по вул. Вілєсова, [PERSON] керуючи автомобілем «DACIA Logan», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобилем «FORD Transit 460», д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. В судовому засіданні [PERSON] визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з рахунком на оплату №ТА1016/011 від 16.10.2017 матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «FORD Transit 460», д.н.з. [NUMBER] , склав 75251,91 грн. Згідно з страховим актом № ПССКА-6128, позивачем визначено розмір страхового відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» в розмірі 69588,76 грн Відповідно до платіжного доручення №31648 від 10.11.2017 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатила ТОВ «Тедіс Україна», в якості страхового відшкодування 69588,76 грн. Як зазначено позивачем в позовній заяві частину майнової шкоди на користь позивача, було відшкодовано страховою компанію відповідача - ПрАТ «СК «Аско-Донбас Північний», а саме в розмірі 40433,50 грн. 08.04.2019 позивач направив на адресу відповідача вимогу №44/19 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою №44/19 в розмірі 29155,26 грн. Однак відповідач - [PERSON] суму завданої майнової шкоди ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» не відшкодував. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування відповідачем страхувальнику завданої матеріальної шкоди в порядку регресу. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Законом України «Про страхування». Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до абз. «а» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, з матеріалів справи судом встановлено, що 06.10.2017 року о 07-45 год. в м. Сєвєродонецьку, по вул. Вілєсова, [PERSON] керуючи автомобілем «DACIA Logan», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобилем «FORD Transit 460», д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення [PERSON] визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказані обставини встановлені постановою суду та не підлягають доказуванню. Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», яка згідно із зобов`язаннями, взятими на себе відповідно до договору добровільного страхування №28-0197-00226 від 10.11.2016, відшкодувала потерпілій особі страхове відшкодування у сумі 69588 грн. 76 коп., внаслідок чого відповідно до наведених вище норм закону набула права регресної вимоги до відповідача [PERSON] . Разом з тим, на виконання умов договору АК5491088 страхова компанія відповідача - ПрАТ «СК «Аско-Донбас Північний» відшкодувала ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» частину майнової шкоди в розмірі 40433,50 грн. Отже, решта майнової шкоди, заподіяної ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», у розмірі 29155,26 грн, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями № 59680 від 27.11.2019 та №62170 від 18.02.2020 про сплату судового збору у загальній сумі 2102,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved