Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON], який представляє інтереси [PERSON] на підставі відповідної довіреності від 10.09.2015 року, діючи в інтересах позивача звернувся в суду з позовною заявою до Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить продовжити [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 19 травня 1999 року, посвідченого секретарем виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 23, після смерті її баби [PERSON], померлої 27 березня 2001 року у селі Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, терміном на три місяці. З позовної заяви виходить, що 27 березня 2001 року померла баба позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла позивачу все своє майно, в тому числі житловий будинок по вулиці Маркова, № 86 у с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області. Спадкоємцем, який має обовязкову частку у спадщині є мати позивача -[PERSON]. Остання у встановлений законом строк до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталась і вважається такою, що її не прийняла. З квітня 2002 року позивач з сім'єю використовувала будинок баби як дачу та під час чергового ремонту будинку в червні 2012 року серед паперів померлої [PERSON] вона знайшла заповіт на своє ім'я. З заповітом позивач звернулась до Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області на предмет дійсності, де їй було повідомлено, що заповіт не змінювався та не відмінявся. Оскільки заповіт був дійсним, то позивач вважала, що фактично володіє цим будинком. В серпні 2015 року позивач звернулась до Городнянської районної нотаріальної контори Чернігівської області за консультацією щодо отримання правовстановлюючого документа на спадковий будинок, але в нотаріальній конторі їй повідомили, що нею пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк позивач не звернулась до нотаріуса так як не знала про існування заповіту на своє ім'я та вважала себе власником спадкового будинку, оскільки фактично вступила в управління та володіння ним. На даний час позивач має бажання оформити свої спадкові права на будинок, а тому вимушена звернутися до суду та вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущений з поважної причини. Ухвалою судді від 21 вересня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, 29.09.2015 року надав до суду письмову заяву з прохання розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги, заявлені ним в інтересах позивача, підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити ( а.с. 25 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача по справі Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмове клопотання від 29.09.2015 року з проханням розглянути справу за відсутності представника сільської ради, проти позову [PERSON] не заперечує ( а.с. 26 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника в судове засідання суд не повідомила. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 48 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином, в долученій до позовної заяви письмовій заяві від 15.09.2015 року [PERSON] просить розглянути справу без її участі, проти позову [PERSON] не заперечує ( а.с. 15, 49 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, зясувавши позицію відповідача та третьої особи по суті заявлених позивачем позовних вимог, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і підтверджені доказами, зібраними по справі. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. З дослідженого судом свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 104648 встановлено, що [PERSON] померла 27 березня 2001 року у віці 87 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть виконкомом Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 28.03.2001 року зроблено запис за № 08 ( а.с. 8 ). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 ЦК УРСР. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON], є день її смерті 27 березня 2001 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Стаття 527 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) передбачає, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Згідно приписів ст. 534 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його ( не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку ) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 19.05.1999 року, посвідченого секретарем виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], реєстраційний № 23, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону матиме право, [PERSON] ( а.с. 9 ). Відповідно до посвідки про народження № 0399349 встановлено, що [PERSON] народилась 13 жовтня 1938 року у с. Дубровне Тупичівського району Чернігівського області та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с.13 ). Згідно свідоцтва про одруження ІІІ-УР № 803824 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 04 червня 1963 року шлюб у Смичинській сільській раді Щорського району Чернігівської області, актовий запис № 16 ( а.с.14 ). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 2388244 встановлено, що [PERSON] народилась 15 серпня 1963 року у с. Дубровне Щорського району Чернігівської області та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 5 ). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ № 003028, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 05.08.2005 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 15.05.2001 року розірвано, про зроблено відповідний актовий запис № 604 ( а.с.6 ). Зі свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 007850, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 28.01.2006 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 28 січня 2001 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 28.01.2006 року зроблено відповідний запис за № 108. Прізвище подружжя після укладення шлюбу [PERSON], [PERSON] ( а.с. 7 ). Таким чином, померла [PERSON] являлась рідною бабою позивача. З довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 13.06.2012 року № 430 встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі станом на 01.01.2001 року за № 348 в будинку № 86 по вул. Маркова в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] з 1936 року і по день смерті ( а.с. 10 ). Згідно довідки виконкому Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 13.06.2012 року № 429 встановлено, що згідно погосподарської книги № 1 за 1986-1990 рр., особовий рахунок № 386, будинок в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області по вул. Маркова, буд. 86, станом на 01 липня 1990 року мав статус колгоспного двору і членами цього двору були : [PERSON] ( а.с. 11 ). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 27.10.2015 року № 41920654, виданої Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 05.10.2015 року № 41705623, виданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлої 27 березня 2001 року [PERSON] ( а.с. 36-38, 50-51 ). Відповідно до статті 548 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно статті 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчиненні протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Позивач [PERSON] протягом визначених законодавцем 6 місяців з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] не вчинила дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ). З позовної заяви та досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач не звернулась вчасно, в строк встановлений ст. ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала, що померла [PERSON] склала заповіт на її ім'я. Знайшовши заповіт та пересвідчившись в його дійсності, позивач вважала себе власником будинку померлої баби, оскільки вона фактично володіла ним. У послідуючому позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини померлої [PERSON], але визначений законодавством 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила. Частина 1 статті 550 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) передбачає, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК УРСР ( шість місяців з дня відкриття спадщини ), може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини є поважними, а також враховуючи той факт, що спадкова справа до майна [PERSON] не відкривалась і спадщина померлої ніким не прийнята, у відповідача та третьої особи [PERSON] відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає за можливе продовжити позивачці строк тривалістю на три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 27 березня 2001 року в с. Дібровне Городнянського району Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved