Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що П AT КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (надалі - відповідач) 15.02.2008 року уклали кредитнй договір №CVRSGK00000010. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 48720.00 Доларів США на термін до 15.02.2018 p., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно договору, у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Стверджує, що відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки, у зв'язку з з чим, відповідач станом на 30.01.2014 року має заборгованість - 104955.76 Доларів США, яка складається з наступного: -28500.93 Доларів США - заборгованість за кредитом; -26214.66 Доларі США- заборгованість по процентам за користування кредитом; -810.30 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 44402.18 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: -31,29 доларів США - штраф (фіксована частина). - 4996.40 Доларів США - штраф (процентна складова). На підтвердження своїх доводів, щодо позовних вимог, представник позивача вказує, що в забезпечення виконання зобов'язання за Договором №CVRSGK00000010 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та поручителем [PERSON] було укладено договір поруки. На підставі викладеного , змінюючи свої позовні вимоги, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 100075,32 Доларів США, що за курсом 11.59 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.05.2014 року складає 1159872,96 грн. за кредитним договором № CVRSGK00000010 від 15.02.2008 року та понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні, посилаючись на норми матеріального права, змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково , посилаючись на обставини, викладені в запереченні на позовну заяву. Крім того, у відповідності до ч. ст. 551 ЦКУкраїни заявив клопотання про зменшення розміру нарахованої пені, у зв'язку з тим, що відповідач на даний час не працює, має на утриманні двох дітей та мати пенсійного віку. Також зазначив, що позивач вже продав іпотечне майно ( квартиру відповідача), чим частково погасив заборгованість. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ст.3 ч.1 та ч.2 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; - ст.ст. 202 ч.1, 203 ч.ч.1-5, 215 ЦК України, відповідно до яких правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. - ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; - ст.626 ч.1, 627, 628 ч.1 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; - договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України); - ст.1048 ЦК України, з якої вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. - ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. - ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. - п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно якої положення ч.3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦКУ України можна вважати, зокрема,ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні ; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання)». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що підстави для застосування положення ч.3 ст. 551 ЦК України наявні, та слід зменшити розмір нарахованої пені (згідно розрахунку заборгованості складає 51140,47 доларів США) до розміру заборгованості за кредитом, який складає 17130,85 доларів США. Представник позивача у с удовому засіданні не заперечив щодо зменшення розміру нарахованої пені. З огляду на наведене, з відповідача слід стягнути з урахуванням зменшення розміру пені - 66065,7 доларів США, що за курсом НБУ (11.59) від 08.05.2014 року складає 765701 (сімсот шістдесят п'ять тисяч сімсот одна) грн. 46 коп., яких -17130,85 Доларів США - заборгованість за кредитом; -29908,08 Доларі США- заборгованість по процентам за користування кредитом; -109,89 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 17130,85 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: -21,57 доларів США - штраф (фіксована частина). - 4764,46 Доларів США - штраф (процентна складова). Судом досліджено матеріали справи, а саме : - розрахунок заборгованості за договором № CVRSGK00000010 від 15.02.2008 року /а.с. 4-6,54-58,70-71/; - кредитний договір № CVRSGK00000010 від 15.02.2008/а.с.9-11/. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи той факт, що: відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання по умовах кредитного договору та відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання відповідачем( у зв'язку з реалізацією предмета іпотеки банком),

Outcome: partial