Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Представник кредитної спілки «Добробут» (далі КС «Добробут») звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 19 лютого 2016 року кредитного договору № 11057/1К, [PERSON] позивачем надано кредит у розмірі 5\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.19 % на кожний календарний день та строком повернення, 19 лютого 2017 року. [PERSON], [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед КС «Добробут» відповідати по борговим зобовязанням [PERSON] за кредитним договором № 11057/1К від 19 лютого 2016 року. Позичальник грошові зобовязання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 13 квітня 2016 року виникла заборгованість. За вказаних обставин КС «Добробут» просив стягнути з відповідачів солідарно 8\~195,22 грн., з них: заборгованість по кредиту 4\~922,74 грн., заборгованість за відсотками 3\~272,48 грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав, з підстав викладених в позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON]до суду повторно не зявилися повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] заперечував, просив у їх задоволенні відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях. Так, письмові заперечення мотивовано тим, що [PERSON] отримавши кредитні кошти від позивача сплатив обовязковий платіж лише 12 квітня 2016 року у розмірі 600 грн., тому вважає, що виконання позичальником зобовязань за кредитним договором припинилося з 13 квітня 2016 року. За вказаних обставин враховуючи вимоги ч. 4 ст. 559 ЦК України вважає, що оскільки позивачем на протязі шестимісячного строку виконання основного зобовязання не було предявлено вимоги до поручителів, тому порука [PERSON] перед позивачем припинилася. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, cуд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2016 року між КС «Добробут» та членом кредитної спілки, [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № 11057/1К, за яким КС «Добробут» надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 5\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 72 % річних від суми залишку кредиту на строк дванадцять фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту (а.с. 5, 6, 7 8). Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 кредитного договору № 11057/1К (далі кредитний договір) КС «Добробут» зобовязується надати позичальнику кредит у розмірі 5\~000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Кредит використовується на побутові потреби. Згідно з п. 2.1, п. 2.3 кредитного договору, кредит надається строком на дванадцять фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту та повинен бути повернутий до закінчення зазначеного строку. Плата за користування кредитом становить 72 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту (п. 3.1 договору). Відповідно до п. 3.3 договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків, що є невідємною частиною договору. Як вбачається з додатку 1 до кредитного договору, обовязковий платіж повинен бути сплачений до 20 числа кожного місця в розмірі 597 грн., останній платіж 19 лютого 2017 року у розмірі 594,83 грн. Відсоткова ставка складає 3,6% (а.с. 8 зв.). Таким чином, суд вбачає, що умови кредитного договору щодо розміру відсотків містять суперечності, а саме: за п. 3.1 кредитного договору такі складають 72% (або 6% місячних), за умовами графіку 43,2 % річних (або 3,6 % місячних). Погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в наступному порядку: першочергово проценти, в наступну чергу сума кредиту (п. 3.5 договору). Як встановлено п. 4.1 договору зобовязання позичальника за кредитним договором забезпечується порукою. В якості забезпечення виконання вимог за кредитним договором № 11057/1К між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки № 11057/1К від 19 лютого 2016 року, згідно умов яких, останні взяли на себе зобовязання відповідати за виконання з боку [PERSON] умов кредитного договору в повному обсязі (а.с. 9 10, 11 12). Відповідно до пп. 2.1, 2.2 договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязаннь по кредитному договору, поручитель відповідно до ст. 554 ЦК України несе солідарну відповідальність перед КС «Добробут». Кредитом [PERSON] користувався (а.с. 13), але не виконував належним чином грошові зобовязання за договором. Розмір заборгованості позичальника на 15 березня 2017 року становить 8\~195,22 грн., з них: заборгованість по кредиту 4\~922,74 грн., заборгованість за відсотками 3\~272,48 грн. (а.с. 14). Як вбачається з наданого розрахунку відповідачем в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором сплачено 600 грн. 12 квітня 2016 року. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Порука є способом забезпечення виконання зобовязання (ст. 553 ЦК), договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобовязань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1049 ЦК України. Твердження представника відповідача [PERSON] про припинення договору поруки у звязку із порушення шестимісячного строку звернення КС до поручителів суд не приймає до уваги виходячи з натупного. У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредтиним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредтиних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами , повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (Правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року справа 6-20цс14, 18 червня 2014 року №6-61цс14). Кредитна спілка звернувшися до суду 07 квітня 2017 року строку позовної давності не порушила. Отже, у відповідності до вимог ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила повинні застосовуватись і до поручителя. Так, у разі предявлення КС вимог до поручителів більш ніж через шість місяців після настання стрроку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредтиним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту вимог про дострокове погашення кредитних коштів. Таким чином, положення ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачає право банку предявити вимогу до поручителів про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (Правова позиція постанови Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року справа № 6-53цс14). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки КС звернулася до суду з вимогою до основного позичальника без пропуску строку позовної давності, тому позивач має право стягнути з поручителів заборгованість за кредтиним договором за період з 07 жовтня 2016 року по 15 березня 2017 року (в межах заявлених позовних вимог та проведеного розрахунку позивача). Отже,за вказаний період відповідачі в силу умов договору поруки, ч. 1 ст. 554 ЦК України за порушення договірних зобовязань позичальником відповідають перед КС як солідарний боржники. За вказаних обставин суд вважає, що заборованість за кредтиним договором за період з 07 жовтня 2016 року по 15 березня 2017 року, яка підлягає стягненню солідарно з поручителів становить 3\~125,85 грн. Так, суд визначаючи заборгованість поручителів з відсотків, бере до уваги саме розмір що був зазначений в додатку 1 до кредтиного договору, а саме 43,2% річних (або 3,6% місячних), які підлягають стягненню поза межами строку дії договору (так як кредтиними коштами відповідачі продовжували користуватися). Зважаючи на те, що позивачем надано розрахунок заборгованоісті без врахування вищевикладених положень, суд проводить такий самостійно. За період з 19 лютого 2017 року по 15 березня 2017 року (24 дня) розмір відсотків складає 140,02 грн. (24Х4\~922,74 грн.Х43,2%/365). Розмір заборгованості за тілом кредтиту, що підлягає стягненню з поручителів за період з 07 жовтня 2016 року по 19 лютого 2017 року становить 2\~982,83 грн. Так, відповідно до графіку погашення кредиту обовязкові щомісячні платежі складаються з: 20 жовтня 2016 року 597 грн.; 20 листопада 2016 року 597 грн.; 20 грудня 2016 року 597 грн.; 20 січня 2017 року 597 грн.; 19 лютого 2017 року 594,83 грн. Розмір заборгованості викладений в позовній заяві з урахуванням вищевикладеного, суд вважає обґрунтованим позивачем та не спростований. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені останнім і підтвердженні документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1\~600 грн. (а.с. 2).

Outcome: partial