Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Представник позивача АТ «Ощадбанк» звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом про стягнення з [PERSON] 60 490,89 гривень заборгованості за договором кредиту. Позов мотивує тим, що 21.11.2017 року між «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено кредитний договір № 076211117, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 50 000 гривень, строком на 60 місяців, з кінцевим терміном повернення 20.11.2022 року на споживчі цілі, зі сплатою 56% річних на фактичний залишок заборгованості. Відповідач взяті на себе згідно договору зобов'язання не виконувала належним чином, у зв'язку з чим з 26.12.2017 року за нею почала утворюватися заборгованість і станом на 20.04.2018 року заборгованість складала 60 490,89 гривень, з яких: 50 000 гривень - основний борг, 6 367,13 гривень - заборгованість по відсоткам, 2 735,23 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 415,17 гривень - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 240,07 гривень - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 37,50 - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків, 577,50 гривень - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 118,29 гривень - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатив заборгованість то позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з'явився. Від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника та зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак причину неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань, заперечень суду не надавала. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Згідно кредитного договору № 076211117 від 21.11.2017 року укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 50000,00 гривень, зі сплатою 56 % річних від залишкової суми кредиту, строком на 60 місяців, з кінцевим терміном повернення 20.11.2022 року на споживчі цілі (а.с.10-14, 17). Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № 076211117 від 21.11.2017 року (а.с.18). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦКзобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач взяті на себе згідно кредитного договору зобов'язання не виконувала належним чином, у зв'язку з чим станом на 20.04.2018 року її заборгованість перед позивачем складала 60 490,89 гривень, з яких: 50 000 гривень - основний борг, 6 367,13 гривень - заборгованість по відсоткам, 2 735,23 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 415,17 гривень - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 240,07 гривень - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 37,50 - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків, 577,50 гривень - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 118,29 гривень - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків (а.с.6). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитним договором розрахована обґрунтовано, відповідно до вимог кредитного договору, будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача на адресу суду не надійшло. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»), при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно з меморіальним ордером № 83851870 від 23.04.2018 року сплачено судовий збір в сумі 1762,00 гривень (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved