Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Христинівського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно, та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та земельними ділянками кадастрові №№ 7124686500:03:000:0003. 7124686500:03:000:0002 по [ADDRESS] та договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та земельними ділянками кадастрові №№ 7124686500:03:000:0004, 7124686500:03:000:0005 по [ADDRESS] , що укладені між [PERSON] та [PERSON] . Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками кадастрові №№ 7124686500:03:000:0003, 7124686500:03:000:0002 по [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками кадастрові №№ 7124686500:03:000:0004, 7124686500:03:000:0005 по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог вказав, що відповідач є власником земельних ділянок кадастрові № № 7124686500:03:000:0003, 7124686600:03:000:0002 та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Зазначене підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю ЯЕ 370851 та ЯЕ 370852 та договором купівлі продажу. Батько відповідача [PERSON] , який помер [INFO] , за життя був власником земельних ділянок кадастрові №№ 7124686500:03:000:0004, 7124686500:03:000:0005 та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Зазначене підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю ЯЕ 370853 та ЯЕ 370854 та договором купівлі продажу. Відповідач є спадкоємцем житлового будинку та земельних ділянок після смерті батька, користуючись чим продав позивачці власний будинок із земельний ділянками та успадкований отримавши від позивачки гроші в сумі еквівалентній 1800 доларів США під розписку та передавши позивачці правовстановлюючі та технічні документи на нерухоме майно. Відповідач не надав усіх необхідних документів та не прибув у визначений сторонами час до нотаріуса для укладення договору купівлі продажу , чим порушує право позивача набути власність на придбаний житловий будинок. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 01.06.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 16.06.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації відповідача. Відповідно до ч.ч.1,3\~ст.131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відзив на позовну заяву не надав. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельних ділянок кадастрові № № 7124686500:03:000:0003, 7124686600:03:000:0002 та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Зазначене підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю ЯЕ 370851 та ЯЕ 370852 та договором купівлі продажу. Батько відповідача [PERSON] , який помер [INFO] , за життя був власником земельних ділянок кадастрові №№ 7124686500:03:000:0004, 7124686500:03:000:0005 та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Зазначене підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю ЯЕ 370853 та ЯЕ 370854 та договором купівлі продажу. Відповідач є спадкоємцем житлового будинку та земельних ділянок після смерті батька, користуючись чим продав позивачці власний будинок із земельний ділянками та успадкований отримавши від позивачки гроші в сумі еквівалентній 1800 доларів США під розписку та передавши позивачці правовстановлюючі та технічні документи на нерухоме майно. Згідно з ч. 1ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4ст.\~203\~ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен укладатись у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч.2ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності зіст.182\~ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частиною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3ст.\~334\~ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. При вирішенні справи по суті суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в Постанові ВСУ № 6-1288цс17 від 06 вересня 2017 року, згідно якої суди дійшли неправильного висновку про те, що норма ч. 2ст.\~220\~ЦК України не застосовується до спірних правовідносин у зв`язку з необхідністю державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна. Однією з умов застосування ч. 2ст.\~220\~ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Відповідно до п. 13постанови пленуму\~Верховного Суду\~України №\~9\~від 06\~листопада 2009\~року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. ВСУ в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220\~ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Таким чином, суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд констатує, що позивач письмовими доказами по справі довів правомірність та обґрунтованість позовних вимог. А отже, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved