Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Представник органу опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те , що [PERSON], [INFO] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яка зареєстрована в [ADDRESS] але тривалий час не проживає. 05.05.2014 року до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшло повідомлення від комунального закладу «Іванівська центральна районна лікарня» Іванівської районної ради про дитину чоловічої статі, покинуту в дитячому відділенні, про що був складений акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 26.05.2014 року № 106/А-2014 дитина була зареєстрована у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області та названа [PERSON]. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 05.06.2014 року № 118/А-2014 він був тимчасово, на півроку, влаштований до дитячого державного закладу. До служби у справах дітей райдержадміністрації та до дитячого відділення комунального «Іванівська центральна районна лікарня» Іванівської районної ради ніхто стосовно даної дитини не звертався. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 25 червня 2014 року було прийнято рішення № 11-У про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та подання позовної заяви до Іванівського районного суду Одеської області. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачем до своїх батьківських обов'язків. Представник позивача на заявлених вимогах наполягала. Відповідачка позов визнала в повному обсязі просила справу слухати у її відсутність, про що надала письмову заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрована в [ADDRESS] але тривалий час не проживає. 05.05.2014 року до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшло повідомлення від комунального закладу «Іванівська центральна районна лікарня» Іванівської районної ради про дитину чоловічої статі, покинуту в дитячому відділенні, про що був складений акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 26.05.2014 року № 106/А-2014 дитина була зареєстрована у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області та названа [PERSON]. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 05.06.2014 року № 118/А-2014 він був тимчасово, на півроку, влаштований до дитячого державного закладу. До служби у справах дітей райдержадміністрації та до дитячого відділення комунального «Іванівська центральна районна лікарня» Іванівської районної ради ніхто стосовно даної дитини не звертався. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 25 червня 2014 року було прийнято рішення № 11-У про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та подання позовної заяви до Іванівського районного суду Одеської області. Дані обставини засвідчують те , що відповідачка по справі свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бажає брати участі у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї. Відповідно до ч.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом справ щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо роз'яснення спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків а також на підставі інших документів, що стосуються справи. Представником служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації було надано висновок та рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка не приділяє уваги фізичному та духовному розвитку, матеріальному забезпеченню своєї дитини , не забезпечує рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд погоджується із підставою щодо позбавлення відповідача батьківських прав, яка зазначена позивачем , а саме: ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачем по справі поставлена вимога про стягнення аліментів у розмірі ? частка від доходу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь опікуна або установи, де буде знаходитись дитина, на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходу , але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 10 липня 2014 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Дослідивши обставини справи та висновок служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України , якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів , тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір в дохід держави. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved