Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» 18 травня 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 8 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №432/434-САФ03.16-2. Загальними Зборами Акціонерів 9 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування назви Банку на «Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до умов договору кредиту ПАТ «Укрсоцбанк» було надано відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 51400 гривень 00 копійок. Пунктом 1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. Проте в порушення умов договору позичальник [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав в результаті чого станом на 19 лютого 2018 року має заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 13069 гривень 43 копійки; сума заборгованості за відсотками 13523 гривні 70 копійок; розмір інфляційних витрат за кредитом 1751 гривня 28 копійок та розмір інфляційних витрат за відсотками 1635 гривень 04 копійки, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи не належного виконання відповідачем будь-яких обовязків встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобовязання з повернення кредиту за договором. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів та матеріалів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.22). Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 23 травня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано позивачу та відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, проте відповідач ухвалу не отримав, оскільки за зареєстрованим місцем проживання не проживає, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення, яке повернулося до суду з відповідною відміткою (а.с.33). При цьому, ч.10 ст.130 ЦПК України визначено, що якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженка міста Джезказган Казахстан, яка зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 27-28). Згідно Статуту ПАТ «Укрсоцбанк», банк є правонаступником усіх прав та обовязків банк є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства, тип якого рішенням Загальних зборів акціонерів 9 березня 2010 року було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (а.с.16-18). Встановлено\~ також,\~ що\~ згідно кредитного договору від 8 вересня 2006 року №432/434-САФ03.16-2 відповідач був ознайомлений з його умовами та погодився з ними, що підтвердив своїм підписом(а.с.5-8). Згідно розрахунку суми заборгованості по кредитному договору від 8 вересня 2006 року №432/434-САФ03.16-2 станом на 19 лютого 2018 року сума загальної заборгованість по поверненню кредиту становить: сума заборгованості за кредитом - 13069 гривень 43 копійки; сума заборгованості за відсотками 13523 гривні 70 копійок; розмір інфляційних витрат за кредитом 1751 гривня 28 копійок та розмір інфляційних витрат за відсотками 1635 гривень 04 копійки (а.с.10-12). Таким чином, відповідач порушив договірні зобовязання в частині щомісячної оплати відсотків за користування кредитом, а також повернення \~кредиту щомісячними платежами, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно довіреності ПАТ «Укрсоцбанк» в особі виконуючого обовязки Голови Правління, який діє на підставі Статуту, уповноважив [PERSON]. представляти інтереси Довірителя: в судах: місцевих (загальних, господарських, адміністративних), апеляційних судах (загальних (зрозгляду цивільних і кримінальних справ), господарських, адміністративних) та третейських судах, з правами, які надані законодавством позивачу, відповідачу, третій особі; для чого представнику надано право: підписувати та/або подавати від імені довірителя будь-які запити, заяви, листи, повідомлення, претензії, досудові вимоги ( вимоги про досудове врегулювання спору), позовні заяви, апеляційні скарги, заперечення проти позову, відзив на позовну заяву, заяви про видачу судового наказу та виконавчого листа, заяву про примусове виконання рішення суду (виконавчого напису), а також подавати та отримувати будь-які інші необхідні заяви, довідки та документи, подавати будь-які інші необхідні докази, надавати письмові та усні пояснення, отримувати та оскаржувати рішення, ухвали та постанови суду в апеляційних інстанціях; засвідчувати тотожність копій документів їх оригіналам, які подаються довірителем до вище перелічених підприємств, установ, організацій (а.с.21). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що дійсно 8 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №432/434-САФ03.16-2. Відповідно до умов зазначеного договору ПАТ «Укрсоцбанк» було надано відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 51400 гривень 00 копійок. Однак він перестав вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved