Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Самойленко П.М. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на користь позивача суму завданої майнової шкоди в розмірі 18467 гривень 57 копійок, витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 6363521-02-16-01 від 13 листопада 2018 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] . 15 грудня 2018 року в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням водія [PERSON] та автомобіля\~ марки « Mazda 6» державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] .. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ВУСО» автомобіль марки «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 12 березня 2019 року особою, винною у настанні ДТП, визнано [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до Рахунку-фактури № АО-00004247 від 18 грудня 2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля марки «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 18467 гривень 57 копійок. На виконання умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило Страхувальнику [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 18467\~ гривень 57 копійок. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 17 грудня 2018\~ року, страхового акту огляду автомобіля марки\~ «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] від 13 листопада 2018 року,\~ страхового акту №00136-02 від 08 січня 2019 року. Факт зазначеної виплати підтверджується довідкою-підтвердженням заліку страхового відшкодування. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «ВУСО» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. 15 липня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] було укладено Договір цесії №15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування,\~ зокрема за договором страхування № 6363521-02-16-01 від 13 листопада 2018 року. Тож, після укладення договору\~ про відступлення права вимоги, у позивача\~ виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. На дату вчинення цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначене вище стало підставою для звернення представника позивача до суду з зазначеним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву в якій\~ зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання\~ не з`явився, надав суду клопотання, в якому зазначив, що позов визнає та просить справу розглянути за його відсутністю. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частинами 1, 2 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи. Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Так, з матеріалів справи вбачається, що між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 6363521-02-16-01 від 13 листопада 2018 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.7-10). 15 грудня 2018 року в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням водія [PERSON] та автомобіля\~ марки « Mazda 6» державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] .. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ВУСО» автомобіль марки «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 12 березня 2019 року особою, винною у настанні ДТП, визнано [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.39-40). Відповідно до Рахунку-фактури № АО-00004247 від 18 грудня 2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля марки «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 18467 гривень 57 копійок (а.с.22). На виконання умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило Страхувальнику [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 18467\~ гривень 57 копійок. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 17 грудня 2018\~ року (а.с.19-20), страхового акту огляду автомобіля марки\~ «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] від 13 листопада 2018 року (а.с.10-11),\~ страхового акту №00136-02 від 08 січня 2019 року (а.с.23). Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, ПрАТ «ВУСО» страхове відшкодування в розмірі 18467 гривень 57 копійок зарахувало на рахунок ТОВ «Автогруп-Одеса» для проведення робіт по відновлювальному ремонту застрахованого автомобіля марки «Chery E 5» державний реєстраційний номер [NUMBER] згідно Договору про співробітництво №1/18-16 від 13 серпня 2018 року (а.с. 25), що підтверджується Довідкою підтвердженням заліку страхового відшкодування (а.с.24). 15 липня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] було укладено Договір цесії №15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування,\~ зокрема за договором страхування № 6363521-02-16-01 від 13 листопада 2018 року (а.с.28-33). Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Предметом даного позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування в розмірі 18467 гривень 57 копійок. Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань : договірне зобов`язання між ПрАТ «СК «ВУСО» і потерпілою [PERSON] - за договором добровільного майнового страхування; договірне зобов`язання між позивачем і потерпілою [PERSON] - за договором відступлення права вимоги; деліктне зобов`язання між потерпілою та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що на дату вчинення цієї пригоди відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 39 Закону встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно п.22.1. ст. 22 названого Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього ж Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Оскільки, на дату вчинення цієї пригоди відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, саме МТСБУ має відшкодувати завдану ним шкоду, як страховик. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на вказане, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Однак, у зазначеній справі МТСБУ як страховик відповідача (завдавача шкоди) не набула право регресу до останнього. Таке право МТСБУ могла би набути, відшкодувавши потерпілій завдану їй шкоду, а також за наявності умов, визначених статтею 38 вказаного Закону. Вимога позивача до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого (у даному випадку до позивача) переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду по справі №755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року. Отже, позивачеві слід звернутися з позовом до МТСБУ з вимогою про стягнення\~ страхового відшкодування, оскільки даний випадок визнано страховим та у МТСБУ\~ виник обов`язок з виплати страхового відшкодування. Таким чином, оскільки [PERSON] жодним чином не порушує права позивача, а тому не може бути відповідачем у вказаній справі, суд не може самостійно замінити відповідача на належного - МТСБУ, а від позивача не надходило відповідного клопотання, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю. Згідно зі ст.141 ЦПК України, у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed