Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнення підстав позовних вимог просить визнати недійсним договір дарування Ѕ частини квартири [ADDRESS] , укладений 13.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований за №202, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Вахрушевою О.О. Також просить скасувати державну реєстрацію права власності на Ѕ вказаної квартири за [PERSON] на підставі договору дарування від 13.05.2020 року та стягнути судові витрати. Представник позивача в своїй уточненій позовній заяві від 14.12.2020 року правовою підставою для визнання договору недійсним зазначає вимоги ч.1 ст.233 ЦК України. В обґрунтування позову зазначив, що позивачка з моменту її народження мешкає за адресою: [ADDRESS] . 13.05.2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали догорів дарування спірної квартири, однак на думку позивачки даний правочин не міг бути законним, оскільки [PERSON] , укладаючи 13.05.2020 року договір дарування, не міг діяти свідомо та насправді бажати укласти договір дарування, оскільки після численних інсультів знаходився у дуже важкому стані здоров`я та у безпорадному стані, у нього паралізована ліва частина тіла, не працює ліва рука та ліва нога, він не може ходити. Також представник позивача зазначив, що 09.09.1999 року [PERSON] обіцяв подарувати позивачці належну йому частину квартири. Представник позивачки [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Посилається на те, що вказаний договір дарування був укладений [PERSON] під впливом тяжкої обставини (хвороба) та на вкрай невигідних умовах (ч.1 ст.233 ЦК України), так як договір був укладений безоплатний. Позивачка судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити його відсутності. Крім того зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні, а також зазначив, що перебуває при здоровому глузді та ясній пам`яті. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Ципліцький Д.О. проти задоволення позовних вимог заперечував. Надав суду відзив, в обґрунтування якого зазначив, що 13.05.2020 року відповідачі між собою укладали договір дарування квартири [ADDRESS] . Вказаний договір нотаріально посвідчено. Під час укладення договору нотаріус перевірила факт того, що [PERSON] не визнаний недієздатним або обмеженим у своїй дієздатності, що [PERSON] усвідомлював значення своїх дій, перебував при здоровому розумінні та ясній пам`яті, діяв добровільно, за відсутності будь-якого примусу як психічного, так і фізичного, не страждав на захворювання та діяв згідно з вільним волевиявленням, яке відповідало його внутрішній волі. Таким чином, відповідач [PERSON] реалізував своє закріплене законодавством право розпоряджатися належним йому майном. З урахуванням викладеного просив у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 73-83). Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вахрушева О.О. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, просила суд розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Крім того, надала суду відповідні пояснення, в яких зазначила, що 13.05.2020 року нею за адресою: [ADDRESS] за бажанням [PERSON] та [PERSON] було посвідчено договір дарування Ѕ частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Сторони у присутності нотаріуса стверджували одна одній, що однаково розуміють значення та умови договору і його правові наслідки, їх волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Також зазначила, що нею було надано відповідну консультацію щодо посвідчення договору дарування часток квартири, роз`яснено чинне законодавство та перелік документів необхідних для посвідчення. При особистому спілкуванні [PERSON] розумів значення своїх дій і керував ними, сповістив, що не визнаний судом недієздатним або обмеженим у своїй дієздатності, що його ніхто не примушує укласти цей договір. Крім того зазначила, що під час перевірки дієздатності було поставлено багато питань [PERSON] , жодних обмежень дієздатністю у нього виявлено не було, розмовляв чітко, думки висловлював розумно. Сторони договору підтвердили нотаріусу, що володіють українською мовою, що дало їм можливість правильно зрозуміти сутність цього договору, а також свідчили, що зміст цього договору їм роз`яснено у повному обсязі, текст договору прочитаний повністю, а також прочитаний нотаріусом уголос, що вони не обмежені в праві укладати правочини, не визнані у встановленому законом порядку недієздатними повністю, або частково, не страждають на захворювання, що перешкоджають усвідомленню ними суті цього договору. Вони також засвідчили, що укладання правочину такого змісту дійсно відповідає їх намірам, підтвердили відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину та однакове розуміння правових наслідків правочину для кожної зі сторін, про що свідчать особисті підписи кожної із сторін на договорі (а.с. 173-177). Третя особа - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Обґрунтувала свою позицію тим, що вона є власником іншої Ѕ частини квартири [ADDRESS] , проживає там зі своєю дочкою, а [PERSON] , як новий власник іншої Ѕ частини вказаної квартири, бажає продати свою частину, про що повідомив [PERSON] листом від 06.11.2020 року. Судом встановлено наступне. Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Ѕ частина квартири [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та Ѕ частина вказаної квартири належить [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з частиною першою статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до частини другої статті 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За змістом статей 203, 717 ЦК України, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. 13 травня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, зареєстрований в реєстрі за №202, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Вахрушевою Ольгою Олександрівною. Відповідно до умов даного договору [PERSON] безоплатно передав у власність [PERSON] Ѕ частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 84-87). Таким чином, 13.05.2020 року [PERSON] при укладенні договору дарування реалізував своє право розпоряджатись належним йому майном, а [PERSON] реалізувала законне право набуття права власності. Підставою позову представник позивача в позовній заяві, яка надійшла до суду 14.12.2020 року, зазначив вимоги ч.1 ст.233 ЦК України, а тому у відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає дану справу в межах заявлених вимог. Згідно з вимогами статті 44 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Встановлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони з метою виключення можливості стороннього впливу на її волевиявлення. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині. Відповідно до пунктів 1-5 статті 203 ЦК України : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом ; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування того, що вказаний вище оспорюваний договір дарування був укладений [PERSON] під впливом тяжкої для нього обставини, представник позивача посилається на хворобу [PERSON] , а в обґрунтування укладення правочину на вкрай невигідних умовах представник позивача посилається на те, що вказаний договір був безоплатний і [PERSON] не отримав компенсацію за це відчуження, що [PERSON] не має іншого житла. Для підтвердження зазначених вище обґрунтувань представник позивача надав суду лист [PERSON] на адресу [PERSON] від 05.11.2020 року, в якому вона повідомляє, що має намір продати Ѕ частку зазначеної квартири і пропонує придбати у нею цю частку за 322500 грн. у відповідності до ст.362 ЦК України (а.с.10-11). Інші докази позивачка та її представник суду не надали. Оцінюючи зазначений доказ, суд бере до уваги, що вказаний лист від 05.11.2020 року не свідчить про укладення договору дарування [PERSON] під впливом тяжкої для нього обставини та на вкрай невигідних умовах. Представник позивача також посилається на копію довідки від 11.06.2021 року про хворобу [PERSON] , яку суду надав не позивач, а представник відповідача (а.с.158-160). Дану довідку представник надав для підтвердження неможливості явки відповідача до суду. В цій довідці зазначено про те, що [PERSON] знаходиться під наглядом 9-ї міської поліклініки з діагнозом: хронічне порушення мозкового кровообігу, наслідки ішемічних інсультів(2016,2018р.), гіпертонічна хвороба, кардіосклероз, цукровий діабет та інше. За станом здоров`я пацієнт нетранспортабельний. Суд вважає, що вказана довідка від 11.06.2021 року свідчить лише про загальний стан здоров`я [PERSON] . Разом з тим, вказана довідка не свідчить про хвороби, їх характер, які мав [PERSON] на день укладання договору дарування 13.05.2020 року. Представник позивача також посилається на те, що в самому тексті договору дарування (а.с.86), в його останньому реченні зазначено, що у зв`язку з хворобою (хвороба ніг) [PERSON] , договір на його прохання посвідчено за місцем його проживання. Оцінивши докази, на які посилається представник позивача, суд дійшов висновку про те, що представник позивача та позивачка не довели належними, достатніми і допустимими доказами ту обставину, що [PERSON] вчинив договір дарування під впливом тяжкої для нього обставини - хвороби. При цьому, суд бере до уваги, що позивачка та її представник не зазначили суду, як конкретно хвороба [PERSON] вплинула на укладання договору дарування. Щодо обґрунтування укладення правочину на вкрай невигідних умовах, представник позивача посилається на те, що вказаний договір був безоплатний і [PERSON] не отримав компенсацію за це відчуження, що [PERSON] не має іншого житла. Вказані обставини самі по собі, без підтвердження їх іншими доказами, не свідчать про наявність підстав для визнання договору недійсним відповідно до ч.1 ст.233 ЦК України. Будь-який договір дарування є безоплатним. Обставина щодо наявності чи відсутності у [PERSON] іншого житла, не підтверджена ніякими доказами. Суд враховує і те, що суду не надано докази того, що після дарування [PERSON] належної йому Ѕ частини квартири, він позбавлений місця проживання. Беручи до уваги вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним на підставі ч.1 ст.233 ЦК України договору дарування Ѕ частини квартири [ADDRESS] , укладеного 13.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] . Зважаючи на те, що позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] є похідною, а суд відмовляє в позові про визнання недійсним договору дарування від 13.05.2020 року, то наявні підстави і для відмови в позові в частині вимоги про скасування державної реєстрації права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] . Так як суд відмовляє в позовних вимогах в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачки відносяться на її рахунок і не відшкодовуються їй відповідачами.

Outcome: dismissed