Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] «СК «АХА Страхування», звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача суму невідшкодованих збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 23777,95 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх з підстав вказаних в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.04.2015 року, між [PERSON] «СК «АХА Страхування» та ТОВ «ЛІОН АВТО» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 81559а5е, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб автомобіль «Peugeot», д.н. Т4КС4346. 12.07.2015 року зазначений автомобіль було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.07.2015 р. о 23:20 год. по вул. Набережна у м. Запоріжжі, за участю автомобілю [NUMBER] під керуванням відповідача та вищевказаного застрахованого автомобілю «Peugeot», д.н. Т4КС4346 під керуванням водія [PERSON] Причиною ДТП стало те, що [PERSON] не впевнився в безпеці, не витримав безпечну дистанцію руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], після чого змінив напрямок руху та скоїв зіткнення з застрахованим автомобілем «Peugeot», д.н. Т4КС4346, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, порушивши тим самим п.п. 10.1, 13.1 ПДР України, за що, постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2015 року, яка набрала законної сили 10.08.2015 року, [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Відповідно до заяви страхувальника про страховий випадок та про виплату страхового відшкодування, розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № VESKO21478 від 12.10.2015 року та умов договору страхування № 81559а5е від 17.07.2015 року, розмір страхового відшкодування склав 72777,95 грн., яке було сплачено позивачем за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобілю. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у [PERSON] «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу № АІ/7917167. 24.11.2015 року [PERSON] «СК «АХА Страхування» звернулось до [PERSON] «СК «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом. Зазначена заява була задоволена страхувальником, в результаті чого [PERSON] «СК «Арсенал Страхування» сплатив на користь позивача 49000 грн. (50000 грн. ліміт відповідальності за полісом № АІ/7917167 1000 грн. франшиза). Таким чином, сума невідшкодованих збитків становить 23777,95 грн., які не були сплачені відповідачем, що стало підставою для звернення позивачів з даним позовом. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із статтею 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтями 8, 9 Закону України «Про страхування» передбачено страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Умовами статті 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Пунктом 2 частини 4 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, як підтверджений матеріалами справи та документальними доказами, викладеними вище. Крім цього, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1600 грн.

Outcome: approved