Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Голованова Ю.А. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що був накладений на підставі постанови головного державного виконавця Білокур Л.А. Ленінського ВДВС ЗМУЮ № 2/241 від 27.02.2009 року; реєстраційний номер обтяження: 8503927; реєстратор: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; дата, час державної реєстрації: 27.02.2009 р. 12:46:18. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала клопотання щодо слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи в порядку, встановленому ЦПК України. Відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав клопотання, щодо слухання справи за його відсутності, просить розглянути справу на розсуд суду. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується письмовими доказами (а.с.9-13). Співвласниками квартири є син позивачки - [PERSON] та її мати - [PERSON] , яка [INFO] померла. Під час вирішення питань щодо оформлення спадщини позивачці стало відомо, що на їх квартиру накладено арешт у 2009 році. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2008р. по справі 2-1928/2008 з [PERSON] та [PERSON] стягнуто на користь ВАТ «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 1134-115МК в розмірі 8826,34 грн. (а.с.17). З листа Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі за № 2/20898 від 27.02.20 вбачається, що у 2008 році на виконанні у Дніпровському ВДВС перебувало виконавче провадження № 9097241 з виконання виконавчого листа № 2-1928 від 290.06.2008 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» коштів у сумі 8826,34 грн. та судового збору в розмірі 118,26 грн. Під час виконання накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . 19 грудня 2008 року виконавчий лист повернуто стягувану на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.15). Позивачка стверджує, що в результаті перемовин сторони дійшли домовленості, що вона сплачує на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» залишок заборгованості по кредиту та простроченим відсоткам у повному обсязі, в свою чергу банк не наполягає на сплаті пені за прострочені відсотки, пені за прострочені часткові внески по кредиту та не пред`являє виконавчий лист № 2-1928 до виконання. Домовленість виконана, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» після отримання узгоджених платежів на примусовому виконанні судового рішення не наполягало, виконавчий документ повторно не пред`являло. Відсутність незавершеного виконавчого провадження щодо стягнення з позивачки будь-якої заборгованості, підтверджується даними Автоматизованої системи виконавчого провадження. Також, відсутні записи про [PERSON] в Єдиному реєстрі боржників. Отже, під час розгляду справи встановлено, що після повернення 19.12.2008 року банку виконавчого листа № 2-1928 від 20.06.2008 року, повторно виконавчий документ на виконання не пред`являвся по теперішній час, що становить більше десяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є\~ законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають\~задоволенню в повному обсязі з\~вищенаведених підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved