Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке складається з квартири №2, що складає ? частину житлового будинку № 11 по вулиці Б.Хмельницького в м. Лисичанську Луганської області, в порядку спадкування після матері [PERSON], померлої 30 червня 2015 року. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, просила справу розглядати у її відсутність, про що надала відповідну заяву. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилася, позов визнала, просила справу розглядати у її відсутність, про що надала заяву. Відповідно до\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно\~статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції\~про захист прав і основних свобод людини\~Кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що 01.10.1950 року народився [PERSON], його батьками є\~[PERSON] та [PERSON], даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЮ № 095614 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 490649, виданого 05.08.2016 р. Лисичанським міським відділом РАЦС ГТУЮ у Луганській області, 30 червня 2015 року померла [PERSON], про що зроблено запис № 1225. (а.с.4). До складу спадкового майна спадкодавця входить квартира №2, що складає ? частину житлового будинку № 11 по вулиці Б.Хмельницького м. Лисичанськ Луганської області. Квартира №2, що складає ? частину житлового будинку № 11 по вулиці Б.Хмельницького м. Лисичанськ Луганської області належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.09.1991 р. посвідченого нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 2-4529 ? частина, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.1991 р., посвідченого нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 2-4531 ? частина. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44742151 від 11.08.2016 р., приватний нотаріус Лисичанського нотаріального округу [PERSON] 11.08.2016 . внесено до спадкового реєстру спадкову справу № 59352704 (а.с.6). Відповідно до відповіді державного нотаріусу Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] № 682/01-16 від 23.08.2016 р., в Лисичанській державній нотаріальній конторі архів документів за 1991 рік не зберігається. Дані документи знаходяться в обласному державному нотаріальному архіві м.Луганська. (а.с.8). Згідно довідки про належність нерухомого майна № 464 від 23.06.2016 р., за архівними даними Лисичанського КП «БТІ» станом на 01.01.2013 р. право власності на квартиру №2, що складає ? частинц житлового будинку №11 по вул.Б.Хмельницького м.Лисичанська зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.09.1991 р., посвідчене нотаріусом Лисичанської державної контори за реєстром № 2-4529- ? частина. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.1991 р., посвідчене нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 2-4531 ? частина (а.с.9). Приватний нотаріус Лисичанського нотаріального округу [PERSON] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2016 р. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на підставі того, що відсутній документ, який підтверджує право власності на спадкове майно, необхідне для вчинення нотаріальної дії, а саме свідоцтво про право власності від 04.09.1991 р., посвідчене нотаріусом Лисичанської ДНК за реєстром № 2-4529 ? частину квартира №2, що складає ? частину житлового будинку № 11 по вулиці Б.Хмельницького м. Лисичанськ Луганської області Україна, та свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.09.1991 року, посвідчене нотаріусом Лисичанської ДНК за реєстром № 2-4531 ? частина.(а.с.5). Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй\~постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року\~у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до приписів ст.ст.\~1218,\~1268\~1269 ЦК України\~усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті, переходять до його спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого у\~ст. 1270 ЦК України, а тими, які на момент відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем,\~якщо вони протягом зазначеного у ній строку не заявили про відмову від спадщини. \~\~\~\~\~\~Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~Згідно\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. \~\~\~\~\~\~Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. \~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. \~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 321, 328, 392, 1261, 1268, 1296 ЦК України та

Outcome: approved