Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з наведеною позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просив: стягнути з комунального підприємства «Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 3458 грн. 12 коп. та моральну - 4541 грн. 88 коп. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача в позовній заяві зазначив, що 26.06.2013 року о 6 год. 45 хв., виходячи зі свого під'їзду будинку [ADDRESS] побачила працівників відповідача, які прибирали зламане дерево (березу) з автомобіля ВАЗ-21150 державний реєстраційний номер [NUMBER] який належить їй. Внаслідок падіння дерева на вказаний автомобіль, останньому були завданні ушкодження на суму 3458 грн. 12 коп. Позивач зазначає, що дерево, яке впало на автомобіль та завдало йому ушкоджень, було сухе, знаходилось в аварійному стані та підлягало видаленню відповідачем, який займається обслуговуванням території двору будинку [ADDRESS] В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надавши при цьому пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. При цьому останній визнав факт падіння дерева на автомобіль позивача, яке знаходилось на території обслуговування відповідача, однак зазначив що воно не було сухе та не підлягало спилюванню. На думку представника відповідача, дерево впало на автомобіль в зв'язку з погодними умовами, а саме сильними поривами вітру, які мали місце тієї ночі. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами по справі доказів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яві вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть учать у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що власником автомобіля марки ВАЗ-21150 державний реєстраційний номер [NUMBER] є позивач (а.с.70). Згідно пояснень, наданих в судовому засіданні позивачем, а також свідками [PERSON], [PERSON] та [PERSON], фактично користувався автомобілем марки ВАЗ-21150 державний реєстраційний номер [NUMBER] чоловік позивача - [PERSON] та на нічний час залишав його в заїзному кармані, що розташований між 7 та 8 під'їздом будинку [ADDRESS] 26.06.2013 року приблизно о 6 год. 45 хв. наведені свідки бачили, що на вказаному автомобілю позивача лежить суха береза, що росла раніше поруч та впала вночі, зламавшись під корінь. При цьому працівники відповідача вже знаходились поруч з цим деревом та розпилювали його прямо на автомобілі. Як представник відповідача [PERSON] так і свідки - працівники комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» [PERSON] та [PERSON] визнали факт перебування дерева, що впало на території обслуговування відповідача, що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Відповідно до висновку №19, експертного, автотоварознавчого дослідження, вартість матеріальної шкоди, причиненої власнику автомобіля марки ВАЗ-21150 державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 3458 грн. 12 коп. (а.с.7-13). Рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області №314 від 16.10.2008 року затверджено перелік видів робіт та їх періодичність у складі діючого тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення, яким на відповідача покладено обов'язок 2 рази на рік здійснювати обрізку крон дерев та кущів. Відповідно до пояснень свідка [PERSON], яка працює бригадиром-озеленювачем комунального підприємства «Підприємство комунальної власності», фактично обрізку дерев вони здійснюють один раз на рік, а саме влітку вони фіксують дерева, що є сухими, а восени їх спилюють. В 2013 році обрізка дерев поблизу будинку [ADDRESS] не здійснювалась. Наведені докази суд вважає достовірними, оскільки вони є послідовними, не суперечать один одному, а доповнюють та є такими, що мають бути взяті за основу при прийнятті рішення по справі. Разом з цим докази, надані представниками відповідача та досліджені в судовому засіданні за їх клопотанням суд знаходить непослідовними та такими, що суперечать один одному. Так, 21.01.2014 року в судовому засіданні представник відповідача Литвиненко Є.В. заперечував факт падіння дерева, на території обслуговування відповідача, його розпилювання працівниками відповідача, про що надав відповідну довідку (а.с.37). Згодом, в судовому засіданні, яке відбулося 11.02.2014 року за клопотанням представника відповідача допитано працівників комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які підтвердила факт падіння дерева біля 7-8 під'їзду будинку [ADDRESS] однак зазначили, що дерево впало не на машини, а між ними. При цьому, наведені свідки давали свідчення, що суперечать одне одному. А саме, свідок [PERSON], яка безпосередньо приймала участь в розпилюванні дерева зазначила, що воно частково було сухим, а свідок [PERSON] зазначила, що дерево було зеленим. В судовому засіданні, яке відбулося 06.03.2014 року представник відповідача [PERSON] вже визнав факт падіння дерева на автомобіль, однак зазначив, що воно не було сухим, та надав при цьому ордер на видалення зелених насаджень від 13.12.2012 року (а.с.87) та акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню від 12.12.2012 року (а.с.88). До наведеного акту та ордеру суд відноситься критично, оскільки вони суперечать пояснення свідка [PERSON] щодо часу обстеження та спилювання дерев, вказують про обстеження відповідачем стану дерев у грудні місяці, що значно ускладнює, або навіть унеможливлює встановлення дерев, що є сухими. Крім того, акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню від 12.12.2012 року (а.с.88) містить запис, що знесення сухих насаджень пов'язано з впливом на них низьких температур взимку і весняних заморозків. Суд вважає поведінку відповідача такою, що направлена на уникнення від матеріальної відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3458 грн. 12 коп. Разом з цим, позивач не змогла обґрунтувати своїх позовні вимоги, що стягнення моральної шкоди, в зв'язку з цим, вони підлягають залишення без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial