Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 25.06.2016 року, у розмірі 13 515,21 грн. та витрат понесених за сплату судового збору, в сумі 1762,00 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 25.06.2016 року, відповідно до якої, отримав кредит в розмірі 2 800 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором, в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку. Відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти, для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, іншими витратами, відповідно до умов Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 21.10.2018 року становить: 13 515,21 грн. з яких : -321,80 грн. тіло кредиту, -1799,87 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, -10 273,77 грн. нараховано пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 штраф (фіксована частина) -619,77 штраф (процентна складова ) . Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 01 лютого 2019 року. 01 лютого 2019 року, у зв'язку з неявкою відповідача, судовий розгляд справи відкладено на 29 березня 2019 року. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, під розписку, на день розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із зазначеним, 29 березня 2019 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Наявних у справі матеріалів про права та обовязки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. 14 червня 2018 року у зв'язку зі зміною типу акціонерного товариства змінено назву позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». \~ \~ \~ \~Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 25.06.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2 800 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору, - клієнт зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Також, відповідно до пунктів 2.1.1.5.6 та 2.1.1.5.7 відповідач зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, відповідач надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, що дає право позивачу у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Тобто, перед укладенням спірного договору відповідач був обізнаний, щодо умов надання кредитної картки, кредитування та тарифів банку. Згідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг за користування Кредитом та [PERSON] нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100,00 грн., Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України,\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов'язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, перевитратам платіжного ліміту, а також сплаті комісії, крім того при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме: в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову, що передбачено п.п. 2.1.1.7.6 Умов. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором на 21.10.2018, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань має заборгованість в розмірі 13 515,21 грн., яка складається з тіла кредиту - 321,80 грн.; заборгованості за відсотками за користуванням кредитом 1 799,87 грн.; пеня 10 273,77 грн.; а також штраф (фіксованої частини) - 500,00 грн. та штраф (процентної складової) 619,77 грн. За змістом частини 1\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Цивільно-правова відповідальність\~- це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові, у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст.\~61\~Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме\~порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони застосування подвійної цивільно-правової відповідальності. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення штрафів. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при звернені з позовом до суду в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial