Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері позивача [PERSON], котра померла 05.06.2009 року, залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,99га, що розташована на території Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0122975 від 14.04.97 року. За життя спадкодавець [PERSON] своїм майном не розпорядилась. Стверджує, що позивач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, у звязку з чим звернувся до суду із даним позовом. З огляду на наведені обставини, просив суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], котра померла 05.06.2009 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги згідно якого його інтереси представлятиме представник адвокат [PERSON] Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься вимога в якій такий позовні вимоги свого довірителя підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Представник відповідача Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та проти позову не заперечує. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак подали заяви, в яких зазначили, що на спірну земельну ділянку не претендують та просять розглядати справу за їх відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду копію спадкової справи №118/2010, заведеної внаслідок смерті [PERSON], котра померла 05.06.2009 року, та просив справу слухати у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 05.06.2009 року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 1,99га, що розташована на території Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0122975 від 14.04.97 року. Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є син померлої [PERSON], позивач у справі. Так, із матеріалів спадкової справи за №118/2010, що заведена Мостиською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. (оригінал вищевказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай). Треті особи - [PERSON] та [PERSON], онуки спадкодавця [PERSON], на спадкове майно (спірну земельну ділянку) не претендують, що також стверджується поданими ними на адресу суду заявами. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадщину, що відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], у встановленому законом порядку прийняв саме спадкоємець за законом - позивач по справі [PERSON] Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; висновком про вартість земельної ділянки; копією паспорта позивача [PERSON]; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0122975 від 14.04.97 року; довідками виданими Золотковицькою сільською радою Мостиського району; копією спадкової справи за 118/2010, заведеної внаслідок смерті [PERSON]; іншими матеріалами справи. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як відомо із ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст.ст.81, 131 Земельного кодексу України зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на спірну земельну ділянку і що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за законом до [PERSON], який у встановленому порядку прийняв дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останнім права власності на спірну земельну ділянку саме в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON]

Outcome: approved