Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - Чух В.С. звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Після розгляду заяви суд не вирішив питання про судові витрати, сплачені за подання позовної заяви. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 03 березня 2021 року призначив справу до судового розгляду з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання, але без їх виклику в судове засідання. Учасники справи про день, час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому порядку. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 10.02.2021 року позов [PERSON] задовольнив: визнав [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] (а.с.71-74). При ухваленні рішення судом не вирішено вимогу про стягнення судових витрат, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. З приписів ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з чч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору від 11.09.2020 року адвокатом Чух В.С. (а.с.17, 66). Позивач сплатила на користь адвоката 5 000,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №27 (а.с.68) та попереднім (орієнтовним ) розрахунком послуг (а.с.65). Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Опис послуг, зазначених у попередньому (орієнтовному ) розрахунку, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. При визначенні розміру компенсації за професійну правничу допомогу суд враховує, що адвокатом складено позовну заяву, надано усні консультації. При цьому адвокат приймав участь лише в одному судовому засіданні (03.11.2020 року) тривалістю 09 хв. Крім того, відповіді на відзив адвокат не подавав, про що зазначено в попередньому (орієнтовному) розрахунку. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн (а.с.4), які відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved