Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким стягнути з нього 19615 грн. 00 коп. на відшкодування шкоди. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 05 квітня 2017 року відповідач вчинив підпал рослинності на узбережжі Цибульницької затоки Кременчуцького водосховища річки Дніпро, внаслідок якого було пошкоджено 67 дерев та чагарників, чим порушив ст. 27 Закону України «Про рослинний світ» та заподіяв шкоду зеленим насадженням на суму 19615 грн. 00 коп. По даному факту державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища складено протокол та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 170006 від 27 квітня 2017 року, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 77-1 КУпАП . В добровільному порядку сума спричиненого збитку відповідачем не відшкодована, а тому позивачем пред'явлено позов про стягнення шкоди в примусовому порядку.(а.с. 2-4) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.(а.с. 16-17) В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав з підстав, що наведені вище. Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. В судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив суду, що його домоволодіння знаходиться біля річки, на березі якої росте очерет. Коли відбулася пожежа, він знаходився на городі , проте непричетний до підпалу. Горіла територія близько 1 га, люди здійснювали заходи тушіння. При цьому він просив їх не тушити у нього в городі, бо хотів , щоб очерет, який туди розповсюдився , вигорів. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача, свідчення свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою № 170006 від 27 квітня 2017 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 77-1 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. за те, що 05 квітня 2017 року о 16 год. 30 хв. вчинив самовільне випалювання сухої рослинності ( очерету) на узбережжі Цибульницької затоки Кременчуцького водосховища р. Дніпро між вулицями Калинова та Сонячна с. Золотарівка. Внаслідок підпалу рослинності та пожежі було пошкоджено вогнем до ступеню припинення та неприпинення росту 67 дерев та чагарників різних видів та груп. Дана постанова відповідачем не оскаржена та набрала чинності 08 травня 2017 року. (а.с. 6). Переліком від 07 квітня 2017 року визначено породи і кількість дерев та чагарників, пошкоджених до ступеня припинення та неприпинення росту на узбережжі Цибульницької затоки Кременчуцького водосховища р. Дніпро між вулицями Калинова та Сонячна с. Золотарівка Микільської сільської ради Світловодського району. (а.с. 36, 37) З польової перелікової відомості від 07 квітня 2017 року вбачається, що були проведені заміри пошкоджених дерев та чагарників. (а.с. 35) Розрахунком розміру шкоди , проведеного у відповідності з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 1999 року № 559 ( у редакції постанови від 28 грудня 2001 року № 1789) встановлено, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, складає 19615 грн. 00 коп. (а.с. 8) В порядку досудового врегулювання спору відповідачеві направлялась вимога про добровільне відшкодування завданих збитків, яка залишена без реагування. (а.с. 7, 9) В судовому засіданні допитувались як свідки [PERSON], [PERSON], які зазначили, що є сусідами [PERSON] і бачили, що саме він здійснив підпал, в результаті якого відбулася пожежа та погоріло багато дерев. Також показання давали свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та вказали, що приймали участь у тушінні пожежі , при чому [PERSON] не підтримував їх у цьому. Свідок [PERSON] свідчив суду, що приймав участь у складанні польових перелікових відомостей, замірів дерев, що були пошкоджені через пожежу на прибережній смузі у с. Золотарівка. Вказав, що всі дані відображені об'єктивно, заміри зроблені вірно. Вирішуючи заявлений спір, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ( Ч. 1 ст. 13 ЦПК України) Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Ч.6 цієї ж статті передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Ч. 1 ст. 77-1 КУпАП передбачено, що випалювання стерні, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, рослинності або її залишків та опалого листя на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах без дозволу органів державного контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища або з порушенням умов такого дозволу, а так само невжиття особою, яка одержала дозвіл на випалювання зазначеної рослинності або її залишків та опалого листя, заходів щодо своєчасного їх гасіння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою настання адміністративної відповідальності. Як зазначено судом вище, [PERSON] постановою № 170006 від 27 квітня 2017 року визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 77-1 КУпАП. В силу дії ч. 4, ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] є встановленими і не підлягають доказуванню, зокрема в частині доведення його винуватості у здійсненні самовільного підпалу рослинності, внаслідок якого пошкоджено вогнем до ступнею припинення та неприпинення росту 67 дерев та чагарників різних видів та груп. Ст. 40 КУпАП передбачено, що якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов'язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Згідно ч.4, ч. 5 цієї ж статті, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Ч. 1 ст. 69 вказаного Закону передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Згідно ст.40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі досліджених належних , допустимих та достатніх доказів в судовому засіданні достовірно встановлено, що внаслідок винних протиправних дій відповідача було заподіяно шкоду зеленим насадженням, розмір якої в грошовому еквіваленті складає 19615 грн. 00 коп. (а.с. 8, 35, 36, 37, 38) При цьому суд не оцінює як доказ наданий представником позивача Акт від 5 квітня 2017 року, складений мешканцями с. Золотарівка, оскільки згідно ч. 4, ч. 6 ст. 82 ЦПК України вказані в ньому обставини є встановленими і не підлягають доказуванню. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано шкоду, заподіяну в результаті протиправних дій, встановлених постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 77-1 КУпАП, суд дійшов до переконання, що позов Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області про відшкодування шкоди (збитків), завданих внаслідок самовільного підпалу рослинності є обґрунтований та законний, в зв'язку з чим останній слід задовольнити повністю. На підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600грн. 00 коп.

Outcome: approved