Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

представник АТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач вказує, що 08.11.2012 [PERSON] отримав кредит у розмірі 20463,61 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, у результаті чого, станом на 11.11.2019, має заборгованість в сумі 33176,60 грн, яка складається з: 7819,99 грн заборгованість за кредитом; 7843,61 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 17513 грн заборгованість за пенею. З цих підстав, представник АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Представник позивача АТ КБ „ПриватБанк до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляв, направлені на його адресу місця реєстрації ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з копіями доданих до неї матеріалів, повернуто до суду без вручення. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України - учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.11.2012, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 20463,61 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України - боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. За кредитним договором, банк зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України - виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Частина 1 ст. 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно розрахунку АТ КБ „ПриватБанк, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 11.11.2019 становить 33176,60 грн, яка складається з: 7819,99 грн заборгованість за кредитом; 7843,61 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 17513 грн заборгованість за пенею. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по договору, за яким банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а клієнт умови договору не виконує, відповідач порушує майнові права АТ КБ „ПриватБанк. За вищевикладених обставин, суд вважає, що заборгованість по договору в сумі 33176,60 грн, підлягає стягненню з відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29.11.2019, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved