Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Возьний Я.В. звернувся до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що позивачу на праві приватної власності, належить житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами що знаходиться в [ADDRESS] . Також в даному житловому будинку зареєстрована, але фактично з 1999 року не проживає відповідач [PERSON] , [INFO] , не намагається вселитися, не приходить та не користуються ним, та залишаючись зареєстрованою у вказаному домоволодінні, перешкоджає у здійсненні його законних прав, оскільки саме через даний зареєстрований склад сім`ї він змушений сплачувати більше коштів за комунальні послуги. Тому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] , адвокат Возьний Я.В. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11). Згідно довідки №1015 від 14.07.2021 року виданої Копичинецькою міською радою та актів встановлення факту не проживання від 07 червня 2021 року та від 14 липня 2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає та не появляється за вказаною адресою з 1999 року.(а.с.7, 8, 9). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] не проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з 1999 року. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб`єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно з п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , [INFO] , відсутня за місцем своєї реєстрації, з 1999 року не проживає понад встановлені строки в домоволодінні, яке належить позивачу, судом не встановлено домовленості між нею і власником житла щодо порядку користування будинком і залишаючись зареєстрованою у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненню його законних прав, а тому [PERSON] , [INFO] слід визнати такою, що втратила право користування житловим будинком, що за адресою: [ADDRESS] . Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved