Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, підстави якого було змінено в порядку, передбаченому ст.31 ЦПК України, в якому просить: визнати недійсним укладений між ТОВ «ОРЕОН-ТРЕЙД» та [PERSON] договір комісії від 10.09.2014р. з видачею довідки-рахунку серії ВІА №755638 від 10.09.2014р.; витребувати автомобіль марки «BMW-X5 xDrive 35І/Е70», 2013 року випуску, об'єм двигуна 2979 куб. см., номер двигуна [NUMBER], VIN-[NUMBER], номер кузова [NUMBER] з володіння [PERSON], власнику цього автомобіля - [PERSON] (а.с.91-95). Вимоги позову обґрунтовані тим, що 24 вересня 2012 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільний Дом «Вікторія» (м. Луганськ) було укладено Контракт № 12-46А на покупку та доставку нового автомобіля марки «BMW». 23 березня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Автомобільний Дом «Вікторія» було складено Акт №13-08, згідно якого ТОВ Автомобільний Дом «Вікторія» передає, а [PERSON] приймає один новий автомобіль марки «BMW-X5 xDrive 35і/Е70», 2013 року випуску, об'єм двигуна 2979 куб. см., номер двигуна [NUMBER], VIN-[NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Разом з автомобілем позивачу були надані документи на автомобіль та ключі. 26 березня 2013 року вказаний автомобіль був зареєстрований в органах ДА1, а 24 січня 2014 року [PERSON] була здійснена перереєстрація автомобіля та отримано нове свідоцтво. 10 серпня 2014 року за місцем мешкання позивача в м. Луганську прибули невідомі озброєні особи, які, погрожуючи застосуванням автоматичної вогнепальної зброї, незаконно заволоділи вищезазначеним автомобілем позивача. Позивач знаходилася у м. Луганську до жовтня 2014 року, на початку жовтня 2014 року [PERSON] виїхала на територію, підконтрольну Україні та 14 жовтня 2014 року звернулася із заявою про незаконне заволодіння автомобілем до органів внутрішніх справ, які за результатами розгляду вказаної заяви внесли до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення. Після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, стало відомо, що 10.09.2014 року на підставі договору комісії від 10.09.2014 року, укладеного між ТОВ «ОРЕОН-ТРЕЙД» та нібито [PERSON], вищевказаний автомобіль реалізовано [PERSON], якому була видана довідка - рахунок серії ВІА №755638 від 10.09.2014 року. На підставі зазначеної довідки - рахунку, автомобіль був зареєстрований 10.09.2014 року за [PERSON] та видано свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу. Однак, [PERSON] з ТОВ «ОРЕОН-ТРЕЙД» ніякого договору комісії не укладала, підписів у договорі комісії та в акті технічного стану транспортного засобу і номерного агрегату не здійснювала. Вказаний договір комісії було укладено поза волевиявлення [PERSON] та її внутрішньої волі, що підтверджується матеріалами досудового розслідування. Таким чином, належний [PERSON] автомобіль був проданий особою, яка не мала права його відчужувати, і вибув з володіння [PERSON] поза її волею, що є підставою для визнання недійсності правочину - договору комісії з видачею довідки - рахунку. Враховуючи, що автомобіль вибув з володіння [PERSON] не за її волею іншим шляхом, позивач вбачає також підстави для витребування автомобіля від [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача TOB «ОРЕОН-ТРЕЙД» в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, подав письмові заперечення на позов, у яких зазначив, що ТOB «ОРЕОН-ТРЕЙД» здійснює господарську діяльність з продажу транспортних засобів. 10 вересня 2014 року громадянка України [PERSON] звернулась до ТОВ «ОРЕОН-ТРЕЙД» з метою продажу належного їй на праві власності автомобіля марки BMW Х5, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний номер [NUMBER] - [PERSON]. Представником ТОВ «ОРЕОН-ТРЕЙД» було оформлено на підставі договору комісії, укладеного з [PERSON], довідку - рахунок серії ВІА №755638 від 10.09.2014р. на ім'я покупця. Власником транспортного засобу було пред'явлено працівнику товариства оригінал паспорта громадянина України серії [NUMBER], копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Покупцем було пред'явлено паспорт громадянина України. При продажі даного автомобіля підприємство відповідача виступало комісіонером (посередником), кошти від продажу автомобіля на рахунок/касу підприємства не надходили. Комітент (продавець) з покупцем здійснили розрахунок за автомобіль самостійно. Отже товариством були дотримані вимоги, необхідні для оформлення та видачі довідки - рахунку, передбачені постановою КМУ від 11.11.2009р. №1200, що регулює даний вид господарської діяльності. Тому підстав для визнання недійсним договору немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, подав нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог, в якій також просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом установлено, що на підставі Контракту №12-46А від 24 вересня 2012 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільний Дом «Вікторія», 23 березня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Автомобільний Дом «Вікторія» було складено Акт №13-08, згідно якого продавець ТОВ Автомобільний Дом «Вікторія» передає, а покупець [PERSON] приймає один новий автомобіль марки «BMW-X5 xDrive 35і/Е70», 2013 року випуску, об'єм двигуна 2979 куб.см., номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] (а.с.17). 26.03.2013р. автомобіль BMW-X5, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] було зареєстровано на праві власності за [PERSON] (а.с. 12, 24, 25). 10.09.2014р. між ГОВ «ОРЕОН-ТРЕЙД» (комісіонер), [PERSON] (комітент) та [PERSON] (покупець) було укладено Договір комісії, згідно умов якого комітент передає, а комісіонер приймає на себе обов'язки з реалізації транспортного засобу BMW Х5, номер кузова [NUMBER], 2013 року випуску, білого кольору за ціною сто сорок вісім тисяч гривень (а.с.26), з видачею довідки-рахунку Серії ВІА №755638 на ім'я [PERSON] (а.с.27), а також складено акт технічного стану транспортного засобу і номерного агрегату (а.с.28). Згідно Висновку експерта НДЕКЦ №2 від 16.03.2015р., проведеного в межах кримінального провадження №12014130580001307 від 14.10.2014р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України (а.с.34), підпис від імені [PERSON], розташований у договорі комісії серії ВІА №755638 від 10 вересня 2014 року у розділі №6 Юридичні реквізити сторін, комітент та строчці «підпис», виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON], розташований в акті технічного стану транспортного засобу і номерного агрегату серії ВІА №755638, клієнт (довірена особа) на строчці «підпис», виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с.37-48). Відповідно до частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги до правочинів. Зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до п. 12, 14 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. Враховуючи, що судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами - зокрема даними висновку почеркознавчої експертизи, що позивач [PERSON] договір комісії, на підставі якого була видана довідка-рахунок на спірний транспортний засіб, не підписувала, тобто не мала волевиявлення на укладення такого договору, суд вважає вимоги позову в частині визнання недійсним цього договору з видачею довідки рахунку - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, норма частини першої статті 216 ЦК України в даному випадку не підлягає застосуванню, оскільки оспорюваний договір фактично позивачем не укладався та кошти за відчуження автомобіля [PERSON] не отримувалися. Стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Згідно ч.1 ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову. Частиною 1 ст. 388 ЦК України визначено право власника майна на його витребування, в разі придбання цього майна за відплатним правочином, якщо таке майно вибуло з володіння власника не з її волі іншим шляхом. Як убачається зі змісту Постанови про об'єднання матеріалів досудового розслідування від 18.11.2014р., досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2014р. невідомі озброєні особи заволоділи автомобілем, який належить [PERSON] - BMW Х5, номер кузова [NUMBER], 2013 року випуску, державник номерний знак [NUMBER] (а.с.34). Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із утратою ним цього майна. Виходячи з викладених вище підстав та встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову й в частині витребування майна з чужого незаконного володіння відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1723,60грн. - по 861,80грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного, ст. 3, 15, 16, 203, 215, 330, 387, 388 ЦК України, Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388,

Outcome: approved