Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Аваєва Н.В. звернулася до суду з позовом в якому просила визнати розірваним з 19.03.2019 договір оренди землі від 11.10.2010, укладений між ПП «Агростар» та [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3520583000:02:000:0581 площею 2,90 га та скасувати державну реєстрацію іншого речового права ПП «Агростар», яке виникло на підставі договору оренди землі від 11.10.2010 на земельну ділянку з кадастровим номером 3520583000:02:000:0581 площею 2,90 га, номер запису про інше речове право 19143295 від 22.02.2017, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в повному обсязі. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18.02.2020 позов представника Аваєвої Н.В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] задоволено частково. Визнано розірваним договір\~оренди землі\~від 11.10.2010\~укладений між\~ [PERSON] \~та ПП\~«Агростар» на\~земельну ділянку\~площею 2,90\~га,\~кадастровий номер\~3520583000:02:000:0581,\~який зареєстрований\~01.03.2012\~за №\~352050004001955. В іншій\~частині позовних\~вимог відмовлено. Стягнуто з ПП «Агростар» на користь [PERSON] понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок. 24.02.2020 до суду надійшла заява представника Аваєвої Н.В. про винесення додаткового рішення у справі про стягнення з ПП «Агростар» на користь [PERSON] судових витрат на правову допомогу в сумі 8000 грн. В обґрунтування заяви представник зазначила, що сторона позивача заявляла про судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу при поданні позовної заяви, а також заявляла про подання документів до закінчення судових дебатів. А тому, відповідно до ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України просить ухвалити додаткове рішення. Учасники справи у судове засідання не з?явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, представники позивача та відповідача ПП «Агростар» надали клопотання про розгляд заяви без їх участі. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.п. 47-48 постанови Пленуму ВССУ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов?язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06.07.2015 у справі «Заїченко проти України», зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі витрати на правову допомогу) покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно Договору № 07/36 про надання правової допомоги від 23.07.2019, ордеру від 13.08.2019 серія ВН № 117275, адвокат Аваєва Н.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВН № 000483, видане головою Ради адвокатів Вінницької області 22.05.2019) здійснювала представництво позивача [PERSON] (а.с. 31-32, 239-240). Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 Договору № 07/36 про надання правової допомоги від 23.07.2019 вартість правової допомоги, що надається за цим договором виконавцем, узгоджена сторонами, та сплачується замовником на підставі встановлених виконавцем рахунків. Оплата правової допомоги, передбаченої п. 3.1 статті 3 Договору здійснюється замовником протягом трьох банківських днів з дня отримання замовником рахунку виконавця шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця (а.с. 239-240). Відповідно до\~розрахунку витрат\~наданої правової\~допомоги для\~складання акту\~приймання-передачі\~наданої правової\~допомоги у\~цивільній справі\~№ 397/1560/19\~послуги адвоката\~Аваєвої Н.В.\~складалися з:\~вивчення та\~правового аналізу\~спірних правовідносин,\~матеріалів справи,\~збирання доказів,\~аналізу судової\~практики і\~судових рішень\~в межах\~вхідних документів,\~узгодження позиції\~у справі,\~збирання доказів\~ -\~60\~хвилин на\~суму 2000,00\~грн.;\~підготовки процесуальних\~документів,\~збір доказів:\~позовна заява,\~заяви про\~відвід суду,\~заяви про\~визнання доказів\~недопустимими,\~клопотання про\~проведення судових\~засідань в\~режимі відеоконференції\~(дві),\~клопотання про\~відтворення звукозапису\~судового засідання\~та витребування\~оригіналів доказів\~ 120\~хвилин на\~суму 4000,00\~грн.;\~участі у\~судових засіданнях\~у справі\~ 60\~хвилин на\~суму 2000,00\~грн.\~Всього на\~суму 8000,00\~грн.\~(а.с. 181-182, 225-226). Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 24.02.2020 клієнт прийняв послуги адвоката (а.с. 180 на звороті, 223). 24.02.2020 адвокатом Аваєвою Н.В. складено рахунок-фактура № 20200224/004 про оплату адвокатських послуг на загальну суму 8000 грн., який підлягав оплаті на протязі 10 робочих днів з дня його видачі (а.с. 181, 224, 241). Згідно квитанції № RC_H2JOK75LA8EGAUNIGIMU3 від 26.12.2019, позивач [PERSON] сплатив адвокату Аваєвій Н.В. кошти у сумі 2000,00 грн. (а.с. 249). Доказів того, що позивачем доплачено представнику [PERSON] кошти у сумі 6000 грн., а саме протягом 10 днів з дня видачі рахунку-фактури (як передбачено останнім), тобто послуги оплачено саме у розмірі 8000 грн., - суду не надано. Відтак, беручи до уваги наведене вище, а також враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг та обсяг таких послуг, те, що представником позивача заявлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 8000 грн., однак подано докази понесення таких витрат лише у розмірі 2000 грн. (а.с. 249), суд, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку, що подана заява підлягає частковому задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки доказів про понесення позивачем витрат на оплату правової допомоги у розмірі 8000 грн. суду не надано.

Outcome: approved