Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах [PERSON] та просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] 108 988,25 грн матеріальної шкоди , 10000 грн моральної шкоди та 2 468 грн судових витрат. В судовому засіданні представник позивача подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] грн матеріальної шкоди , 5 000 грн моральної шкоди та 2 468 грн сплаченого позивачем судового збору. В судовому засіданні представник позивача свої уточнені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі. Наслідки застосування ст. 174 ЦПК України щодо визнання позову відповідачем йому розясненні та зрозумілі. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні у справі докази, переконавшись, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником автомобілля «Мітсубісі Паджеро Вагон», д.н. [NUMBER] (а.с. 21). 23.08.2015 р. близько 04 год 30 хв. через порушення відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху, відбулося зіткнення автомобіля «Мітсубісі Паджеро Вагон», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], на 283 км. траси КиївСуми-Юнаківка з автомобілем [NUMBER], під керуванням відповідача. Зазначене підтверджується копіями постанов Недригайлівського районного суду від 08.09.2015 №582\\730\\15-п та 18.09.2015 року №582/728/15-п, та відповідно до яких [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаного ДТП в стані алкогольного спяніння та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 КУпАП відповідно з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб, а також та штрафу 340 грн. (а.с. 4-5). Таким чином, внаслідок винних дій [PERSON] належний позивачу [PERSON] автомобіль зазнав механічних ушкоджень. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], при керуванні ним автомобілем «Рено Кліо» д.н. [NUMBER], який допустив в своїх діях порушення вимог ПДР України, він як власник джерела підвищеної небезпеки у відповідності з вимогами п.2 ст.1187 та п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки власнику пошкодженого автомобіля «Мітсубісі Паджеро Вагон», д.н. [NUMBER] [PERSON] Згідно експертної оцінки майна внаслідок пошкодження автомобіля «Мітсубісі Паджеро Вагон», д.н. ВМ 5953 матеріальний збиток, завданий [PERSON] як власнику автомобіля в звязку з його пошкодженням становить 102938,52 грн.(а.с. 6-7). За проведення експертної оцінки майна, яке було здійснено СОД «Маровим Віталієм Юрійовичем» позивачем було сплачено 800 грн., що підтверджується квитанцією про сплату (а.с. 8). Крім того, послуги евакуатора загалом коштували позивачу 3000 грн., що підтверджується наданими документами та вимушене перебування автомобіля на стоянці у звязку з необхідністю його ремонту згідно рахунку, виданого ФОП [PERSON] 517 від 02.02.2016 р. станом на день подачі позову становить 2250 грн (а.с. 9) . Таким чином, загальна сума завданої [PERSON] матеріальної шкоди в результаті ДТП складає 108 988,52 коп. Оскільки дані обставини визнаються сторонами, то відповідно до ст. 61 ЦПК України не потребують доказування. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Крім матеріальних збитків позивачу завдана також моральна шкода. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода може полягати також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч.3 ст. 386 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приймає до уваги доводи представника позивача, що внаслідок неправомірних дій відповідача вона зазнала моральних страждань. При визначення розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує ту обставину, що відповідач уточнений позов в частині відшкодування моральної шкоди визнав у повному обсязі, тому стягненню з [PERSON] підлягає 5000 грн. на користь позивача. Стаття 88 ЦПК України визначає порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 цієї ж статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем сплачено 2 468 грн. судового збору, вказана сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved