Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.04.2010 року у розмірі 16688,54 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 20.04.2010 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого остання одержала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи на те, що відповідачка не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.03.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 16688,54 грн., представник позивача звернувся до суду з вимогою про стягнення з неї зазначеної заборгованості по кредитному договору. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, якою позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не направляла, а тому суд, враховуючи заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що 20.04.2010 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого остання одержала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-8, 9-31). При цьому відповідачка [PERSON] своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Памяткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку» складає договір між сторонами. Ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно п. 1.1.2.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. П. 1.1.5.32 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. З розрахунку заборгованості за договором (а.с.4-6) вбачається,\~що станом на 31.03.2015\~року заборгованість\~відповідачки [PERSON] за кредитним договором\~№ б/н від 20.04.2010\~року\~складає 16688,54 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 9041,42\~грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 5686,84 грн., заборгованість за пенею та комісією 689,40 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 770,88\~грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність всіх доказів того, що внаслідок\~невиконання відповідачкою [PERSON] умов укладеного кредитного договору\~утворилась заборгованість, яка відповідачкою у добровільному порядку не сплачена, тому\~вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved