Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Розпорядженням голови Тульчинської райдержадміністрації № 179р від 05.07.2013 року, у зв'язку з складними матеріально-побутовими умовами сім'ї, на підставі заяви [PERSON], малолітнього [PERSON] [INFO], було влаштовано на повне державне утримання до Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки, терміном на 6 місяців. Розпорядженням голови Тульчинської райдержадміністрації № 84 від 28.02.2014 року, № 122 від 08.05.2015 року та № 359 від 19.11.2015 року в зв'язку з хворобою матері термін перебування малолітнього [PERSON], [INFO] продовжувався з ініціативи служби у справах дітей та востаннє розпорядженням № 306 від 03.10.2014 року термін перебування було продовжено на підставі заяви матері від 24.09.2014 року в зв'язку з складним матеріальним становищем сім'ї. Згідно довідки № 286 від 18.05.2016 року, наданої адміністрацією Тульчинського обласного будинку дитини, мати дитини, [PERSON], не навідувала свого сина з квітня 2015 року. [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] не працює, пенсіонерка, інвалід II групи. Лікарем фтизіатром Тульчинської ЦРЛ надана довідка про те, що [PERSON] [INFO], жителька смт. Шпиків хвора та перебуває на обліку в туб-кабінеті Тульчинської ЦРЛ з приводу захворювання за діагнозом: А 15.0 та контакт з дитиною протипоказаний. Від лікування хвора категорично відмовляється. Згідно довідки - характеристики наданої Шпиківською селищною радою від 24.05.2016 року № 02-14-343, громадянка [PERSON] раніше не судима, являється матір'ю двох дітей, однак не виконує батьківських обов'язків. У 2007 році була позбавлена батьківських прав стосовно доньки [PERSON], [INFO] за неналежне виконання батьківських обов'язків. Друга дитина [PERSON], [INFO], з дня народження та по даний час перебуває в Тульчинському обласному спеціалізованому будинку дитини на повному державному утриманні. 20.05.2016 року Шпиківською селищною радою було проведено обстеження матеріально-побутових умов та санітарно-гігієнічних умов проживання [PERSON] про, що було складено відповідний акт а якому зазначається, що мати: проживає в [ADDRESS] у власному будинку, набутому нею у 2012 році. Будинок побудований у довоєнні часи, дерев'яно-валькований, загальною площею 48.2 кв.м. В будинку дві житлові кімнати, кухня, коридор. Гігієнічні умови проживання в будинку покращені, проведено побілку стін та будинку зовні. Земельна ділянка 0,28 га. Комісія вважає за доцільне подальше перебування малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в Тульчинському обласному спеціалізованому будинку дитини. 23.05.2016 року за № 31 було прийнято рішення «Про порушення питання про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON].», а також комісія вирішила: звернутися до служби у справах дітей Тульчинської РДА з проханням порушити перед Тульчинським районним судом питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до листа Тульчинського РЦСССДМ від 25.05.2016 року № 01-17-178 сім'я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах з 18.03.2013 року, в зв'язку із незадовільними матеріально-побутовими умовами проживання. Поверненню дитини в сім'ю перешкоджають неналежні матеріально-побутові умови проживання, перебування матері на обліку в Тульчинському протитуберкульозному кабінеті та відмова в потребуючому лікуванні. Сім'я під соціальним супроводом не перебуває в зв'язку з хворобою громадянки [PERSON] та неадекватної її поведінки. Вивчивши та обговоривши на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини питання Тульчинської РДА щодо доцільності позбавлення громадянки [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В зв'язку з цим, представник позивача просить винести рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні до малолітнього [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] та накласти заборону на відчуження будинку. Представник позивача в судовому засіданні наполягла на задоволенні позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів з останньої, а також накладення заборони на відчуження будинку, з обставин викладених в позовній заяві. При цьому зазначила, що обставинами для позбавлення батьківських прав є рішення виконавчого комітету Шпиківської селищної ради, висновок Тульчинської РДА, а також ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнає. В заяві також зазначила, що буде відвідувати дитинну. Представник третьої особи Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням ЦНС та порушенням психіки, Костюк А.В., в судовому засіданні підтримала вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив: Згідно свідоцтва про народження малолітнього [PERSON], серія [NUMBER], його батьками є: мати - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с.6). Розпорядженням голови Тульчинської райдержадміністрації № 179р від 05.07.2013 року, у зв'язку з складними матеріально-побутовими умовами сім'ї, на підставі заяви [PERSON], малолітнього [PERSON] [INFO], було влаштовано на повне державне утримання до Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки, терміном на 6 місяців (а.с. 7). Розпорядженням голови Тульчинської райдержадміністрації № 84 від 28.02.2014 року, № 122 від 08.05.2015 року та № 359 від 19.11.2015 року в зв'язку з хворобою матері термін перебування малолітнього [PERSON], [INFO] продовжувався з ініціативи служби у справах дітей та востаннє розпорядженням № 306 від 03.10.2014 року термін перебування було продовжено на підставі заяви матері від 24.09.2014 року в зв'язку з складним матеріальним становищем сім'ї ( а.с. 8-11). Згідно довідки Шпиківської селищної ради № 875 від 24.05.2016 року, громадянка [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] не працює, пенсіонерка, інвалід II групи (а.с.13). На підставі довідки виданої лікарем фтизіатром Тульчинської ЦРЛ від 27.04.2016, встановлено що громадянка [PERSON] [INFO], жителька смт. Шпиків хвора та перебуває на обліку в туб-кабінеті Тульчинської ЦРЛ з приводу захворювання за діагнозом: А 15.0 та контакт з дитиною протипоказаний. (а.с. 15). Згідно довідки - характеристики наданої Шпиківською селищною радою від 24.05.2016 № 02-14-343, громадянка [PERSON] раніше не судима, являється матір'ю двох дітей, однак не виконує батьківських обов'язків. У 2007 році була позбавлена батьківських прав стосовно доньки [PERSON], [INFO] за неналежне виконання батьківських обов'язків Друга дитина [PERSON], [INFO], з дня народження та по даний час перебуває в Тульчинському обласному спеціалізованому будинку дитини на повному державному утриманні.. 20.05.2016 року Шпиківською селищною радою було проведено обстеження матеріально-побутових умов та санітарно-гігієнічних умов проживання [PERSON], про що було складено відповідний акт а якому зазначається, що мати: проживає в [ADDRESS] у власному будинку, набутому нею у 2012 році. Будинок побудований у довоєнні часи, дерев'яно-валькований, загальною площею 48.2 кв.м. В будинку дві житлові кімнати, кухня, коридор. Гігієнічні умови проживання в будинку покращені, проведено побілку стін та будинку зовні. Земельна ділянка 0,28 га. Комісія вважає за доцільне подальше перебування малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в Тульчинському обласному спеціалізованому будинку дитини (а.с. 16). Враховуючи вищевикладені обставини, опікунської радою при виконавчому комітеті Шпиківської селищної ради, було прийнято рішення № 31 від 23.05.2016 року «Про порушення питання про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON].», а також комісія вирішила: звернутися до служби у справах дітей Тульчинської РДА з проханням порушити перед Тульчинським районним судом питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.17). Відповідно до листа Тульчинського РЦСССДМ від 25.05.2016 року № 01-17-178 сім'я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах з 18.03.2013 року, в зв'язку із незадовільними матеріально-побутовими умовами проживання. Поверненню дитини в сім'ю перешкоджають неналежні матеріально-побутові умови проживання, перебування матері на обліку в Тульчинському протитуберкульозному кабінеті та відмова в потребуючому лікуванні. Сім'я під соціальним супроводом не перебуває в зв'язку з хворобою громадянки [PERSON] Вивчивши та обговоривши на засіданні Комісії з питань захисту прав дтини питання Тульчинської РДА щодо доцільності позбавлення громадянки [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON]. батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150 СК України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку та здібностей, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він ) ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної Постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно роз'яснень в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Таким чином, про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, бажає спілкуватися з дитиною, цікавиться її станом здоров'я, фізичним розвитком., навідує дитину, що в свою чергу підтверджується довідкою наданою Тульчинським обласним спеціалізованим будинком дитини для дітей з ураженням ЦНС від 22.11.2016 за №596 (а.с.55), згідно якої встановлено, що мати дитини, [PERSON] відвідувала малолітнього [PERSON], [INFO] в 2013 - шість раз, в 2014 - три рази, в 2015 - один раз і в 2016 - чотири рази. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачка [PERSON] хворіє на захворювання, наявність якого, згідно медичних даних, є протипоказанням для спілкування з дитиною, а також має інвалідність ІІ групи. Вказані обставини не можуть розцінюватись судом як свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, що в повній мірі спростовує обставини зазначенні позивачем та органом опіки і піклування, як підстави для позбавлення батьківських прав. Враховуючи зазначені обставини та факти, які не можуть стверджувати про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та з метою соціального захисту малолітньої дитини, суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав відповідача щодо її малолітнього сина не має. Вирішуючи вимоги щодо стягнення аліментів, судом враховано, що відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. На підставі ст.180 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що у відповідача інших утриманців немає, має дохід у вигляді пенсії, тому має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву пред'явлено до суду 15.07.2016. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Однак, суд враховує також ті обставини, що дитина не може перебувати в будинку дитини до її повноліття, тому аліменти підлягають стягненню на період перебування дитини в даному закладі. Вирішуючи вимоги щодо накладення заборони на відчуження житлового будинку, судом встановлено, що вказаний будинок перебуває у користуванні відповідача. Право власності на будинок у останньої відсутнє, в розумінні ст. 334 ч.4 ЦК України. Тому, до часу реєстрації права власності на нерухоме майно у спосіб визначений чинним законодавством у відповідача відсутні будь-які правові підстави для можливого відчуження даного нерухомого майна. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з суд вважає доведеними вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням ЦНС та порушенням психіки на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліментів в розмірі ? частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 15.07.2016 року і до закінчення перебування дитини в даному закладі. В решіт, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved