Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Представник позивача Дорошенко К.В. (діє на підставі довіреності) звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за надані послуги з послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] у сумі 14395,16 гривні. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. За позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 14395,16 грн. та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] за надані послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) та відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторін, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. 24.11.2021 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив долучити до матеріалів справи копії квитанцій про сплату заборгованості. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі з 01.04.2011 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Статутом Концерну «МТМ» зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] , що підтверджується відповідною інформацією з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 07.10.2021 року (а.с. 12). Відповідно до довідки позивача на ім`я відповідача [PERSON] Концерном «Міські теплові мережі» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] як на особу, яка є споживачем послуг, які за адресою: [ADDRESS] , надає Концерн «МТМ» (а.с. 7). Концерн «Міські теплові мережі» у період з жовтня 2018 року по липень 2021 року надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , де мешкає відповідач на загальну суму 14395,16 грн. Відповідачем за вказаний період не здійснено жодної оплати. Відповідно до розрахунку суми нарахувань, оплат та накопиченої заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги за період з 01.10.2018 по 31.07.2021 становить 14395,16 гривень (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. На підставі ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно зі ст. 19 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 цього Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з п. 3 ч.2 ст. 21 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Відповідно до ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. За період з 01.10.2018 року по 31.07.2021 року відповідачем спожито послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 14395,16 гривень, оплат за дану послугу не здійснювалось. За таких підстав за період з 01.10.2018 року по 31.07.2021 утворилась заборгованість за централізоване опалення та гаряче водопостачання у сумі 14395,16 гривень, яка складається з заборгованості за централізоване опалення в сумі 7979,03 грн. та централізоване постачання гарячої води в сумі 6416,13 грн. На час розгляду справи відповідачем надано докази того, що заборгованість за централізоване опалення частково сплачена на загальну суму 1450,00 грн. та заборгованість за централізоване постачання гарячої води частково сплачена на загальну суму 2172,10 грн. Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) є законними, з відповідача на користь позивача, з врахуванням здійснених оплат, підлягає стягненню заборгованість у сумі 10773,06 грн., яка складається із заборгованості за централізоване опалення в сумі 6529,03 грн. та централізоване постачання гарячої води в сумі 4244,03 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору 2 270,00 грн.

Outcome: partial