Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 05004687001 від 29.02.2008 року у розмірі 31624 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 29.02.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 05004687001, за умовами якого остання одержала кредит в сумі 13520 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 8 % річних, щомісячною комісією за управління кредитом 1,75 %, зі строком погашення до 10.03.2011 року. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору, відповідачка зобовязалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком платежів. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право грошових вимог до боржника за кредитним договором № 05004687001 від 29.02.2008 року. Проте, відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у звязку з чим станом на 03.04.2015 року перед позивачем виникла заборгованість у загальному розмірі 31624 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення ТОВ «Кредитні ініціативи» з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав. При цьому, на вимогу суду надати меморіальний ордер вказав, що попередній кредитор не передав його ТОВ «Кредитні ініціативи», а тому просив розглянути справу на підставі наявних матеріалів справи. Відповідачка в судове засідання неодноразово не зявилась, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, а судові повістки направлені за місцем її реєстрації повернуті до суду в звязку з не проживанням. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена про день розгляду справи належним чином. За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідачки заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.\~\~ Згідно з вимогами\~ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 27-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що 29.02.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 05004687001, за умовами якого остання одержала кредит в сумі 13520 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 8 % річних, щомісячною комісією за управління кредитом 1,75 %, зі строком погашення до 10.03.2011 року(а.с.4-5). В свою чергу, відповідачка зобовязалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком платежів. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» був укладений договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» зобовязалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», яке в свою чергу зобовязалось відступити ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» відступило право грошової вимоги до боржника за кредитним договором № 05004687001 від 29.02.2008 року, що підтверджується відповідним договором (а.с.9-13). Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 516 цього Кодексу встановлено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В позовній заяві представником позивача зазначено, що первинний кредитор свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці кредит в сумі 13520 грн., але будь-яких фінансових документів (меморіальний ордер, тощо), які підтверджують факт отримання відповідачкою грошових коштів суду не надав. З метою реалізації ст. 60 ЦПК України, суд зобовязав представника позивача надати належні докази на підтвердження вимог, які були заявлені у позовній заяві, а саме копію меморіального ордеру, який підтверджує отримання відповідачкою [PERSON] грошових коштів у розмірі 13520 грн. Однак, представник позивача жодних доказів на підтвердження отримання відповідачкою [PERSON] грошових коштів у розмірі 13520 грн. суду не надав та просив ухвалити рішення на підставі тих доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Враховуючи те, що представник позивача не довів суду та доказами не обґрунтував отримання відповідачкою суми кредиту, суд дійшов висновку, що за таких обставин позов є необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed