Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Представник Івано-Франківської ОПНЛ № 1 лікуючий лікар-психіатр [PERSON] звернулася з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жителя [INFO], в психіатричний заклад в примусовому порядку, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що останній в даний час страждає важким психічним розладом, який зумовлює його небезпеку для життя і здоровя самого себе та оточуючих. Лікар Івано-Франківської ОПНЛ № 1 в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, просив заяву задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти поданої заяви. В судовому засіданні прокурор заяву не заперечив. Заслухавши лікаря, зацікавлено особу, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Відповідно до рішення Конституційного суду України прийнятого 01 червня 2016 року визнано неконституційними положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]Б.) від 06.03.2018 року [PERSON] встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, виражений депресивно параноїчний синдром на фоні емоційно вольового дефекту, і він потребує примусової госпіталізації та лікування у психіатричному стаціонарі, в звязку з недієздатністю пацієнта, наявні психічні розлади у вигляді агресивних, імпульсивних, неадекватних, передбачливих дій, які можуть бути небезпечними і є небезпечними по відношенню до оточуючих. Відомості про психічну поведінку [PERSON] підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданнями доказами, а саме: висновком комісії лікарів-психіатрів ОПНЛ № 3 [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 06.03.2018р.; супровідним листком № 13544, записом лікаря приймального відділення, заявою опікуна [PERSON] [PERSON], витягом з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 262 від 22.06.2004 року, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.02.2004 року про визнання недієздатним [PERSON] та призначення опікуна. Крім цього з матеріалів заяви вбачається, що [PERSON] лікується в умовах психіатричного стаціонару вже не вперше (всього 24 рази), остання госпіталізація з аналогічним діагнозом в 2017 році. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved