Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 26036,29 гривень, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 21298,47 гривень; за відсотками 1086,21 гривень; по комісії 2851,61 гривня; штраф 800,00 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривень. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 19.12.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500576015, відповідно до умов якого позивач зобовязується надати відповідачу кредит в сумі 27875,00 гривень, у строк з 19.12.2016 року до 20.06.2019 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. У звязку з тим, що відповідач своїх зобовязань по поверненню кредиту не виконує, станом на 18.01.2018 року сума заборгованості становить 26036,29 гривень, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 21298,47 гривень; за відсотками 1086,21 гривень; по комісії 2851,61 гривня; штраф 800,00 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, разом з позовною заявою надав клопотання в якому просить суд розглянути справу у всіх судових засіданнях без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності ухвалити заочне рішення. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору №500576015 від 19.12.2016 року, банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит на наступних умовах: Сума кредиту, валюта кредиту: 27875,00 гривень; дата надання кредиту: 20.12.2016 року; процентна ставка за користування кредитом: 12,99% річних; тип процентної ставки фіксована; термін користування кредитом: 30 місяців; мета кредиту: споживчі потреби. Порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором: Платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невідємною частиною. Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором №500576015 від 19.12.2016 року виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється. У звязку з тим, що відповідач своїх зобовязань по поверненню кредиту не виконує, станом на 18.01.2018 року сума заборгованості становить 26036,29 гривень, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 21298,47 гривень; за відсотками 1086,21 гривень; по комісії 2851,61 гривня; штраф 800,00 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривень. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.\~530\~ЦК України\~якщо у\~зобов'язанні\~ встановлений\~ строк\~ (термін)\~ його\~виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Зобов'язання,\~строк (термін)\~виконання якого\~визначений вказівкою\~на подію,\~яка неминуче\~має настати,\~підлягає виконанню\~з настанням\~цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.\~1054\~ЦК України,\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов'язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ,\~ч.\~1\~ст.\~1049\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~ одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо \~договором \~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин, направлено на адресу позичальника вимогу про усунення порушень, яку останній проігнорував. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривні підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ПАТ «Альфа-Банк». Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved