Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 17 397,82 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2102, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.09.2016 року о 18:00год. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON], керуючи транспортним засобом «Хонда», номерний знак [NUMBER] у м. Харкові допустив зіткнення з транспортним засобом «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER] , транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак [NUMBER] та транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2016 по справі № 638/16809/16-п відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На виконання Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Звіту № 333В/2017 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу «ВАЗ21063», держаний номерний знак [NUMBER] становить 22 247,82грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 17 397,82грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду, у зв`язку позивач просить стягнути з [PERSON] завдану шкоду в розмірі 17 397,82 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2020 року відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилась, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.09.2020 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Судом встановлено, що 26.09.2016 року о 18:00 год. по пр. Науки в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю чотирьох транспортних засобів: 1) «Honda Accord» н.з. [NUMBER] (Литва), яким керував [PERSON]; 2) «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] ; 3) «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] ; 4) «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] . Ці обставини підтверджуються постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.11.2016 року у справі № 638/16809/16-п, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили 15.11.2016 року. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 27.09.2016 року потерпіла особа звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.6). 09 березня 2017 року до МТСБУ звернувся власник автомобіля «ВАЗ 21063» державний номер [NUMBER] , [PERSON] із заявою, в якій просив перерахувати суму відшкодування на свій розрахунковий рахунок (а.с.26). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 332В/2016 від 15.01.2017 визначена сума матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] у розмірі 22 247,82грн. Згідно довідки Моторно (транспортного) страхового бюро України № 1 від 18.09.2017 року розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сума відшкодування складає 17 397,82грн.(а.с. 33) Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На час скоєння даної ДТП, відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, в зв`язку з чим, судом встановлено, що договірні зобов`язання між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем відсутні. Згідно зі ст.1166 КЦ України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. На підставі п.40.3 ст.40 вказаного Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. 09.10.2017 року позивачем по справі було здійснено виплату відшкодування власнику автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] в розмірі 17 397,82 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням №1260348 від 06.10.2017 року, згідно якого кошти у розмірі 17 397,82 грн. були перераховані на особистий рахунок [PERSON] в якості страхового відшкодування згідно наказу № 9199 від 05.10.2017 року. Таким чином, у зв`язку з настанням страхового випадку позивач фактично поніс витрати на сплату страхового відшкодування у розмірі 17 397,82 грн. Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. На підставі викладеного, у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 17 397,82 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки позивач, на виконання свого процесуального обов`язку надав належні та неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог про стягнення в порядку регресу суми страхового відшкодування. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved