Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 04.04.2011 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». Стверджував, що 19.08.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 23443,57 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3. п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Зазначав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Свої зобов'язання за договором та угодою виконали в повному обсязі, а саме надали відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. А відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а отже не виконав зобов'язання за вказаним договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.05.2014 року має заборгованість 32951,06 грн., яка складається з: 23443,57 грн. - заборгованість за кредитом; 6712,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 750,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1545,29 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 32951,06 грн. за кредитним договором № б/н від 04.04.2011 року та судові витрати. Під час розгляду справи по суті представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про збільшення позовних вимог у якій не змінюючи предмету позову у порядку ч.2 ст.31 ЦПК України вказував, що відповідно до укладеного договору б/н від 10.09.2007 року [PERSON] 10.09.2007 року отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення серпень 2011 року. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER]. Відповідно до умов укладеного договору договір складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Зазначав, що 04.04.2011 року [PERSON] було ідентифіковано та ознайомлено з новими Умовами та Правилами надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та отримання додаткової інформації про клієнта. 19.08.2013 року на підставі Заяви на зміну персональних даних відповідачу було переоформлено існуючу кредитну карту на престижну кредитну картку типу «Gold» № [NUMBER]. Заборгованість, яка була нарахована по договору б/н від 10.09.2007 року карт. рахунок [NUMBER] в розмірі 23443,57 грн. була закрита за рахунок перенесення боргу по раніше виданій карті (вересень 2007 р.) на нову переоформлену кредитну карту у розмірі 23443,57 грн. (сума заборгованості по договору б/н від 10.09.2007 ) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, з кінцевим терміном повернення червень 2017 року. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 04.04.2011 року у відповідача відбиралася тільки додатково інформація, яка необхідна була банку для проведення ідентифікації. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3. п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Посилався на те, що Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. А відповідач не виконав зобов'язання за вказаним договором у зв'язку з чим станом на 31.01.2015 року має заборгованість 49573,26 грн., яка складається з: 23443,57 грн. - заборгованість за кредитом; 21742,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1550,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2336,82 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 49573,26 грн. за кредитним договором №б/н від 19.08.2013 року та судові витрати в розмірі 495,73 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Також просив не брати до уваги висновок №31-К судово-почеркознавчої експертизи від 16.01.2015 року, оскільки він не спростовує заявлених позовних вимог над іншими доказами у даній справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки не підписував будьякого кредитного договору від 04.04.2011 року, та взагалі ніяких кредитних договорів з ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладав. Грошових коштів від ПАТ КБ «ПриватБанк» не отримував. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З доданої до позовної заяви копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 04.04.2011 року вбачається, що 04.04.2011 року [PERSON] виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну карту кредитка «Універсальна». Бажаний кредитний ліміт не зазначено. Своїм підписом у заяві погодився, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (кредитний договір). Він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов'язався виконувати Умови та Правила надання банківських послуг. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором без номеру від 04.04.2011 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], станом на 30.05.2014 року сума загальної заборгованості останнього становила 32951,05 грн., з яких: 23443,57 грн. - заборгованість за кредитом; 6712,20 грн. - заборгованість за процентами; 750,00 грн. - заборгованість по комісії; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1545,29 грн. - штраф (процентна складова). 24.10.2014 року за клопотанням [PERSON] судом призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області. З висновку судово-почеркознавчої експертизи №31-К від 16.01.2015 року вбачається, що рукописні записи в розділах «Персональні дані», «Адреса проживання», «Контактна інформація» та «Виявляю бажання оформити на своє ім'я» в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 04.04.2011 року - виконані, ймовірно, не [PERSON], а іншою особою. Відповісти на поставлене питання в категоричній формі не виявляється можливим у зв'язку з відсутністю вільних зразків почерку [PERSON] Підпис в рядку «Клієнт» в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 04.04.2011 року - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Вказаний висновок не викликає у суду сумніву, узгоджується з поясненнями [PERSON] та не спростовується іншими матеріалами справи та твердженнями представника позивача. Клопотань про призначення додаткової чи повторної судово-почеркознавчої експертизи представник позивача не заявляв. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності з положеннями ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору. Відповідно до вимог ст.1015 ЦК кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Згідно ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Суд вважає, що позивачем не доведено, а висновком судово-почеркознавчої експертизи №31-К від 16.01.2015 року спростовано факт підписання відповідачем кредитного договору без номеру від 04.04.2011 року. Таким чином, недоведеність факту укладання між сторонами кредитного договору без номеру від 04.04.2011 року в письмовій формі свідчить про нікчемність цього договору, а визнання такого правочину недійсним по закону (ст. 215 ЦК України) не вимагається. Крім того доказів надання відповідачу кредитної картки «Універсальна», відкриття карткового рахунку, встановлення будь-якого кредитного ліміту на вказану кредитну картку та їх зняття, тобто надання кредитних коштів [PERSON] - суду не надано. Встановлені факти мають істотне значення для формування правового висновку по справі та іншими доказами не спростовуються. Виходячи з того, що позивачем не доведено факту укладання відповідачем [PERSON] з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного договору без номеру від 04.04.2011 року та отримання ним кредитних коштів в сумі 23443,57 грн., то він не може нести відповідальність за порушення умов вказаного договору. Крім того у заяві про збільшення та уточнення позовних вимог позивач зазначає, що 04.04.2011 року [PERSON] було лише ідентифіковано та ознайомлено з новими Умовами та Правилами надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та отримання додаткової інформації про клієнта. Тобто представник ПАТ КБ «Приватбанк» фактично підтвердив, що кредитного договору 04.04.2011 року укладено не було. В заяві про збільшення та уточнення позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 10.09.2007 року [PERSON] 10.09.2007 року отримав кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] у розмірі 2500,00 грн. зі сплатою 22,80% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення серпень 2011 року, на підтвердження чого надає копію заяви від 10.09.2007 року. Також зазначає, що 19.08.2013 року на підставі заяви на зміну персональних даних відповідачу було переоформлено існуючу кредитну карту на престижну кредитну картку типу «Gold» № [NUMBER]. Заборгованість, яка була нарахована по договору б/н від 10.09.2007 року карт. рахунок [NUMBER] в розмірі 23443,57 грн. була закрита за рахунок перенесення боргу по раніше виданій карті (вересень 2007 року) на нову переоформлену кредитну карту у розмірі 23443,57 грн. (сума заборгованості по договору б/н від 10.09.2007 року) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, з кінцевим терміном повернення червень 2017 року. Представник позивача стверджує, що заборгованість у сумі 23443,57 грн. виникла саме за кредитним договором без номеру від 10.09.2007 року, однак з наданої ним виписки по кредитній картці [NUMBER] вбачається, що за період з 10.09.2007 року по 19.08.2013 року жодних операцій по вказаній карті не проводилось і заборгованості немає. З розрахунку заборгованості, доданого до заяви про збільшення та уточнення позовних вимог вбачається, що сума загальної заборгованості [PERSON] за кредитним договором №SAMDN51000103273359 від 19.08.2013 року станом на 31.01.2015 року становить 49573,26 грн., яка складається з: 23443,57 грн. - заборгованість за кредитом; 21742,87 грн. - заборгованість по відсотками; 1550,00 грн. - заборгованість за комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2336,82 грн. - штраф (процентна складова). З вказаного розрахунку вбачається, що за весь період існування заборгованості за кредитом (з 19.08.2013 року по 31.01.2015 року) погашень вказаної заборгованості не здійснювалось. Як зазначено у ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Однак жодними належними та допустимими доказами (яким є кредитний договір) не підтверджені посилання позивача у заяві про збільшення та уточнення позовних вимог на те, що 19.08.2013 року відповідачу, по його заяві, було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої останній отримав кредит у розмірі 23443,57 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Тобто позивачем не доведено укладення кредитного договору 19.08.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доводи представника позивача, що відповідач згідно кредитного договору б/н від 10.09.2007 року отримав кредит у розмірі 2500,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік з кінцевим терміном повернення серпень 2011 року ґрунтується на припущеннях та спростовується ухвалою Вижницького районного суду від 10.12.2009 року, (справа №2н-5000/08) якою [PERSON] поновлено строк для подання заяви та скасовано судовий наказ від 12.11.2008 року виданий за заявою ЗАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості в сумі 8531,14 відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 10.09.2007 року. Також не знайшли свого підтвердження обгрунтування представника позивача, що 04.04.2011 року відповідача було ідентифіковано та ознайомлено з новими умовами та правилами надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Вказане спростовується висновком судово-почеркознавчої експертизи №31-К від 16.01.2015 року. Крім того ідентифікація особи не є підставою для стягнення заборгованості. За таких обставин Суд прийшов до висновку, що позивачем не виконано обов'язок з доведення обставин, на які він посилаються, як на підставу своїх позовних вимог, а тому Суд вважає, що у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], про стягнення заборгованості необхідно відмовити. Також підлягають стягненню з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] судові витрати, пов'язані із проведенням судово-почеркознавчої експертизи в сумі 900,48 грн., оскільки вони підтверджені квитанцією про її оплату №18/30 від 26.12.2014 року. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного представником позивача суду не представлено. На підставі ст.ст.2, 15, 207, 215, 509, 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved