Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, вимоги якого в подальшого збільшила. Зокрема, позов мотивує тим, що 21.02.2009 [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. З грудня 2018 сторони шлюбних відносин не підтримують, а [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання дитини. Стверджує, що відповідач є здоровим та працездатним, працює менеджером з продажу ТзОВ «Радка-України» і отримує стабільний дохід в сумі 30 000 грн., а тому на думку позивача може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі по 20 000 грн. щомісячно на утримання сина. Щодо додаткових витрат, то позивач зазначає, що дитина періодично та систематично хворіє, зокрема син проходив лікування з діагнозами затримка мовленнєвого розвитку, гостра респіраторна вірусна інфекція, гострий ларинготрахеїт, гострий ларинготрахеїт, гострий бронхіт, двобічний отит, а тому потребує санаторно-курортного оздоровлення. Вказує, що загальні витрати на придбання ліків, консультацію лікарів, заняття в спортивних гуртках, проїзд транспортом за період з жовтня 2019 по березень 2020 становить 31200, 00 грн. Також те, що син хворіє зменшує і дохід позивача. Зважаючи на викладене просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі по 20 000 грн. щомісячно з урахуванням індексації та 15 600 грн. - половину додаткових витрат на неповнолітнього сина. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 08.04.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] своїм правом подати відзив на позовну заяву скористався та зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Зокрема, вказав з позивачем на даний час перебуває в шлюбі. 15.12.2011 він в інтересах сім`ї придбав житло, сплачує комунальні послуги. Дитину він матеріально забезпечує, а саме купує іграшки, продукти харчування тощо. Окрім цього, на утримання дитини він систематично переховує кошти позивачу. Також зазначає, що піклується про духовний та моральний розвиток сина, не заперечує щодо витрат з спільних коштів подружжя на лікування дитини. Окрім цього, 11.12.2019 він за власні кошти в сумі 7825 грн. оплатив стоматологічні послуги надані сину [PERSON] . Таким чином вважає, що додаткові витрати на сина він постійно несе і не заперечує продовжувати це робити. З приводу аліментів, то зважаючи на те, що на його утриманні перебувають батьки, які являються пенсіонерами та хворіють, погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі по 2500 грн. щомісячно до його повноліття. Від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив відповідно до якої остання пояснила, що квартира придбана за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя, а твердження відповідача про утримання сина не відповідають дійсності. Про сина він не піклується, що підстверджеється постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.08.2019, якою встановлено, що [PERSON] 02.08.2019 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого неповнолітнього сина. Вважає, що з урахуванням доходів відповідача, останній має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 20 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В частині стягнення додаткових витрат позовні вимоги також підтримала. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач та її представник виявили бажання надати усні пояснення по суті справи. Представник позивача та позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факти, викладені в позовній заяві та змінах до неї, просили суд збільшені позовні вимоги задоволити. Суд, вислухавши позицію учасників провадження, перевіривши матеріали справи, приходить до таких висновків. Зокрема, в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] суд зазначає наступне. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача та майновий стан відповідача, а також потреби дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.02.2009 (а.с. 31), в якому народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 32). В судовому засіданні встановлено, а відповідачем не заперечується, що дитина проживає разом з позивачем, та знаходиться також на її утриманні. Разом з поданням позову [PERSON] подала клопотання про витребування з ГУ ДФС в Івано-Франківській області інформації про суми виплачених доходів та утримання податків відповідачем за період з 01.01.2019 та про витребування з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області інформації щодо суми заробітку, розміру сплати страхових внесків [PERSON] за період з 01.01.2019. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 08.04.2020 вищевказане клопотання представника позивача задоволено та суду відповідну інформацію надано. Зокрема, сума нарахованого заробітку відповідачу [PERSON] за період 2019 становить 264634, 83 грн., з 01.01.2020 по 31.03.2020 - 50000 грн. (а.с. 136, 137). Наведене, у розумінні вимог ст. 181 СК України, вказує на матеріальний стан платника аліментів та дає суду підстави вважати, що відповідач працевлаштований та має щомісяця стабільний високий дохід. При цьому, дитина [PERSON] , [INFO] проходив лікування з численними діагнозами, що підтверджується матеріалами справи та вказує на його незадовільний стан здоров`я та наявність додаткових потреб у зв`язку з цим. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня, а для дітей віком від 6 до 18 років з1січня 2020року -2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Враховуючи конкретні обставини справи, законодавчо визначений розмір аліментів та досліджені матеріали, а саме довідку про доходи відповідача згідно якої його заробітна плата в місяць становить 25 000 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 6250 грн. аліментів на утримання сина, що становить 1/4 від його заробітної плати. Щодо позовної вимоги про стягнення з позивача додаткових витрат на утримання сина, то суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно приписів статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. При цьому, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження обставин, що зумовили необхідність стягнення додаткових витрат, позивачем надано розхідні накладні, чеки, квитанції, довідки, платіжні доручення, висновки лікарів з приводу стану здоров`я дитини, медичні картки, довідки, товарні чеки тощо. Проаналізувавши додані позивачем до матеріалів справи докази на підтвердження понесених нею додаткових витрат суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Зокрема, з урахуванням вимог чинного законодавства, суд не відносить до додаткових витрат на дитину, витрати пов`язані з придбанням одягу, квитанції про переказ коштів (а.с. 34), квитки на проїзд (а.с. 38, 117), квитанції з приводу користування послуг таксі (а.с. 60,61, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 117), купівля іграшок (а.с. 62, 108), їжі (а.с. 63, 64, 71, 110, 111), продуктів харчування, засобів гігієни та інших побутових товарів (а.с. 65, 66, 67, 68, 69, 70, 74, 75, 76, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 107, 114, 115, 116) тощо. Також суд звертає увагу й на те, що в матеріалах справи міститься ряд квитанцій про оплату та переказ коштів на не зрозумілі та не конкретизовані цілі, а тому судом до уваги при визначенні додаткових витрат на дитину братися не можуть. При цьому, суд вважає, що до додаткових витрат належить витрати пов`язані з відвідуванням дитячого садочка (а.с. 35, 72, 84, 104, 109), індивідуальні заняття з плавання (а.с. 36, 73, 350, 64), консультація логопеда (а.с. 37), купівлю медичних препаратів (а.с.57, 77, 78, 107), витрати на консультацію лікарів (а.с. 58, 59), відвідування дитиною розвиваючих занять (а.с. 105, 106). Таким чином, сума витрат, які на думку суду є додатковими витратами на утримання дитини та які понесені позивачем становить 22917, 55 грн. Дані витрати сторони мають нести порівну, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню підлягають частково, а саме в розмірі 11460 грн. Таким чином, зважаючи на викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та виходячи із закріплених частиною дев`ятою статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд доходить висновку про задоволення позову частково, а саме стягнення аліментів в розмірі 6250 грн. та стягнення додаткових витрат в розмірі 11460 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved