Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Одеського державного університету внутрішніх справ витрати на навчання в сумі 48784,30 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] відповідно до\~Закону України від 20.12.1990 р. № 565-ХІІ «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2009 р. по 31.08.2015 р. У 2009 р. відповідача було зараховано до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлено на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання. Відповідач закінчив університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Далі, наказом ГУМВС України в Одеській області відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. У звязку з тим, що відповідач протягом значного проміжку часу з моменту звільнення, а саме з 31.08.2015 р. по теперішній час добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом на його навчання, представник позивача звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав викладених в позовній заяві, а також подав до суду письмові пояснення на заперечення відповідача. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, подав заперечення. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач по справі є його сином, який постійно навчався в Одеському державному університеті внутрішніх справ та на період навчання знаходився на його утриманні. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач на період навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ мешкав у квартирі його сестри в м. Одесі по вул. Балківській та робив там ремонт. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 10.08.2009 року [PERSON] був зарахований курсантом до Одеського державного університету внутрішніх справ, у відповідності до наказу № 124 о/с, що підтверджується особистим послужним списком № М-208819 (а.с. 4-9). 08.09.2009 року між ОДУВС, Головним управлінням МВС України в Одеській області, та відповідачем був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», за напрямком «Право» (а.с. 20-21). Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору ОДУВС зобовязався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, створити умови для навчання особи та розробити програми для успішного проходження нею практики і стажування в підрозділах Замовника, забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. В свою чергу відповідач, згідно з п.п. 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3. та 2.3.5. договору, зобовязався виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, у повному обсязі виконувати навчальний план, оволодівати теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватися вимог законодавства України та нормативно-правових актів з питань проходження служби в ОВС. Після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обовязків за посадою, на яку призначено Замовником, і відпрацювати не менше трьох років. Крім того, 01.02.2013 року між ОДУВС, Головним управлінням МВС України в Одеській області, та відповідачем був укладений додатковий договір до договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 08.09.2009 року відповідно до якого п. 3.2. передбачає підстави відшкодування витрат в разі звільнення особи зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни (а.с. 22). Також в матеріалах справи міститься копія заяви батьків відповідача про їх згоду, щодо укладення договору про підготовку фахівця в ОДУВС та одночасне ознайомлення з вимогами та зобов'язанням, що покладаються на [PERSON], щодо відшкодування витрат на підготовку у випадку звільнення до встановлено трирічного терміну перебування на службі (а.с. 23). Відповідач надав рапорт на ім'я начальника Головного управління МВС в Одеській області про звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням, мотивуючи це незадоволенням малою заробітною платнею та ненормованим робочим часом. (а.с. 12). Згідно з витягом з наказу ГУМВС в Одеській області № 596 о/с від 25 серпня 2015 року відповідач звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) (а.с. 19). Згідно розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у ОДУВС відповідно до\~постанови КМ України від 01.03.2007 року № 313\~за період з 01.09.2009 року по 29.06.2013 року: грошове забезпечення 13883,47 грн., нарахування на заробітну плату 4084,42 грн., речове забезпечення - 3750 грн., харчування 14630,99 грн., комунальні послуги 12435,42 грн., що разом складає 48784,30 грн. (а.с. 24). Згідно зі\~ст. 627 ЦК України\~передбачено свободу договору та визначено, що відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Outcome: approved