Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «Приват Банк» та підписала анкету-заяву б/н від 13.07.2011 року. При підписанні анкети-заяви [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитними коштами відповідач отримав кредитку картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11500,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 28.10.2020 року має заборгованість на загальну суму 10952,58 грн, яка складається з: 10952,58 грн - заборгованість за тілом кредиту; 00,00грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 10952,58 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, відповідно до ст. 625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 10952,58 грн та судові витрати по справі. 28.01.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надавав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що 13.07.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» (який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» (який, в свою чергу, є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк») згідно статуту АТ КБ «ПриватБанк» від 11.06.2018) та відповідачем [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 14,16). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки позивачем [PERSON] неодноразово змінювався кредитний ліміт, так з 13.07.2011 року він складав 500 грн., з 05.03.2012 року почав збільшуватися і став 2000 грн., з 31.01.2017 року складав 11500 грн.(а.с.14). Відповідач власним підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умов, розміщених сайті: https://privatbank.ua), а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Умови та Правила надання банківських послуг, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт додані банком до позовної заяви (а.с.18-42). Як вбачається з довідки банку відповідачу [PERSON] були оформлені наступні кредитні картки: [NUMBER] із строком дії з 13.07.2011 до 10/14, [NUMBER] із строком дії з 23.08.2013 до 09/15, [NUMBER] із строком дії з 11.02.2015 до 11/17, [NUMBER] із строком дії з 28.02.2015 до 11/27, та [NUMBER] із строком дії з 21.03.2016 до 02/20 (а.с.15). Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 28.10.2020 становить 10952,58 грн, яка складається з: 10952,58 грн - заборгованість за тілом кредиту; 00,00грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 10952,58 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, відповідно до ст. 625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії (а.с.5-14). Також з долученої до матеріалів справи виписки за договором б/н, укладеним з [PERSON] , остання активно користувалася кредитною картою, здійснювала оплату товару, поповнення рахунку, та станом на 30.10.2020 у відповідача існує заборгованість у розмірі 10952,58 грн. (а.с.51-61). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень статті 634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовуються усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, з останньої підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за договором в розмірі 10952,58 гривень, яка складається з 10952,58 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, отже позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.2 п.1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved