Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Представник ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 26.12.2005 р. між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Райфайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML 003/437/2005. У відповідності до ч. 2 п. 1.1. Кредитного договору Банк в порядку передбаченому цим договором надав позичальнику грошові кошти у розмірі 78 000,00доларів США. При цьому [PERSON] взяла на себе зобов»язання використати кошти належним чином та повернути банку суму кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати інші зобов»язання, як вони визначені договором. За п.1.5.1. ст. 1.5 частини № 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту відбувається позичальником щомісячно у строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідачем не було погашено належні до сплати платежі (суми кредиту) та не сплачено відсотки у строки, передбачені Графіком платежів. Позичальнику було направлено вимогу за № 12-4-10/104 від 21.01.2017 р. про погашення заборгованості за кредитним договором, проте вимога банку не виконана позичальником. Станом на 11.01.2017 р. заборгованість за кредитним договором № ML 003/437/2005 від 26.12.2005 р. становить 12 906,69 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 346 699,75 грн., з яких: заборгованість за кредитом 10 152,41 доларів США (272 714,23 грн.); заборгованість по відсоткам у сумі 2 754,28 доларів США (73 985,52 грн.). З огляду на викладене представник ПАТ «ОТП Банк» просить стягнути зазначену заборгованість з відповідача [PERSON] Ухвалю Шевченківського районного суду м. Києва віл 10.02.2018 р. відкрито провадження у даній справі та вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 11.06.2018 року відповідно до розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м Києва, виданого відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи. Від [PERSON] в адресу суду надійшов відзив на позов. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, зважаючи на те, що позивачем ПАТ «ОТП Банк» не надано жодного документу на підтвердження набуття банком статусу кредитора за відповідним договором. Матеріали справи не містять жодного документу на підтвердження передачі прав за договором від АКБ «Райфайзенбанк Україна» від імені якого ЗАТ «Фонд «Ваш Дім» укладено кредитний договір з [PERSON] Станом на день подачі відзиву [PERSON] жодного повідомлення щодо переходу прав та обов»язків за кредитним договором до нового кредитора відповідач не отримувала. Єдину вимогу від ПАТ «ОТП Банк» про погашення заборгованості відповідач вважає неправомірною, оскільки вона складене не уповноваженою на це юридичною особою. Крім того, твердження позивача щодо порушення [PERSON] строків виконання умов кредитного договору є безпідставними, оскільки п. 1.6.1договору визначено, що позичальник зобов»язаний повернути повністю суму кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту 26.12.2020 року. Від представника ПАТ «ОТП Банк»» надійшла відповідь на відзив. Представником позивача зазначено, що за Статутними документами банку відбувалась зміна найменування банку та його організаційно правова форма. Отже, не відбувалась заміна кредитора, уступка боргу. Більш того, в матеріалах справи наявне додатковий договір № 1 від 14.03.2011 р. до кредитного договору № ML 003/437/2005, який укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], яка підписанням договору підтвердила обізнаність про зміну найменування банку. Крім того, банк, згідно до умов договору має право вимагати дострокове повернення грошей в разі порушення умов договору. Відповідач [PERSON] скористалась правом надати заперечення на відповідь на відзив. Наголосила на тому, що жодний наданий позивачем документ не містить підтверджень щодо повноважень ЗАТ «Фонд «Ваш дім» укладати кредитні угоди. Без наявних же статутних документів АКБ «Райфайзенбанк Україна» неможливо надати правову оцінку щодо рішень позачергових загальних зборів акціонерів банку стосовно їх повноважень, можливості її скликане тощо. Крім того, відповідач стверджує не підписувала меморіальний ордер № 1 від26.12.2005 р. та інші документи про перерахування коштів у розмірі 78 000,00 доларів США. В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] заперечував щодо задоволення позову та просив відмовити у задоволенні вимог. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та надавши їм оцінку у встановленому законом порядку, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що 26.12.2005 р. між Акціонерним комерційним банком «Райфайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML 003/437/2005, за умовами якого банк надає позичальнику, а позичальник приймає грошові кошти у розмірі 78 000,00 доларів США на придбання нерухомого майна строком до 26.12.2020 р. Також позичальник взяв на себе зобов»язання сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов»язаня, як вони визначені у договорі (п. 1.1 частини № 2 Кредитного договору № ML 003/437/2005 від 26.12.2005 р.) . Проценти за користування кредитом, визначені п. 2 Кредитного договору сторони домовились, що для розрахунку процентів за договором застосовується фіксована процентна ставка10,50% річних, розрахунок її проводиться згідно до ст. 1.4. Плата за користування Кредитом ч. 2 Кредитного договору. Крім цього сторонами договору погоджено (підписано) графік погашення кредиту і сплати процентів Додаток № 1 до кредитного договору № ML 003/437/2005 від 26.132005 р. Представник позивача зазначає, що відповідач не виконує взятих на себе зобов»язань по поверненню кредитних коштів, досудова вимога направлена в адресу [PERSON] щодо погашення заборгованості. В свою чергу представник відповідача вказує на безпідставність вимог ПАТ «ОТП Банк» і не доведеності обставин, які викладені у позовній заяві. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, до матеріалів справи долучено належним чином завірену копію валютного меморіального ордеру № 1 від 26 грудня 2005 р. на підтвердження отримання грошових коштів за кредитним договором. В судовому засіданні представником відповідача не оспорювалось укладання 26.12.2005 р. кредитного договору № ML 003/437/2005 з АКБ «Райфайзенбанк Україна» і виконання банком його умов в частині надання коштів. Не містить заперечень із зазначених питань і відзив на позовну заяву за підписом [PERSON] Як свідчать матеріали справи, Акціонерний комерційний банк «Райфайзенбанк Україна» був зареєстрований Національним банком України 02.03.1998 року (реєстраційний номер 273). Зазначена банківська установа створена у формі закритого акціонерного товариства на підставі договору про створення та діяльність акціонерного комерційного банку «Райфайзенбанк Україна» від 13.11.1997 р. . Як вбачається з рішення позачергових Загальних зборів Акціонерів від 09.10.2006 р., оформлений протоколом № 6 (належним чином завірена копія долучена до матеріалів справи) банк змінив своє найменування з Акціонерного комерційного банку «Райфайзенбанк Україна» на Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк». В подальшому, з метою приведення статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 р. та відповідно до рішення позачергових Загальних зборів Акціонерів від 23.04.2009 р. (протокол № 53) прийнято рішення внесення необхідних змін до статуту банку та затверджено нову редакцію статуту, визначено назву Банку як Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та за рішенням Загальних зборів Акціонерів № 77 05.04.2018 р. змінено тип товариства. Відповідно до приписів ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № ML 003/437/2005 від 26.132005 р. підтверджується належним чином, зважаючи на докази, що ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», який в свою чергу є правонаступником АКБ «Райфайзенбанк Україна». Зважаючи на вищенаведене, суд не може вважати обґрунтованими доводи відповідача щодо відсутності доказів набуття позивачем статусу кредитора. Крім того слід зазначити, що 14.03.2011 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML 003/437/2005 від 26.12.2005 р. відповідно до якого внесли зміни до положень, зокрема, щодо дострокового повернення кредиту за ініціативою банку, графіку платежів. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В свою чергу згідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Представник ПАТ «ОТП Банк» вказує, що відповідач не виконував взяті на себе зобов»язання по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого станом на 11.01.2017 року у розмірі 12 906,69 доларів США, що станом на зазначену дату становить 346 699,75 грн. і складається з заборгованості за кредитом у сумі 10 152,41 доларів США та заборгованості за процентами в сумі 2 754,28 доларів США. Як свідчать надані представником ПАТ «ОТП Банк» докази, і дана обставина визнається [PERSON], позичальнику 12.01.2017 р. направлялась вимога за № 12-4-0/104 щодо погашення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором № ML 003/437/2005 від 26.132005 р. із посиланням на п. 2.1.3.1. п. 2.1.3. Додаткового договору № 1 від 14.03.2011 р. до кредитного договору. Так, у п. 2.1.3.1. п. 2.1.3. Додаткового договору № 1 від 14.03.2011 р. до кредитного договору № ML 003/437/2005 від 26.12.2005 р. сторони визначили у випадку невиконання позичальником боргових зобов»язань чи невиконання позичальником або третіми особами інших умов кредитного договору, цього додаткового договору, документів забезпечення та/чи будь яких інших умов договорів (правочинів) укладених між банків та позичальником, та/чи між банком та третіми особами, що існували на момент укладання кредитного договору чи цього додаткового договору, чи таких, що будуть укладені в майбутньому понад 30 (тридцять) календарних днів (надалі строк порушення зобов»язань). Сторони домовились, що банк вважається таким, що реалізував своє право на щодо вручення позичальнику вимоги про виконання боргових зобов»язань у повному обсязі (надалі вимога), а позичальник таким, що допустив істотне порушення умов кредитного договору та цього додаткового договору та отримав вимогу банку, в зв»язку із чим позичальник зобов»язний погасити боргові зобов»язання в повному розмірі протягом 30 (тридцяти) календарних днів, що слідують за останнім днем строку порушеня зобов»язань. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, відповідно до ч. 2 ст. 1056 ЦК України. Приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України (параграф 1, Глава 71 Позика. Кредит. Банківський вклад) передбачено якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За розрахунком представника позивача, складеним начальником сектору кредитно депозитного бек офісу приватних клієнтів Управління операційного супроводження кредитно-депозитних операцій клієнтів банку в м. Вінниця Задирайко О.П., затвердженим заступником начальника Управління операційного супроводження кредитно-депозитних операцій клієнтів банку Постоловською В.В., який було досліджено в судовому засіданні, заборгованість [PERSON] за кредитним договором, укладений з ПАТ 2ОТП Банк» 26.12.2005 р. становить 12 906,69 доларів США, що еквівалентно 346 699,75 грн., з яких: заборгованість за кредитом 10 152,41 доларів США, що еквівалентно 272 714,23 грн.; заборгованість по відсоткам у сумі 2 754,28 доларів США, що еквівалентно 73 985,52 грн. Розрахунок проведено на підставі офіційного курсу НБУ станом на 01.11.2017 р. Так, відповідно до п.п. 1.5.1. ст. 1.5 частини № 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням. В свою чергу нараховані, в порядку передбаченому договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту. Матеріали справи містить належним чином засвідчену виписку про рух коштів по особовому рахунку відповідача, який свідчить про недотримання позичальником графіку платежів. Доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] виконувала взяті на себе зобов»язання за договором належним чином під час розгляду справи отримано не було. Правильність розрахунку не оспорювалась відповідачем, її представником. При цьому суд не може покласти в основу рішення, твердження позичальника щодо необґрунтованості посилань позивача на порушення строків виконання умов договору, , оскільки банк скористався правом наданим законом та договором на дострокове повернення кредиту у разі порушення строку внесення чергових платежів. З огляду на вищенаведене, зважаючи на вимоги чинного законодавства України, беручи до уваги докази, що свідчать про наявність у ПАТ «ОТП Банк» право вимоги до відповідача за кредитним договором, відсутність обставин, які б свідчили про виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором № ML 003/437/2005 від 26.132005 р. в повному обсязі, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 5 200 грн. 00 коп. сплачений при подачі позову. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved