overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Представник заявника Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Оніщенко Ю.В. звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчих документів до виконання, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що рішення по вказані справі набрало законної сили 07.09.2014 року. 23.10.2015 року представником заявника повторно подано заяву про видачу виконавчих листів та отримані 28.10.2015 року. Строк пред'явлення виконавчих листів до виконання сплив 07.09.2015 року. Заявник, боржник в судове засідання не з'явились, про розгляд заяви повідомлені належним чином, будь-яких клопотань суду не надали, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути заяву у їх відсутності по наявним в справі матеріалам, відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 05.09.2007 року № 490046698. Згідно ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки : інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення. З матеріалів вказаної цивільної справи вбачається, що представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів лише 23.10.2015 року, після спливу строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, що передбачений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження. (а.с. 50) Представником заявника в заяві не зазначено та судом при розгляді заяви не встановлено поважних причин для поновлення строку пред'явлення виконавчих документів для примусового виконання, отже у задоволені заяви слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ КРЕДИТ КАПІТАЛ» Бойко С.М. звернувся із заявою до суду про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ПАТ «Інпромбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Інпромбанк», [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельова Валентина Михайлівна, про встановлення факту, визнання договорів недійсними та стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що постановлю Правління Національного банку України від 29.02.2012 року № 72 вирішено відкликати банківську ліцензію та ініціювати процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ІННОВАЦІЙНО-ПРОМИСЛОВИЙ БАНК». На виконання рішення Комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльністю банку, нагляду (оверсайта) платіжних систем від 29.04.2015 року № 208 щодо визначення юридичної особи в управління якої будуть передаватись непродані активи банку, 11.06.2015 року між ПАТ «Інпромбанк», Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ КРЕДИТ КАПІТАЛ» укладено договір № 44-Л про передачу в управління непроданих активів. Таким чином, Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ КРЕДИТ КАПІТАЛ», як довірчий власник отриманих управління активів стягувача, набуває права на стягнення заборгованості боржника у примусовому порядку. Представник заявника в судовому засіданні заяву про заміну сторони підтримав, просив її задовольнити, при цьому зазначив, що рішення звернено до примусового виконання та відкрито виконавче провадження в ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності вказаних осіб, оскільки неявка сторін та інших осіб не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, та слід замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні, відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України, оскільки як вбачається з договору № 44- Л про передавання в управління непроданих активів та витягу з акту приймання-передач активів від 16.06.2015 року до заявника перейшли вимоги по кредитному договору № 48-2004- від 27.05.2004 року укладеного з [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Представник заявника ТОВ «Глобал Спліт» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.12.2009 року з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 79263,07 грн. 31.10.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за договором укладеним з [PERSON] . Враховуючи викладене, просить замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Глобал Спліт». Учасники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від право попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України). У відповідності до положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.12.2009 року з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 79263,07 грн. 31.10.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором, укладеним з [PERSON] (а.с.11-14). Оскільки право вимоги до боржника перейшло до ТОВ «Глобал Спліт», суд вважає, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача у зобов`язанні [PERSON] за кредитним договором підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Представник заявника ТОВ «ІНВЕСТ КРЕДИТ КАПІТАЛ» Бойко С.М. звернувся із заявою до суду про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Правління Національного банку України від 29.02.2012 року № 72 вирішено відкликати банківську ліцензію та ініціювати процедуру ліквідації ПАТ «ІННОВАЦІЙНО-ПРОМИСЛОВИЙ БАНК». На виконання рішення Комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльністю банку, нагляду (оверсайта) платіжних систем від 29.04.2015 року № 208 щодо визначення юридичної особи в управління якої будуть передаватись непродані активи банку, 11.06.2015 року між ПАТ «Інпромбанк», Національним банком України та ТОВ «ІНВЕСТ КРЕДИТ КАПІТАЛ» укладено договір № 44-Л про передачу в управління непроданих активів. Таким чином, ТОВ «ІНВЕСТ КРЕДИТ КАПІТАЛ», як довірчий власник отриманих управління активів стягувача, набуває права на стягнення заборгованості боржника у примусовому порядку. Представник заявника в судовому засіданні заяву про заміну сторони підтримала, просила її задовольнити, при цьому зазначила, що рішення звернено до примусового виконання та відкрито виконавче провадження в ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві. Представник боржника в судовому засіданні частково визнав заяву про заміну сторони виконавчого провадження, зазначив суду, що додані до заяви копії документів, які підтверджують право вимоги заявника до [PERSON] належним чином не завірені, що виключає можливість задоволення заяви. Заслухавши думку представника заявника та представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, та слід замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні, відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України, оскільки як вбачається з договору № 44-Л про передавання в управління непроданих активів та витягу з акту приймання-передач активів від 16.06.2015 року до заявника перейшли вимоги по кредитному договору № 169-2005 від 06.12.2005 року укладеного з [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Представник заявника ТОВ «Позитив Інвест» звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення. Заява обґрунтована тим, що 18.11.2014р. Шевченківським районним судом м. Києва винесено ухвалу по справі № 761/27702/14-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Позитив Інвест», боржник - [PERSON], про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якою заявлені вимоги задоволені. Однак, судом не було вирішено питання щодо покладення на Боржника витрат по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились, судом вживались заходи щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судового засідання. Частиною 3 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додатково рішення за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановленого, що під час звернення до Шевченківського районного суду м. Києва заявник сплатив судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 7). 18.11.2014р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва заяву ТОВ «Позитив Інвест» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, задоволено (а.с. 24-25). Як вбачається з тексту ухвали суду від 18.11.2014 року під час її ухвалення питання щодо розподілу судових витрат вирішено не було. Частиною 1 ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з боржника на користь заявника понесені і документально підтверджені судові витрати в розмірі - 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Представник заявника ТОВ «Сіті Фінанс» звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2015 позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 28237,42 грн. 01.08.2018 між ПАТ «Брокбізнесбанк» та заявником укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право вимоги за вказаним зобов'язанням. Враховуючи викладене, просить замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «ФК «Сіті Фінанс». Учасники в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов'язків від право попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України). У відповідності до положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2015 позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 28237,42 грн. 01.08.2018 між ПАТ «Брокбізнесбанк» та заявником укладено Договір про відступлення прав вимоги №283, відповідно до якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право вимоги за вказаним зобов'язанням. Оскільки право вимоги до боржника перейшло до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», суд вважає, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача у зобов'язанні [PERSON] за кредитним договором №00614215 від 30.09.2013 підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Представник заявника у заяві та разом із заявником у судовому засіданні просять встановити факт родинних відносин, а саме те, що заявник є сином померлого [INFO] [PERSON] , покликаючись на те, що при оформленні спадкового майна нотаріусом виявлено розбіжності у написанні імені спадкодавця у документах, які підтверджують родинні зв`язки спадкодавця та спадкоємця, зокрема, у свідоцтві про його народження у графі батько записано [PERSON] , а у свідоцтві про смерть його батька записано [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, так як вона стверджується крім їх пояснень, наступним: Свідоцтвом про народження [INFO] [PERSON] , серії [NUMBER] від 05.09.1970 року, батьком якого записано [PERSON] . Паспортом громадянина України, серії [NUMBER] , виданим 28.02.2001 року на ім`я [PERSON] . Свідоцтвом про смерть [INFO] [PERSON] , серії [NUMBER] від 04.02.2021 року. Заповітом, складеним 29.05.2017 року в с.Добрівляни Заліщицького району Тернопільської області [PERSON] на [PERSON] , посвідченим секретарем Добрівлянської сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за номером 8. Листом №279/02-14 від 20.07.2021 року приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Ткачука С.О. заявнику [PERSON] , яким повідомлено про наявність розбіжностей у документах, що підтверджують родинні відносини спадкодавця та спадкоємця. Висновком Заліщицького районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) №70/25.5.6.1-32 від 13.07.2021 року, яким заявнику відмовлено у внесенні змін, через відсутність підтверджуючих документів. Довідками №19-15/5/127 від 21.07.2021 року, №19-15/5/130 від 21.07.2021 року виданими виконавчим комітетом Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області, з яких вбачається, що заявник дійсно являється сином померлого [PERSON] . Даний факт також стверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які ствердили, що їм достеменно відомо, що померлий [PERSON] є батьком заявника [PERSON] . Відповідно до положень ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. При цьому, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. В судовому засіданні встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком заявника [PERSON] . Беручи до уваги, що факт наявності родинних відносин між померлим [INFO] [PERSON] та заявником [PERSON] доводиться матеріалами справи, а встановлення такого факту є необхідним заявнику для оформлення спадкових прав, суд дійшов висновку, що заяву останнього про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити. А, тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Представник заявника, Шуляк О.С. , діючи на підставі довіреності від 16.08.2021 року та в інтересах заявника, звернувся до суду із заявою та просив встановити факт постійного проживання в [ADDRESS] , на час відкриття спадщини [PERSON] (спадкоємця за заповітом), разом із спадкодавцем - [PERSON] , померлою [INFO] . Заява обґрунтована тим, що різниця місця проживання і місця реєстрації спадкоємця за заповітом на час відкриття спадщини заважає заявнику реалізувати своє право на спадщину в нотаріальній конторі, хоча на момент смерті [PERSON] заявник [PERSON] фактично проживав за однією з нею адресою в [ADDRESS] . У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав і просив заяву задовольнити. Дослідивши письмові докази, допитавши свідка, суд дійшов висновку, що вимоги заяви є законними, знайшли підтвердження дослідженими доказами та підлягають задоволенню. Встановлено, що [INFO] у віці 88 років померла [PERSON] , про що 01 лютого 2008 року у Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис № 25 відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області та видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно довідки Великолиственського старостинського округу № 191 від 13.05.2020 (а.с.5) [PERSON] з 1976 року була зареєстрована і постійно проживала до часу своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею із 31.01.2007 року по день її смерті проживав [PERSON] , але не був зареєстрований за такою адресою. В судовому засіданні встановлено, що заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка за свого життя все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується дослідженим дублікатом заповіту від 25.01.2008, посвідченим секретарем виконкому Великолиственської сільської ради Орел С.М. (а.с.6). Свідок [PERSON] (односелець) підтвердив, що заявник із 31.01.2007 року та на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) постійно проживав із нею (вона була його хрещеною) за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була одинокою, а заявник здійснював за нею догляд. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] . Встановлення данного факту для заявника має юридичне значення, оскільки дозволяє йому, як спадкоємцю за заповітом реалізувати своє право на спадкове майно після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved