Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Басюк Олександр Петрович звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в розмірі 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на день звернення до суду становило 53405 грн. 60 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за договором позики отримав від позивача строком до 20 вересня 2018 року 2000 доларів США, про що ним була власноручно написана та підписана розписка. До цього часу відповідач кошти не повернув. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій вказує на те, що його довіритель позов підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі та участі його довірителя, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Окрім цього, просить призначити судове засідання для ухвалення додаткового рішення по даній справі для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав, відзив на позов не подав. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, [PERSON] отримав від [PERSON] в якості позики грошові кошти в сумі 2000 доларів США та зобов`язався повернути їх до 20 вересня 2018 року. Дана обставина підтверджується дослідженою копією розписки, написаною та підписаною власноручно відповідачем. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За таких обставин, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду викладеним у постанові по справі № 373/2054/16-ц від 16 січня 2019 року. Приймаючи до уваги вищевказане та враховуючи, що [PERSON] взяте на себе зобов`язання, щодо повернення позивачу отриманої позики в розмірі 2000 доларів США на день розгляду справи не виконав, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума боргу за договором позики саме у тій валюті в якій отримана позика. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на відповідача. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Враховуючи, що позивач з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд вважає за необхідне вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved