Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом про розірвання договору довічного утримання, укладеного між [PERSON], та [PERSON], посвідченого 14.04.2005 року приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] у зв'язку з неналежним його виконанням та повернення [PERSON] у власність ? ідеальної частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями за [ADDRESS], у зв'язку із розірванням договору утримання. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання від 14.04.2005 року. Відповідно до договору позивач передала, а відповідач отримав у власність 3/4 ідеальної частки житлового будинку належними до нього господарськими будівлями за [ADDRESS]. Відповідач зобов'язався довічно утримувати позивача, забезпечувати триразовим калорійним харчуванням, придатним для носіння одягом та взуттям забезпечувати необхідними ліками, доглядом та необхідною допомогою забезпечення позивача житлом шляхом збереження права безоплатного життєвого проживання у кімнаті №1-5 житловою площею 22,9 кв.м. відчужуваної частки будинку. Матеріальне забезпечення, оцінюється у сумі 100 гривень. Позивач більше п'яти років постійно проживає у Федеративній Республіці Німеччина, уклала шлюб з громадянином Німеччини, в Україну приїздить частіше одного разу на рік. У зв'язку з цим відповідач умови договору не виконує, але і не згідний звернутись до нотаріуса для розірвання договору довічного утримання. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явивися, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Судом встановлено що між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір довічного утримання від 14.04.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером 1462. Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного договору позивач передав, а відповідач отримала у власність 3/4 ідеальної частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями за номером [ADDRESS]. Вказана частка житлового будинку із будівлями, що відчужувалася, належала відчужувачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2005р. за № 7003724. Згідно розділу 2 вищезазначеного договору відповідач зобов'язався довічно утримувати позивача, забезпечувати триразовим калорійним харчуванням, придатним для носіння одягом та взуттям забезпечення належними лікувальними засобами, доглядом та необхідною допомогою та забезпечення позивача житлом шляхом збереження права безоплатного життєвого проживання у кімнаті №1-5 житловою площею 22,9 кв.м. частки будинку. Матеріальне забезпечення утримання, яке щомісячно повинно надаватись позивачу, оцінюється у сумі 100 (сто) гривень. Позивач більше п'яти років постійно проживає у Федеративній Республіці Німеччина, уклала шлюб з громадянином Німеччини, в Україну приїздить частіше одного разу на рік. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не належним чином виконує умови договору довічного утримання укладеного між сторонами. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні.

Outcome: approved