Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON], який діє на підставі довіреності №8500-К-Н-О від 11.09.2017 року (а.с. 28), звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.06.2006 року в сумі 13825,95 грн., яка складається з наступного: 2794,99 грн. тіло кредиту; 1164,79 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 8731,60 грн. заборгованість за пенею, а також штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина); 634,57 грн. (процентна складова), мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, а також виконання інших зобовязань у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 209). У позові заявлено письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та крім того представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 4). Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON], яка діє на підставі довіреності №3839-К-О від 24.01.2017 року (а.с. 190, 191), подала 08.12.2017 року електронною поштою листа в якому зазначила, що згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг клієнт дав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням банку, в тому числі й на право банку в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, при укладанні договору вся необхідна інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту була доведена до відома позичальника у вигляді другого примірника договору. Умовами та правилами надання банківських послуг перебачено обовязок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, для зручності клієнтів організована цілодобова служба клієнтської підтримки, цілодобовий онлайн чат, інтернет банк приват 24, термінали самообслуговування, смс-канал, крім того клієнт має можливість ознайомитися з нею в обслуговуючому відділені ПАТ КБ «Приватбанк». Пунктом 1.1.3.2.4.договору передбачена для банку можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Заяв про дострокове розірвання договору відповідач не подав (п. 2.1.1.5.3., п. 2.1.1.5.4. Умов та правил надання банківських послуг), що свідчить про згоду позичальника зі змінами тарифів та зі змінами Умов та правил надання банківських послуг. Правомірність зміни умов договору також підтверджується постановою №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Відповідно до п. 1.1.3.1.6 Умов та правил надання банківських послуг, при нарахуванні Банком процентів, комісій, пені і не внесення коштів Клієнтом на погашення цієї заборгованості, банк має право здійснити списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Надана виписка по кредитному рахунку клієнта, яка має статус первинного документу (а.с. 179, 180). Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності №6701-К-О від 19.05.2017 року (а.с. 212, 213), у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 209), подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк», заявлені вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 211). [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 208). 14.12.2017 року відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просить у задоволені позову позивача відмовити у повному обсязі (а.с. 203), заявив клопотання про застосування наслідків спливу строку спеціальної позовної давності, зазначив, що надані до суду розрахунки щодо заборгованості по процентам за користування кредитом, пені, а також штрафів, позивач обґрунтовує згідно Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, тоді як кредитний договір укладено 22.02.2006 року, у матеріалах справи відсутні умови і правила надання банківських та тарифи банку, що існували в редакції станом на 22.02.2006 року. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не оформлений належним чином. Позивачем не надано доказів дотримання вимог положень ст. 1056-1 ЦК України щодо визначення кредитним договором, укладеним між сторонами, змінюваної процентної ставки, а також доказів належного повідомлення його позивачем про зміну фіксованої процентної ставки за кредитним договором та прийняття такої пропозиції. Вважає, що проценти мають нараховуватися на тіло кредиту, виходячи з процентної ставки, що діяла на момент укладання кредитного договору 36%. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення є недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільної правової відповідальності за одне і те саме порушення. У звязку з чим, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього штрафу (фіксованої частини та процентної складової), до пені застосувати наслідки спливу строку позовної давності та зменшити розмір неустойки до 500,00 грн., відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України (а.с. 167-171, 199-203). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 22.02.2006 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви (ч.1 ст. 634 ЦК України), відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав клієнту строковий кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Кредитна картка №4149605330033309 видана 14.03.2006 року. Також, своїм особистим підписом відповідач підтвердив та погодився, що дана заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжної картки і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, крім того він ознайомився та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжної картки і Тарифами (а.с. 10, 11, 165, 166). 14.11.2011 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, де відповідач, своїм особистим підписом підтвердив та погодився, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, крім того він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмову вигляді, зобовязувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с. 163-164). Памятка клієнта не надана позивачем та його представником до суду, як не була надана й відповідачем. Розмір кредитного ліміту змінювався на протязі дії кредитної картки відповідача, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.88). Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року (далі Умови та Правила), позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.12.6. Умов та Правил, за користування Кредитом і [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для Елітних карток (Platinum, MC World Signia і VISA Infinite). Пункт 2.1.1.12.4. Умов та Правил, строк та порядок погашення за Кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картками з встановленим Мінімальним обов'язковим платежем, а також [PERSON], що виникає за такими Картах, наведений у Пам'ятці Клієнта/ Довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною Договору, а також встановлюються цим пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості за Кредитом. Згідно ст.212 ЦКУ, у разі наявності прострочених кредитів ([PERSON]) терміном повернення Кредиту ([PERSON]) у повному обсязі є 211 й день з моменту виникнення такої заборгованості? строк погашення відсотків по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа. Згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил, банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.9. цього Договору. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) [PERSON] залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта (а.с.126). Пунктом 1.1.3.1.9 Умов та Правил передбачено повідомляти позичальника за допомогою SMS-повідомлень. Відповідно до ч. 4 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. На підтвердження письмового повідомлення відповідача про зміну процентної ставки, позивачем було надано суду копії відомостей про повідомлення відповідача про зміну процентної ставки з 01.09.2014 року та з 01.04.2015 року (а.с. 191 на звороті, 192). [PERSON] не надано доказів, про те, що він після отримання SMS-повідомлень звертався до позивача із письмовими заявами про розірвання кредитного договору, непогодженням з його умовами, як і не було встановлено під час розгляду справи. Крім, того, з виписки по кредитному рахунку відповідача вбачається, що останній тривалий час вносив суми на погашення кредитних коштів з урахуванням змінених ставок за користування ними (а.с. 76-86). Пунктом 2.1.1.12.6.1. договору, у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., включаючи зобовязання, обумовлені пп 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. Умов та правил, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується як: ПЕНЯ = базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше (а.с. 100-104). Згідно з п. 2.1.1.12.11 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору, відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості, станом на 17.09.2017 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по укладеному договору від 22.02.2006 року становить 13825,95 грн., яка складається з наступного: 2794,99 грн. заборгованість за кредитом; 1164,79 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 8731,60 грн. заборгованість за пенею, а також штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина); 634,57 грн. (процентна складова) (а.с. 6, 7). Відповідач здійснив 07.03.2016 року платіж на погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 3100,00 грн., 22.03.2016 року здійснив платіж на погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2100,00 грн. (виписка банку за період з 30.10.2000 року по 30.11.2017 року) (а.с. 85). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено п. 336 наказу Мінюсту від 12.04.2012 р. №578/5 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів». Дослідивши умови кредитного договору, виписку по кредитному рахунку [PERSON] (а.с. 76-86) та розрахунок заборгованості за договором щодо платежів боржника, суд прийшов до висновку про визнання боргу відповідачем перед банком, оскільки останнім вчинялися дії, що свідчать про визнання боргу в цілому, а не лише певної її частини, що, згідно з ч.1 ст.264 ЦК України, свідчить про переривання перебігу позовної давності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним договором зобов'язань відповідач не надав. Відповідач послався на правові позиції Верховного Суду України, викладені у справах №6-16цс15 від 11.03.2015 року, №6-240цс14 від 11.02.2015 року, №6-698цс15 від 10.06.2015 року та №6-757цс15 від 01.07.2015 року, зазначивши, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила, ним як позичальником, не підписні й оригінали цих документів кредитором йому не були передані, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами договору. Однак, у зазначених вище постановах були викладені правові позиції ВСУ щодо збільшення строку позовної давності, встановленої законом. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Умовами договору від 22.02.2006 року передбачено два види неустойки за одне і те ж правопорушення, що не відповідає нормам закону в частині цивільної відповідальності, оскільки створює подвійне накладення стягнення на боржника. Враховуючи вищевикладене, та клопотання відповідача про відмову у задоволення позовних вимог про стягнення з нього штрафів (фіксована частина; процентна складова), суд вважає, що стягненню за порушення строків погашення заборгованості підлягає визначена умовами договору пеня. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.02.2006 року станом на 17.09.2017 року загальна сума пені становить 8731,60 грн. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідачем заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку спеціальної позовної давності. Розмір пені за рік становить 7985,54 грн., позивач звернувся з позовом до суду 30.09.2017 року (а.с. 35). Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи зазначене, а також рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року у справі №1-12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» про те, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, а вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, внаслідок чого із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, а також враховуючи правову позицію Верховного Суду України від 03.09.2014 року №6-100цс14, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені) з 7985,54 грн. грн. до 2800,00 грн. При вирішення даної справи, суд враховує правові позиції Верховного Суду України від 21.10.2015 року №6-2003цс15, від 11.02.2015 року 6-240цс14, від 11.03.2015 року № 6-16цс15, від 16.11.2016 року № 6-1746цс16, від 06.09.2017 року № 6-2071цс16. На підставі викладеного, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягти судові витрати в розмірі 782,27 грн.

Outcome: partial