Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , - адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа територіальна громада села Черемхів в особі Ходорівської міської ради Львівської області, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] [INFO] є рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] , встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] із [PERSON] на час відкриття спадщини тобто на момент смерті останнього, що наступила [INFO] , визнати за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради площею 2,17 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №017054, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Молодинчецькій сільській раді за №263 та визнати за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради площею 1,39 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №017399, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частки (пай), що видаються Жидачівською РДА по Молодинчецькій сільській раді за №262. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що [INFO] у с. Черемхів померла матір позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого входило право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради площею 1,39 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017399. [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті. На день смерті [PERSON] в даному будинку був зареєстрований і проживав син [PERSON] . У виконкомі Молодинчецької сільської ради від імені [PERSON] заповіту не посвідчено. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. [PERSON] проживав із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, вступивши в управління та володіння спадковим майном, а тому на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, вважався таким, що прийняв спадщину, проте юридично не оформив. [INFO] помер брат позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді площею 2,17 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату серії ЛВ №017054 від 18.03.1997. Також у склад спадщини увійшло, право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,39 умовних кадастрових гектари, яке він фактично успадкував після смерті матері [PERSON] , однак юридично не оформив. [PERSON] проживав з своїм братом [PERSON] у с. Задністрянське Галицького району Івано-Франківської області з 2008 року і до дня своєї смерті. Заповіту [PERSON] не залишав, а тому спадкування відбулося за законом. [PERSON] сім`ї не мав, а тому найближчими родичами були його брати [PERSON] та [PERSON] . Оскільки [PERSON] постійно проживав із братом на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважався таким, що її прийняв, проте юридично не оформив. 01.06.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата - [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку пай на території Молодинчецької сільської ради, що належали померлому і є спадковим майном. Окрім того, місце реєстрації позивача відмінне від місця реєстрації спадкодавця на час відкриття спадщини, а також є розбіжності у документах, що підтверджують родинний зв`язок між позивачем та спадкодавцем. За таких обставин позивач змушений звертатися до суду із вимогою про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Вважаючи, що його спадкові права порушено, позивач звернувся із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 03.08.2021 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 11.10.2021/а.с.32/ Ухвалою суду від 10.110.2021 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 19.11.2021/а.с.47-48/ Розгляд справи по суті відбувся 19.11.2021 за участю представника позивач [PERSON] адвоката Яременка І.О. та відповідача [PERSON] .. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. В судовому засіданні 19.11.2021 представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та просив ухвалити рішення на користь позивача. Представник третьої особи територіальної громади села Черемхів в особі Ходорівської міської ради Львівської області надіслав заяву в якій розгляд справи просить здійснювати за його відсутності. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] та зазначили, що [PERSON] постійно проживав із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила [INFO] . Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого повторно від 30.10.2007, [PERSON] народився [INFO] в с. Черемхів Жидачівського району Львівської області, а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/. Згідно витягу з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження №00031686597 від 16.07.2021, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а. с.19/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2003, [PERSON] померла [INFO] в с. Черемхів Жидачівського району Львівської області у віці 79 роки /а. с.12/. Згідно довідки Ходорівської міської ради №136 від 13.05.2021, [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . На день смерті [PERSON] в даному будинку був зареєстрований і проживав син [PERSON] 1950 року народження. У виконкомі Молодинчецької сільської ради від імені [PERSON] заповіту не посвідчено. /а. с.24/. Відповідно до витягу зі спадкового реєстру від 27.04.2021 №64523066, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася /а. с.25/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2011, [PERSON] помер [INFO] в с. Черемхів Жидачівського району Львівської області у віці 60 років /а. с.13/. Згідно довідки Задністрянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області №28 від 10.11.2020, [PERSON] проживав з своїм братом [PERSON] у [ADDRESS] з 2008 до дня його смерті. /а. с.23/. Відповідно до витягу зі спадкового реєстру від 27.04.2021 №64522794, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася /а. с.18/. Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017399 від 23.10.1996, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради площею 1,39 умовних кадастрових гектари /а. с.14/. Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017054 від 16.10.1996, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради площею 2,17 умовних кадастрових гектари /а. с.15/. Згідно довідки Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09.12.2020, у книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №017399 від 18.03.1997 на [PERSON] . Реєстраційний номер 262. Площа земельної ділянки - 1,39 умовних кадастрових гектари. Підстава видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 року №660. /а. с.22/. Згідно довідки Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09.12.2020, у книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ № 017054 від 18.03.1997 на [PERSON] . Реєстраційний номер 263. Площа земельної ділянки 2.17 умовних кадастрових гектари./а. с.21/. Відповідно до листа приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу №58/02-31 від 01.06.2021, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , через відсутність правовстановлюючих документів на земельні частки (паї) на території Молодинчецької сільської ради, що належали померлому і є спадковим майном. /а. с.20/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Таким чином, до правовідносин щодо спадкування [PERSON] частки в спадковому майні після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] суд застосовує законодавство, яке діяло на момент виникнення правовідносин, а саме ЦК УРСР від 18.07.1963. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Стосовно спадкування [PERSON] частки в спадковому майні після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , суд застосовує ЦК України від 16.01.2003. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті1218,1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON] успадкував спірну земельну ділянку після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки після смерті матері вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963, вважається таким, що прийняв спадщину. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що [PERSON] був рідним братом [PERSON] та, що [PERSON] проживав разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила 29.01.201. Встановлення вищевказаних юридичних фактів має для позивача юридичне значення, оскільки дає йому можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини за законом після смерті брата [PERSON] . Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем другої черги спадкування за законом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця рідного брата [PERSON] своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved