Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Савіхіна А.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 24.05.2007 року між позивачем і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір PLX0GI00000132, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 113000,00 гривень на термін до 23.05.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором PLX0GI00000132 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого остання поручилася за виконання [PERSON] кредитного договору. Однак, відповідач [PERSON] всупереч Закону та умовам договору своїх зобов`язань перед позивачем не виконав, внаслідок чого станом на 28.02.2019 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 127446,16 гривень. Посилаючись на вказане просив стягнути солідарно з відповідачів цей борг та понесені судові витрати. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Савіхіна А.М. в судове засідання не з`явилася в поданій заяві просить суд розглянути справу без участі представника позивача, позов задовольнити з мотивів викладених в ньому. У судове засідання відповідачі повторно не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, а саме, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України. Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, відзив на позов не подали, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України за наявності згоди представника позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 24.05.2007 року укладено кредитний договір № PLX0GI00000132. Згідно договору АТ КБ « ПриватБанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 113000,00грн на термін до 23.05.2017 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором № PLX0GI00000132 від 24.05.2007 року. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав [PERSON] кредит в розмірі 113000 грн (а.с. 12-16). В забезпечення виконання зобов`язання за договором № PLX0GI00000132 від 24.05.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № PLX0GI00000132 від 24.05.2007 року(а.с. 17-18). Відповідно до ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України , боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. В судовому засіданні з`ясовано, що в порушення умов договору № PLX0GI00000132 від 24.05.2007 року [PERSON] свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 127446,16 грн, яка складається з слідуючого: -96446,16 грн - заборгованість за тілом кредиту; -31000,00 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а за ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку щодо задоволення відповідних заявлених позовних вимог, оскільки відповідачами не спростовано жодними належними й допустимими доказами зазначені позивачем обставини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідачі взяті на себе зобов`язання по погашенню боргу не виконують і мають борг по іпотечному договору, то суд вважає за необхідне стягнути у солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 127446,16 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № ВОТМ6В1ZDU від 06 березня 2019 року про сплату судового збору загальною сумою 1921,00 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених судових витрат у розмірі 1921,00 грн., а саме з відповідачів - [PERSON] - 960 грн. 50 коп., [PERSON] - 960 грн. 50 коп. На підставі ст.ст. 526, 530, 533, 536, 610-612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved