Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся до суду 27.11.2015 року з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 14 грудня 1956 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище «Хмелевські». Під час шлюбу, а саме 03 лютого 1994 року [PERSON] видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок № 7 в провулку Колгоспний с. Чкаловка Криворізького району Дніпропетровської області. 18 липня 2011 року померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. За життя [PERSON] здійснила розпорядження своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт, згідно якого заповіла позивачу [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. [PERSON] після смерті дружини від спадщини відмовився, про що подав відповідну заяву. 14.08.2013 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері, яка складається з майнового паю загальною вартістю 1 413,48 грн. 13 грудня 2013 року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. 02.07.2010 року [PERSON] здійснив розпорядження своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт, згідно якого заповів позивачу [PERSON] все його майно те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право. При зверненні позивача до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про правої на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого 13.12.2014 року нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що оскільки нерухоме майно придбавалося у шлюбі, частки співвласників у праві спільної сумісної власності не виділені і в досудовому порядку їх виділити не можливо, у нотаріуса та у реєстраційної служби відсутні підстави для реєстрації вищезазначених часток за померлими, нотаріус оформити спадщину у нотаріальній конторі не має можливості. У звязку з чим просить суд, визначити, що [PERSON], померлому 13.12.2014 року та [PERSON], померлій 18.07.2011 року за життя належало, кожному окремо, по 1/2 частині житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Чкаловка, провулок Колгоспний 7, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 66,80 кв.м., житловою площею 46,8 кв.м., сараю Б, водо колонки І; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку з господарчими побудовами, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 18 липня 2011 року та право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку з господарчими побудовами, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 13 грудня 2014 року. Позивач та її представник [PERSON], в судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, при цьому наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 45). Представник відповідача по справі Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення (а.с. 38). В звязку з неявкою в судове засіданні осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 1956 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований виконавчим комітетом Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 81, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище чоловіку «Хмелевський» та дружині «Хмелевська» (а.с. 10). Під час шлюбу, а саме 03 лютого 1994 року [PERSON] видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок № 7 по провулку Колгоспний в с. Чкаловка, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, який зареєстрований на [PERSON], в КП Криворізьке БТІ 03.02.1994 року і записано в реєстрову книгу №32-365 під реєстровим № 11565 (а.с. 13). Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки житловий будинок № 7 в провулку Колгоспний с. Чкаловка Криворізького району Дніпропетровської області набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя «Хмелевських». Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, що також вказано й в п.12 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Оскільки за життя [PERSON] та [PERSON], їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок та земельну ділянку не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частині спірного житлового будинку. 18 липня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-КИ № 404769 (а.с. 19), після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, в тому числі і на 1/2 частину зазначеного житлового будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя 22.02.2008 року [PERSON] здійснила розпорядження своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт, згідно якого заповіла позивачу [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, що підтверджується довідкою Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1291 від 16.11.2015 року (а.с. 22). Зазначений заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 42553543 від 23.12.2015 року (а.с. 41) У зв'язку з тим, що [PERSON] заповідано все нерухоме майно, а [PERSON] від спадщини, відповідно до ст. 1241 ЦК України, відмовився, тому 14.08.2013 року позивачу видано свідоцтво про право спадщину за заповітом у вигляді майнового паю загальною вартістю 1 413,48 грн. після смерті матері [PERSON], померлої 18.07.2011 року, про що зазначено у інформаційному листі Киворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області № 1055/01-21 від 02.12.2015 року (а.с. 39). 13 грудня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-КИ № 602958 (а.с. 20). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому за життя частку будинку 7 в провулку Колгоспний с. Чкаловка Криворізького району Дніпропетровської області. 02.07.2010 року [PERSON] здійснив розпорядження своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт, згідно якого заповів позивачу [PERSON] все його майно те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрований у реєстрі за № 553 (а.с. 17), зазначений заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 42553470 від 23.12.2015 року (а.с. 42-43). При зверненні позивача до Шостої криворізької нотаріальної контори для отримання свідоцтва про правої на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого 13.12.2014 року, постановою нотаріуса від 28.10.2015 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим що нерухоме майно придбавалося у шлюбі, частки співвласників у праві спільної сумісної власності не виділені і в досудовому порядку їх виділити не можливо, у нотаріуса та у реєстраційної служби відсутні підстави для реєстрації вищезазначених часток за померлими, нотаріус оформити спадщину у нотаріальній конторі не має можливості (а.с. 21). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, оскільки, спадковий будинок придбаний подружжям «Хмелевським» у шлюбі, але право власності на будинок в державних органах реєстрації нерухомого майна зареєстровано лише за [PERSON], у зв'язку з тим, що будинок є об'єктом права спільної сумісної власності померлих батьків позивача, частки яких за їх життя не були виділені, подружня частка матері у праві власності на будинок є прихованою, тому визначення їх часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно не є підставою для реєстрації права власності на будинок за ними в державних органах реєстрації нерухомого майна, що в свою чергу позбавляє позивача можливості оформити свої спадкові права, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON].

Outcome: approved