Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Представник позивача-адвокат Печінка П.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] та просить визначити за [PERSON] 1/2 частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2064 га (кадастровий номер 6121683900:02:001:0665), що розташована за адресою: [ADDRESS] ). Посилається на те, що [INFO] померла теща позивача - [PERSON] , яка заповіла позивачу 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , яку позивач оформив та отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Інша 1/2 частка домолодіння належить на праві власності його дочці - [PERSON] . Вищевказаний житловий будинок знаходиться на спірній земельній ділянці. Рішенням Личковецької сільської ради № 578 від 15.05.2019 року сторонам передано земельну ділянку у спільну сумісну власність. На даний час у позивача виникла необхідність розпорядитись своєю часткою майна, проте він позбавлений такої можливості, оскільки земельна ділянка на якій розміщене майно перебуває у спільній сумісній власності без визначення належної йому на праві власності частки. Відповідач в добровільному порядку відмовляється вирішити дане питання, тому змушений звернутись до суду із позовом. Позивач [PERSON] , представник-адвокат Печінка П.В. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги уточнили та просять з наведених в позові підстав визначити, що частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,2064 га (кадастровий номер 6121683900:02:001:0665), цільове призначення-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , є рівними та становлять по Ѕ частки за кожним. Просили задовольнити позов у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні визнала уточнені позовні вимоги у повному обсязі, просила справу слухати у підготовчому судовому засіданні та задоволити позовні вимоги. Наслідки визнання позову їй зрозумілі. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Із копій Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 171387546 від 24.06.2019 року та № 171387816 від 24.06.2019 року земельна ділянка площею 0,2064 га (кадастровий номер 6121683900:02:001:0665), цільове призначення-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності - [PERSON] та [PERSON] (а.с.13,14). Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Враховуючи вищевикладене, та те що відповідач визнає позовні вимоги, таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд вважає за можливе визначити, що частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2064 га (кадастровий номер 6121683900:02:001:0665) цільове призначення-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , є рівними та становлять Ѕ частки за кожним. На підставі наведеного,

Outcome: approved