Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся з позовом до суду в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором № б/н від 10.08.2010 та просить стягнути із відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у загальному розмірі 100 470,16 грн., а також судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору при подачі позову до суду у розмірі 1 762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем 10 серпня 2010 року був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив\~свою згоду\~на те,\~що підписана\~ним заява\~на отримання\~кредиту разом\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг»,\~«Правилами користування\~платіжною карткою»,\~затверджених наказом\~№ СП-2010-256\~від 06.03.2010\~та «Тарифами\~банку»,що викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та банком договір, що він підтвердив своїм підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 28.02.2018 становить 100 470,16 грн., що складається із заборгованості за кредитом 2 336,26 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 87 775,30 грн., заборгованості за пенею та комісією 5 098,12 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 4760,48 грн. Представником позивача до суду разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 05 червня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та розяснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке вона може подати в строк для подання відзиву на позов. Проте, рекомендований лист із матеріалами позовної заяви та ухвалою про відкриття провадження, який був направлений відповідачу за зареєстрованою адресою його місця проживання, повернувся на адресу суду з відміткою працівника відділу звязку «За закінченням встановленого строку зберігання». Ухвалою суду від 24.07.2018 справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача\~[PERSON]\~в судове\~засідання не\~з?явилась,\~направила до\~суду клопотання\~про розгляд\~справи без\~її участі,\~позовні вимоги\~підтримала у\~повному обсязі. Інших доказів, що підтверджували позовні вимоги суду не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та без її участі, а також заява про відмову у задоволенні позову, так як позивачем позов заявлений із пропущенням строків позовної давності, оскільки за позовними вимогами щодо стягнення суми основного боргу застосовується позовна давність тривалістю у три роки, так і по стягненню пені повинна бути застосована позовна давність тривалістю один рік. Вважає, що прострочення сплати коштів розпочалося з 2012 року, останній платіж відповідачем був здійснений 14.09.2013, тобто з вказаного періоду по 03.04.2018 (дата звернення позивача до суду) позивач знав про порушення права [PERSON], але правом на звернення до суду не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 1 ст.\~15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов?язок держави забезпечувати захист прав усіх суб?єктів права власності і господарювання, захист прав і свобод людини і громадянина судом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 10.08.2010 [PERSON] була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, у якій зазначив, що він ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг у Приватбанку та підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Обґрунтовуючи наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача, представник відповідача [PERSON] вказала на те, що сплив строк позовної давності. Згідно зі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність ? це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтями 257-258\~ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік. Відповідно до вимог ст.\~253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов?язано його початок. За правилами ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності за зобов?язаннями з визначеним строком виконання, починається зі спливом строку виконання. За зобов?язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред?явити вимогу про виконання зобов?язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Перебіг позовної давності щодо вимог кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. У зв?язку з тим, що у договорі не зазначено строк позовної давності, то відповідно до ст.\~257\~ЦК України застосовується загальна позовна давність, яка складає три роки. Судом встановлено, що останній платіж внесено [PERSON] 14.09.2013. Позов представником ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості із [PERSON] поданий до суду 03.04.2018, в зв?язку з чим, суд приходить до висновку, що позивачем без поважних причин пропущений строк позовної давності щодо захисту порушених прав та інтересів. Частинами 4, 5 ст.\~267\~ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В зв?язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості не обґрунтовані та не підлягають задоволенню у зв?язку з пропуском строку звернення до суду, а тому суд вважає, що у задоволенні таких вимог слід відмовити.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки останньому в позові відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed