Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності за законом в якому вказує що після смерті матері позивача [PERSON] 5 квітня 2015 року, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради. До розгляду справи по суті представником позивача подано уточнення до позовної заяви, з посиланням на те, що державний акт на земельну ділянку було відшукано [PERSON] у будинку матері після шести місяців з дня її смерті, просить суд надати додатковий строк для прийняття спадщини, визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,85 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, як за спадкоємцем першої черги. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що на виконання ухвали суду 10 лютого 2016 року, про залишення позовної заяви без руху з наданням терміну для усунення недоліків зазначених в ухвалі, ним виконано та долучено до матеріалів справи відмову нотаріуса. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада надала суду відзив на позов № 97/2-14 від 1 квітня 2016 року де зазначають що не заперечують проти позовних вимог [PERSON] просить їх задовольнити та розглядати справу без участі представника сільської ради. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з відзивом на позов відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає частковому задовленню Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності за законом якому вказував що після смерті матері позивача, [PERSON] 5 квітня 2015 року, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради. До матеріалів справи ним було долучено оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 556247 на ім'я [PERSON] (а.с.2). 10 лютого 2016 року судом винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху зазначивши, що ним не надано докази, що позивач звертався до нотаріальної контори за оформленням права на спадок і йому було відмовлено нотаріусом (а.с.13). 22 лютого 2016 року представником позивача долучено до матеріалів цивільної справи доповнення до позовної заяви та відмову нотаріуса з посиланням на те, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкоємцем та пропущений шести місячний строк для прийняття спадщини. Нотаріусом рекомендовано позивачу [PERSON] звернутися в суд з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Як встановлено в судовому засіданні у позивача при подачі позову до суду знаходився Державний акт на земельну ділянку серії ЯА № 556247 на ім'я [PERSON], однак він не звернувся до нотаріуса із заяво про оформлення права на спадщину. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.\~\~ Відповідно до п. 3.1 роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013\~\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за п.3.5 спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11\~постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~про те, що відповідно до\~ст.1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.\~\~ З огляду на вище викладене, враховуючи те що у позивача знаходився Державний акт на земельну ділянку серії ЯА № 556247 на ім'я [PERSON] та він не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, не навів суду обставин що перешкоджали для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, вимоги представника позивача частині визнання права власності на земельну ділянку не підлягають задоволенню. Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позивачу слід надати додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: partial