Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Кіріченко В.М. у травні 2021 року звернувся до суду із зазначеним позовом, який з урахуванням уточненої позовної заяви мотивував тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 04.02.2011. При підписанні анкети-заяви [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшувався. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] було видано кредитну картку. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] померла. На дату смерті заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 14373 грн 02 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із наведеним, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначену суму боргу та судові витрати. Ухвалою суду від 31.05.2021 було відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Протокольною ухвалою суду від 19.07.2021 за клопотанням представника позивача з Тростянецької районної державної нотаріальної контори було витребувано інформаційну довідку про заведену спадкову справу після смерті [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 31.08.2021 за клопотанням представника позивача у приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д. було витребувано інформаційну довідку про заведену спадкову справу після смерті [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 06.10.2021 за клопотанням представника позивача у приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д. було витребувано інформаційну довідку про склад успадкованого майна після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 03.11.2021 за клопотанням представника позивача було замінено первісного відповідача [PERSON] належними відповідачами - [PERSON] та [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 03.12.2021 за клопотанням представника позивача у приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д. було витребувано інформаційну довідку про склад спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , із зазначенням оцінки вартості такого майна. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю обґрунтувавши обставинами, які зазначені у позові та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання повторно не з`явилися із невідомих причин і не подали відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 04.02.2011, згідно із якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 18). У вказаній Анкеті-Заяві зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, вони складають договір про надання банківських послуг, примірник якого [PERSON] отримала для ознайомлення у письмовому вигляді. Розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався, що вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 20). Для користування кредитними коштами [PERSON] було видано кредитні картки: № [NUMBER] дата відкриття 03.05.2012 з терміном дії до 10/15; № [NUMBER] дата відкриття 23.07.2012 з терміном дії до 04/16; № [NUMBER] дата відкриття 24.05.2016 з терміном дії до 12/19; № [NUMBER] дата відкриття 20.09.2017 з терміном дії до 07/21 (а.с. 19). Таким чином, судом установлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Позивач, обґрунтовуючи позов також посилався на Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи Банку як невід`ємні частини кредитного договору. Необхідно зазначити, що Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позову Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи розуміла [PERSON] та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Отже, суд дійшов висновку, що зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені у заяві, яку підписала [PERSON] . При вирішенні спору судом враховується, що [PERSON] користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані нею платежі були не регулярними та в недостатньому розмірі, що вбачається з виписки по рахунку (а.с. 13-17). Як вбачається із свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] у м. Тростянець Сумської області (а.с. 51). Згідно розрахунку наданого позивачем [PERSON] станом на момент смерті мала заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 14373 грн 02 коп., яка є заборгованістю за простроченим тілом кредиту (а.с. 8-12). 01.06.2020 позивачем було направлено до Тростянецької районної державної нотаріальної контори претензію кредитора у якій повідомлено про наявність кредиторської заборгованості [PERSON] перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 14373 грн 02 коп. (а.с. 53). Відповідно до повідомлення та копії спадкової справи наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіник О.Д., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] була заведена спадкова справа 04.10.2019 за №162/2019. Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] було подано сином померлої [PERSON] . Також інший син померлої - [PERSON] відмовився від своєї частики у спадщині на користь [PERSON] (а.с. 106-111). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно з ч.1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові від 19.02.2020 по справі № 607/98/17 доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки суду про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не зазначено перелік спадкового майна, не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суд безпідставно поклав обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача. Враховуючи установлені судом обставини про те, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, що свідчить про наявність заборгованості за кредитним договором, яка входить до складу спадщини,а також те, що відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] та не заявили жодних заперечень проти вимог кредитора спадкодавця, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідачів суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 14373 грн 02 коп. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн 00 коп.

Outcome: approved