Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Представник позивача в інтересах та від імені АТ КБ «ПриватБанк» 01.08.2019 року звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із зазначеним позовом. В позовній заяві зазначено, що 14.03.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит. У порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку із чим станом на 31.05.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 115095,25 грн., а саме: заборгованість за кредитом 1982,24 грн., заборгованість за відсотками в сумі 107634,78 грн., заборгованість за пенею та комісією 5478,23 грн., у зв'язку із чим, позивач, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 115095,25 грн. за кредитним договором б/н від 14.03.2011 року, а також судові витрати, сплачені при предявленні позову у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 06.12.2018 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження по справі з матеріалами позовної заяви та додатками до неї було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. Вказані матеріали відповідачем отримані не були, конверти були повернуті до суду з відміткою установи пошти «за закінченням терміну зберігання». Повідомлення про розгляд цивільної справи для відповідача [PERSON] також було розміщено на офіційному сайті Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За матеріалами справи, 14.03.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов'язання за Кредитним договором [PERSON] виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі доказами. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Враховуючи ту обставину, що відповідач порушила умови договору, та вищезазначені вимоги цивільного законодавства, станом на 31.05.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 115095,25 грн., а саме: заборгованість за кредитом 1982,24 грн., заборгованість за відсотками в сумі 107634,78 грн., заборгованість за пенею та комісією 5478,23 грн., на теперішній час, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 115095,25 грн. за кредитним договором б/н від 14.03.2011 року, згідно розрахунку заборгованості, а також судових витрат, сплачених позивачем при предявленні позову у розмірі 1762,00 грн. Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених представником позивача підставах. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи.

Outcome: approved