Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

представник позивача - адвокат Руднєва І.С. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, згідно якого просить розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18 березня 2017 року виконкомом Світлодарської міської ради Бахмутського району Донецької області, актовий запис № 8. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 18.03.2017 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачем. Вказала, що шлюбні відносини між ними не склалися, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2020 року. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стала невідповідність характерів, поглядів, суджень, що породжувало обопільне невдоволення один одним, загострювало відносини і у кінцевому підсумку призвело до повного розриву відносин. Спільного домашнього господарства не ведуть, спору майнового характеру між подружжям не існує. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, існуючий шлюб повинен бути розірваний. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона просила справу розглянути у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, шлюб просили розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Від неї до суду надійшла заява, згідно якої вона просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила шлюб між нею та позивачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 200 ч. 3 за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.03.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 18 березня 2017 року виконкомом Світлодарської міської ради Бахмутського району Донецької області, актовий запис № 8 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 06 квітня 2017 року виконкомом Світлодарської міської ради Бахмутського району Донецької області (а.с.8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 06 червня 2018 року виконавчим комітетом Світлодарської міської ради Бахмутського району Донецької області (а.с.9). Шлюбні відносини на момент розгляду справи припинені подружжям, що підтверджується поясненнями сторін. Ст. 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов`язки. Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Подружжя [PERSON] шлюбно-сімейні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть. Позивач відновлювати стосунки з відповідачем намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе. Суд розриває шлюб подружжя [PERSON] , оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вона не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги не примирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , будуть проживати з матір`ю. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли.

Outcome: approved