Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Ліповуз Д.І. звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» завдану матеріальну шкоду у розмірі 12487,36 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 10.12.2013 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підтвердження чому є поліс № АС/6870736, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «International», д.р.н. [NUMBER]. 27.06.2014 року на а/д Київ-Одеса, 250 + 850 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «International», д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля «SEAT», д.р.н. [NUMBER], та автомобіля «OPEL», д.р.н. [NUMBER]. В результаті даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 07.08.2014 року винним у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля «International» [PERSON], який не перевірив технічний стан транспортного засобу в результаті чого відслоївся корд шини з правої середньої осі та викотився на проїзну частину, пошкодивши автомобілі, які рухались позаду. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «International», д.р.н. [NUMBER], застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «Універсальна», після сплати страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «SEAT», д.р.н. [NUMBER], згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО), звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування на відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля. В свою чергу, ТДВ СК «Альфа-Гарант», вважаючи вимоги потерпілої особи обґрунтованими, провело розрахунок суми страхового відшкодування за страховим випадком та виплатило 12487,36 грн. страхового відшкодування, таким чином належно виконавши свої зобов'язання за полісом № АС/6870736. Оскільки відповідачем не було повідомлено страховика про настання ДТП, з моменту виплати страхового відшкодування, у ТДВ СК «Альфа-Гарант» виникло право вимоги до [PERSON] щодо сплати у порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 12487,36 грн. У зв'язку вищевикладеним, представник позивача звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10.12.2013 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підтвердження чому є поліс № АС/6870736 (а.с.4), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «International», д.р.н. [NUMBER]. 27.06.2014 року на а/д Київ-Одеса, 250 + 850 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «International», д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля «SEAT», д.р.н. [NUMBER], та автомобіля «OPEL», д.р.н. [NUMBER]. В результаті даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 07.08.2014 року винним у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля «International» [PERSON], який не перевірив технічний стан транспортного засобу в результаті чого відслоївся корд шини з правої середньої осі та викотився на проїзну частину, пошкодивши автомобілі, які рухались позаду(а.с.5). Ч. 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що на момент ДТП автомобіль «SEAT», д.р.н. [NUMBER], був застрахований в ПАТ «СК «Універсальна», що підтверджується договором № 3014/258/000286 добровільного страхування наземного транспорту, укладеним між власником автомобіля «SEAT», д.р.н. [NUMBER], [PERSON] та ПАТ «СК Універсальна» 06.12.2013 року (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «International», д.р.н. [NUMBER], застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», ПАТ «СК «Універсальна», після сплати страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «SEAT», д.р.н. [NUMBER], згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/258/000286 від 06.12.2013 року, звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «SEAT», д.р.н. [NUMBER], надавши при цьому усі необхідні документи, передбачені ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для здійснення виплати страхового відшкодування. 02.02.2015 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь ПАТ «СК Універсальна» страхове відшкодування у розмірі 12487,36 грн., згідно платіжного доручення № 9226 від 02.02.2015 року (а.с.17). Тобто, ТДВ СК «Альфа-Гарант» належно виконало свої зобов'язання за полісом № АС/6870736. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а ч. 5 вказаної статті встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. «г» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Крім того, відповідно до п.п. «ґ» п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія зазначеного транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Зокрема, п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Оскільки відповідачем не було повідомлено страховика про настання ДТП, з моменту виплати страхового відшкодування ПАТ «СК «Універсальна», у ТДВ СК «Альфа-Гарант» виникло право вимоги до [PERSON] щодо сплати у порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 12487,36 грн. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь сплачених ним судових витрат, суд,

Outcome: approved