Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Представник житлово-комунального підприємства „Промислове [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просить суд стягнути з [PERSON] 564 грн 00 коп заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Заперечення проти позову не подала. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири № 18 житлового будинку № 20 на вулиці О.Дундича в місті Рівне. Будинок перебуває на балансі житлово-комунального підприємства „Промислове управління житлового господарства Рівненського міськвиконкому. Судом також встановлено, що між сторонами договір на надання житлово-комунальних послуг не укладений. Статтями 20,21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги визначені обовязки відповідача [PERSON], як споживача, та позивача - ЖКП „Промислове, як виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обовязок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також і п.7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право сторін. Крім того, згідно вимог ч.1, ч.2 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду, утримання приватизований квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Враховуючи вказані вимоги чинного законодавства та приймаючи до уваги той факт, що договір на наданні житлово-комунальних послуг між сторонами не укладений, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязана оплачувати фактичні витрати позивача за житлово-комунальні послуги відповідно до своєї частки у майні будинку. В силу положень ч.2, ч.4 ст.4, ст.11 ЦК України, вказаний обовязок відповідача виникає безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими є Закон України „Про приватизацію державного житлового фонду та постанова Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45), якою затверджені „Правил користування приміщеннями житлових будинків. Та обставина, що між сторонами не було укладено договору на надання житлово-комунальних послуг, не є і не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати спожитих послуг. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду, п.5 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, п.7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, відповідач зобовязана своєчасно, а саме щомісячно, оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Судом встановлено, що внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань щодо своєчасної оплати отриманих послуг, станом на 01 жовтня 2009 року утворилась заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 564 грн 00 коп. Відповідач жодних заперечень щодо надання позивачем послуг згідно затверджених тарифів чи ненадання тих чи інших видів послуг, вартість яких включена до розрахунку, суду не надала. Не надала відповідач і будь-яких доказів того, що нею предявлялися претензії позивачу з приводу ненадання послуг чи надання послуг неналежної якості у порядку, передбаченому законодавством про житлово-комунальні послуги. На підставі п.1, п.5 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ч.1, ч.2 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду, п.7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, ст.ст.264,360,368,369,526,530,540,541,543 ЦК України,

Outcome: approved