Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Представник заявника [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити: -факт родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] в м. Луганськ та [PERSON] , як між рідними дядьком та племінницею; -факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] в м. Луганськ, причина смерті: хронічна судинна енцефалопатія ІІІ ст., атеросклероз судин головного мозку. В обґрунтування вимог представник заявника [PERSON] в заяві вказала, що [PERSON] є племінницею померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Луганськ, причина смерті: хронічна судинна енцефалопатія ІІІ ст., атеросклероз судин головного мозку. [PERSON] звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію смерті її дядька [PERSON] , але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що для реєстрації смерті був наданий документ, який виданий на території де органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та він не відповідає встановленій формі документів про смерть, які передбачені Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України. Також, в обґрунтування вимог представник заявника [PERSON] в заяві вказала, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними племінницею та дядьком, однак документи, що підтверджують їхні родинні зв`язки, не збереглися, є лише спільні фотокартки. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , в м. Луганськ, причина смерті: хронічна судинна енцефалопатія ІІІ ст., атеросклероз судин головного мозку. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] та [PERSON] сумісно проживали в [ADDRESS] з 1961 року по 1982 рік. В 1996 році вказана квартира за договором дарування була передана заявниці [PERSON] .. Останні роки [PERSON] разом проживав з [PERSON] та її сім`єю за адресою: [ADDRESS] , де й помер [INFO] . З метою підтвердження родинних відносин з [PERSON] заявник звернулася до органів реєстрації актів цивільного стану, але їй було відмовлено, оскільки необхідні відомості знаходяться на непідконтрольній території України в м. Луганську. Заявником було направлено листа до Державного архіву Луганської області з метою отримання додаткових відомостей для підтвердження родинних відносин між нею та [PERSON] , отримання відомостей та копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , який є рідним братом померлого [PERSON] та батьком заявника [PERSON] .. Листом від липня 2019 року Державного архіву Луганської області було повідомлено про неможливість надання таких відомостей. Встановлення факту родинних відносин необхідне для підтвердження свого права на спадщину та належного її оформлення. Заявник [PERSON] в судовому засідання пояснила, що її прізвище з народження до укладення шлюбу було [PERSON] . Її батьком був [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . У її батька був рідний брат - [PERSON] , [INFO] , який постійно займався її вихованням та був замість рідного батька. Батьки її дядька [PERSON] були: [PERSON] , [PERSON] , вони ж були й батьками її рідного батька [PERSON] . [PERSON] народився в с. Нижня Бараніковка Біловодського району, де також народився і її рідний батько [PERSON] - [INFO]. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в заяві адресованій суду, просить справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не з`явився. В заяві адресованій суду просить розглянути справу в їхню відсутність на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства. Представник заінтересованої особи - Станично-Луганської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився. В заяві адресованій суду просить розглянути справу в їхню відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії Лікарського свідоцтва про смерть № 223 та копії довідки про причину смерті № 223 від 12 вересня 2017 року, смерть [PERSON] , [INFO] , настала [INFO] в м. Луганську, Луганської Народної Республіки. Причиною смерті є (мовою оригіналу) хроническая сосудистая энцефалопатия ІІІ ст., атеросклероз сосудов головного мозга (а.с.22-23). Згідно копії свідоцтва про народження, що було видане повторно (мовою оригіналу) Н.Бараниковским сельским советом Беловодского района Ворошиловградской области встановлено, що (мовою оригіналу) [INFO] народився (мовою оригіналу) [PERSON] , відповідний актовий запис № 28. В графі батько вказано (мовою оригіналу) [PERSON] , в графі матері вказано (мовою оригіналу) [PERSON] (а.с.27). Згідно копії сторінок паспорту серії [NUMBER] виданого 21 грудня 2000 року Ленінським РВА УМВС України в Луганській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Н.-Бараніковка Біловодського району Луганської області, за життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.24-25). Згідно копії запису про народження № 141 від 12 листопада 1927 року ЗАЦС при Н.Бараниківській сільраді Біловодського району Старобільського округу, книга № 1320, встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , відомості про батьків: батько (мовою оригіналу) [PERSON], матір (мовою оригіналу ) [PERSON] , Українці , проживають: Н.Бараниківка, Біловодського район (а.с.90). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого (мовою оригіналу) 20 января 1993 года Нижнебараниковским сельским советом Беловодского района Луганской области встановлено, що [INFO] помер (мовою оригіналу) [PERSON] в с. Нижнебараниковка Беловодского района Луганской области, відповідний актовий запис № 3 (а.с.40). Згідно копії свідоцтва про народження, що було видане (мовою оригіналу) 28 декабря 1954 года Н.Бараниковским бюро ЗАГС Беловодского района Ворошиловградской области встановлено, що (мовою оригіналу) [INFO] народилася (мовою оригіналу) [PERSON] , відповідний актовий запис №22. В графі батько вказано (мовою оригіналу) [PERSON] (а.с.27). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого (мовою оригіналу) 30 июня 1973 года « Дворец Счастья » Ворошиловград встановлено, що (мовою оригіналу) 30 июня 1973 года зареєстровано шлюб між (мовою оригіналу) [PERSON] , [INFO] и [PERSON] , [INFO], відповідний актовий запис № 1344. Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: [PERSON] , тобто заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , який є рідним братом [PERSON] , а отже заявник є рідною племінницею померлого [PERSON] (а.с.93). Згідно сторінок паспорту серії [NUMBER] виданого 12 травня 1996 року Ленінським РВ УМВС України в Луганській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Н.-Бараниківка Біловодського району Луганської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.33-37). Згідно копії довідки від 27 липня 2018 року № 0000586458 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.39). Згідно копії довідки № 97/2-13/230 від 11 липня 2019 року Державного архіву Луганської області встановлено, що документи про підтвердження фактів народження, шлюбу або смерті відділів ДРАЦС по населеним пунктам Луганської області надійшли на державне зберігання до Державного архіву по 1937 рік включно. У зв`язку з проведенням АТО/ООС всі документи Держархіву залишилися на тимчасово непідконтрольній українській владі території - у м. Луганську (а.с.28). З показань свідка, допитаного під письмовою присягою [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що він є чоловіком заявниці, шлюб зареєстрували у 1973 році. З дружиною [PERSON] знайомий з 1967 року. Був знайомий з її батьком - [PERSON] , потім дізнався, що це її рідний дядько. Її рідного батька звали [PERSON] , який з її матір`ю не проживав. Знав його лише як жителя с. Н.Бараніковка та не здогадувався, що він насправді є рідним батьком дружини. [PERSON] виховував [PERSON] та постійно її підтримував й допомагав. У літньому віці [PERSON] забрали до себе додому та проживали разом до його смерті. З показань свідка, допитаного під письмовою присягою [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що він є рідним внуком заявниці [PERSON] .. З дитинства знав [PERSON] як свого рідного прадіда, оскільки всі в родині казали, що він батько його бабусі [PERSON] . Тільки в дорослому віці він дізнався, що [PERSON] не є батьком [PERSON] , а насправді є її рідним дядьком. Її батьком є [PERSON] , а [PERSON] його рідним братом. Його бабуся, [PERSON] завжди [PERSON] називала своїм батьком. Свідок стверджує, що [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , а він її рідним дядьком. Згідно копії фотокарток долучених до матеріалів справи та розглянуті в судовому засіданні, встановлено, що на них зображені з пояснень свідків рідні брати: [PERSON] та [PERSON] та племінниця (заявниця у справі) [PERSON] з рідним дядьком - [PERSON] (а.с.13-18). Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання - ч. 1 ст. 316 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; - повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів;- повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов`яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Таким чином судом було встановлено, що [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , який помер [INFO] в м. Луганськ. За вказаних обставин, суд вважає що заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та факту смерті підлягає задоволенню, та вважає за можливе встановити: -факт про те, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Н.-Бараніковка Біловодського району Луганської області, який помер [INFO] в м. Луганськ та [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Н.Бараниківка Біловодського району Луганської області, є рідними дядьком та племінницею; -факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с. Н.-Бараніковка Біловодського району Луганської області, який за життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] в м. Луганськ, причина смерті - хронічна судинна енцефалопатія ІІІ ст., атеросклероз судин головного мозку.

Outcome: approved