Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовною вимогою до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5800,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання договору є прямою і безумовною згодою щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terrms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладені договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умова та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладенні Договору сторони досягли усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобовязання. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а сааме наддав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 30.04.2016р. має заборгованість 14776,31грн., яка складається з: 5073,96грн. заборгованість за кредитом; 8522,53грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 679,82грн. штраф (процентна складова). В ст.599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». До судового засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №4950101249509, не зявився. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «Приватбанк» відсутні. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не зявився по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №1950100149470, заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутності або перенесення розгляду, не надходило. На виконання вимог ч.3 ст.122 ЦПК України, судом було направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідача по справі. Згідно отриманої відповіді від 26 липня 2016 року за вх.№3794, відповідач [PERSON] знятим з реєстрації не значиться. 09.08.2003 року є зареєстрований [INFO]. Згідно ст.74 ЦПК України, судова повістка про виклик зі зворотнім повідомленням направлялась за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідача. Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як вони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутності. Вбачається, що 30.03.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк», позивач у справі, та [PERSON], відповідач у справі, уклали договір б/н, та відповідач отримав кредит у сумі 5800,00грн. у вигляді відновлювального кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3. та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 2.1.1.5.5 та п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний: погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; у випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту, в тому числі і простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку; власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту; при порушенні строків платежів по кожному із грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову; за несвоєчасне виконання боргових зобовязань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) боржник сплачує відсотки по підвищеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами банку». Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про поширення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобовязання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України. Зобовязання, згідно до ст.509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст.526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст.530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст.527 ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Вбачається та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], відповідач по справі, звернувся 30 березня 2011 року до ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ, позивача по справі, про надання кредиту, та цього ж дня отримав кредит у розмірі 5800,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто, між сторонами укладено договір, що складається із анкети-заяви позичальника, умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та «Умов і правил надання банківських послуг», де передбачено термін дії даного договору, сплату відсотків за користування кредитом, який позивачем був виконаний. Відповідач зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконує і відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 30.04.2016 року має заборгованість 14776,31грн., яка складається з: 5073,96грн. заборгованість за кредитом, 8522,53грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 679,82грн. штраф (процентна складова). Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання, повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Вбачається, що сторони, укладаючи зазначений вище договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 30.03.2011р. ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діє до 30.03.2017 року. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглядає цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Отже, у звязку з неналежним виконанням [PERSON], відповідачем у справі, зобовязань за кредитним договором №б/н від 30.03.2011р., позов підлягає до задоволення. Позов підтверджується даними: анкети-заяви [PERSON] від 30 березня 2011 року; довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; паспорта [PERSON]; розрахунку заборгованості за кредитним договором від 30 квітня 2016 року; Умов та правил надання банківських послуг; даними довідки АА №241170 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України; свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809; статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ; банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року; платіжного дорученням №PROM6BС8UZ від 16 червня 2016 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved