Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON], який діє на підставі довіреності №8500-К-Н-О від 11.09.2017 року (а.с. 34), звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.06.2013 року в сумі 48009,69 грн., яка складається з наступного: 1872,99 грн. заборгованість за кредитом; 39648,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3725,74 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина); 2262,37 грн. (процентна складова), мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, а також виконання інших зобовязань у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 77, 78), 05.10.2017 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав зазначених у позові, крім того не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 40). [PERSON], представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі угоди №346 від 17.10.2017 року, ордера ПТ №009485 від 17.10.2017 року (а.с.54, 55), у судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 75, 76). 28.11.2017 року відповідач та представник відповідача надали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають частково, просять до нарахованої пені та штрафу застосувати, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України строк позовної давності в один рік. В запереченні на позовну заяву про стягнення заборгованості відповідач визнає позивні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» частково на суму заборгованості в розмірі 1391,18 грн. та зазначає, що стягнення заборгованості по кредиту в сумі 48009, 69 грн. є незаконним, оскільки дійсна заборгованість за кредитом становить 1391,18 грн., а не 1872,99 грн., так як нею було погашено заборгованість на суму 1308,82 грн.; нарахована заборгованість по процентам в сумі 850,21 грн. за період з 21.06.2013 року по 29.08.2014 року є незаконною, оскільки минув строк позовної давності, так як позовна давність у три роки застосовується окремо до кожної частини згідно графіку погашення заборгованості (постанова ВСУ від 06.11.2013 року 6-116 цс 13); нарахована заборгованість за пенею та комісією, штраф за період з 21.06.2013 року по 31.08.2017 року є незаконною, оскільки минув строк позовної давності в один рік; також, відповідач зазначає, що згідно ст. 61 Конституції України, ухвали ВСУ від 14.04.2012 року ніхто не повинен двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і теж саме правопорушення одночасне стягнення пені і штрафу (а.с. 79-81). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.06.2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав клієнту строковий кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості (а.с. 7-32). Також, своїм особистим підписом відповідач підтвердив та погодився, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, крім того він ознайомився з договором про надання банківських послуг (а.с. 7). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.12.6. договору, за користування Кредитом і [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для Елітних карток (Platinum, MC World Signia і VISA Infinite). Пунктом 2.1.1.12.6.1. договору, у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму вiд 100 грн., включаючи зобовязання, обумовлені пп 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. Умов та правил, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується як: ПЕНЯ = базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до витягу з [PERSON] обслуговування кредитних карт «Універсальна», пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше (а.с. 8). Згідно з п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Пунктом 2.1.1.12.11 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 31.08.2017 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по укладеному договору становить 48009,69 грн., яка складається з наступного: 1872,99 грн. заборгованість за кредитом; 39648,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3725,74 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина); 2262,37 грн. (процентна складова), що підтверджується наданим представником позивача розрахунком заборгованості (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним договором зобов'язань відповідач не надав (у тому числі щодо погашення заборгованості в розмірі 1308,82 грн.). Судом розяснені відповідачеві вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України (а.с.57-59). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Умовами договору від 21.06.2013 року передбачено два види неустойки за одне і те ж правопорушення, що не відповідає нормам закону в частині цивільної відповідальності, оскільки створює подвійне накладення стягнення на боржника. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що стягненню за порушення строків погашення заборгованості підлягає визначена умовами договору пеня у розмірі 3725,74 грн. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності щодо пені та штрафу в один рік. Отже, суд приходить до висновку, що стягненню за порушення строків погашення заборгованості підлягає визначена умовами договору пеня у розмірі 1200,00 грн. (100 грн. х 12 = 1200,00 грн., позивач звернувся з позовом до суду 28.09.2017 року (а.с. 43)). При вирішення даної справи, суд враховує правові позиції Верховного Суду України від 21.10.2015 року №6-2003цс15, від 11.02.2015 року 6-240цс14, від 11.03.2015 року № 6-16цс15, від 16.11.2016 року № 6-1746цс16, від 06.09.2017 року № 6-2071цс16, які відповідно до приписів ч. 1, ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач порушив умови договору, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та має прострочену заборгованість, позовні вимоги про стягнення заборгованості підтверджені документально, однак суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повинен бути задоволений частково, у звязку із спливом строку позовної давності в один рік щодо пені, та у звязку забороною подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягти судові витрати в розмірі 1417,10 грн.

Outcome: partial