Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у квітні 2018 р. звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.02.2018 р. сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг від позивача грошові кошти у розмірі 96 000 грн. з терміном повернення до 15.02.2018 р. Зобов'язання за укладеним договором позивач не виконав, коштів у встановлений строк не повернув, а тому просить стягнути суму боргу в розмірі 96 000 грн., три відсотки річних в розмірі 362,96 грн., проценти за користування позикою в розмірі 2 019,95 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 14.05.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2018 р. сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг від позивача грошові кошти у розмірі 96 000 грн. з терміном повернення до 15.02.2018 р., в підтвердження вказаних умов відповідачем [PERSON] власноручно складена відповідна розписка, на звороті якої в підтвердження погоджених між сторонами умов міститься засвідчення громадянина [PERSON] (ас. 5). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений зобов'язанням строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Встановлено, що станом на день постановлення судового рішення, відповідач не повернув позивачу обумовлені договором кошти, а тому вони підлягають примусовому стягненню в судовому порядку в розмірі 96 000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). На підставі наведеного, відповідно до ст. 625 ЦК України, позивач обґрунтовано вимагає стягнення боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 362,96 грн. та проценти за користування позикою в розмірі 2 019,95 грн. Проте, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми коштів на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки всупереч ст. 137 ЦПК України, представником не доведено понесення позивачем [PERSON] таких витрат та не зазначено опис та обсяг наданих послуг. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем щодо повернення суми позики., що свідчить про неналежне виконання останнім обумовлених між сторонами умов, при цьому, суд приходить до висновку, що позивачем частково доведені позовні вимоги, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial