Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Представник ПАТ «СГ «ТАС» 09.03.2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, яким просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 132359,30 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування позову, заначив, що 09.03.2018 року по вул. Борщагівській в м. Києві сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Вольво», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шкода», р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.04.2018 року встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача. Автомобіль марки «Вольво», р/н [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № А505275 ТОВ «УЛФ Фінанс». Потерпіла особа своєчасно звернулась до позивача із заявою про настання страхової події. На основі заяви про настання страхового випадку, було складено страховий акт № 9059В/01/2018 від 03.04.2018 року з розрахунком страхового відшкодування у розмірі 232359,30 грн. та сплачено потерпілому та підтверджується платіжним дорученням про сплату. Зазначив, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «НАСК «Орната» згідно полісу АК9639519, відповідно до якого ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 100000,00 грн., яку страховик виплатив позивачу. Таким, чином, сума яка підлягає стягненню з відповідача становить 132359,30 грн. із розрахунку ( 232359,30 грн. виплачене страхове відшкодування потерпілій особі - 100000,00 грн. виплачене страхове відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта»). На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 15.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 09.03.2018 року об 12 год. 30 хв., по вул. Борщагівській в м. Києві сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Вольво», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить ТОВ «УЛФ-Фінанс». В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.04.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф (а.с. 6). 17.03.2017 року між ПрАТ « СГ «ТАС» та ТОВ «УЛФ-Фінанс» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 транспортного засобу «Вольво», р/н [NUMBER] (а.с. 5). 05.03.2018 р. ТОВ «УЛФ-Фінанс» звернулось до ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку (а.с.7). Відповідно до рахунку ФОП « [PERSON] » від 20.03.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Вольво», р/г [NUMBER] становить 232359,30 грн. ( а.с. 10). Як вбачається із страхового акту № 9059В/01/2018 від 03.04.2018 року сума страхового відшкодування становить 232359,30 грн. (а.с. 11). Відповідно до платіжного доручення № 68521 від 04.04.2018 р. на рахунок ТОВ «ЦЛФ-Фінанс» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 232359,30 грн. (а.с. 12). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача як водія автомобіля «Шкода», р/н [NUMBER] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», згідно полісу № АК9639519 (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до умов полісу № АК9639519 в межах ліміту відповідальності здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 100000,00 грн., згідно платіжного доручення № 25902 від 21.05.2018 року на рахунок позивача (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю чи майну третьої особи. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що позивачем виплачено потерпілому 232359,30 грн. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом наведених правових норм після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги яке страхувальник (особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, до ПрАТ «СГ «ТАС» перейшло право на отримання від [PERSON] , як винуватця ДТП, суми непокритих збитків у розмірі 132359,30 грн. із розрахунку: ( 232359,30 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля - 100000,00 грн. - виплачене страхове відшкодування). Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В п. 26 цієї Постанови вказано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Відповідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, за таких обставин суд вважає позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є законними та обґрунтованими. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved