Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові вказував, що 26.12.2007 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2106-008/07-01, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 129532,50 грн. на придбання автотранспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, № кузова [NUMBER], термін повернення кредиту 25.12.2014 року. 24.04.2009 року було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №2106-008/07, за яким сторони домовилися викласти пункт 1.3 кредитного договору від 26.12.2007 року в наступній редакції: «За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 25% річних. 27.04.2009 року укладено додатковий договір №2 до кредитного договору № 2106-008/07 від 26.12.2007 року, відповідно до якого сторони домовились, що розмір номінальної процентної ставки змінюється до 22%. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №2106-008/07, що укладений 26.12.2007 року, а також в забезпечення можливої неустойки у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором, та інших платежів, відповідач уклав із банком договір застави автотранспортного засобу №2106-008/07-01, за яким застоводавець передає заставодержателю в заставу автомобіль: марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно п. 1.3: предмет застави сторони оцінюють, за взаємною згодою, у розмірі 143932,50 грн. Відповідно до додаткового договору №1 до договору застави автотранспортного засобу № 2106-008/07-01 сплата відсотків відбуватиметься за ставкою 22% річних. Зазначав, що банк зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, які передбачені п. 2.5 кредитного договору. З 2009 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15.08.2015 року становить 317543,67 грн., з них: прострочена до повернення сума кредиту - 108894,07 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 148620,37 грн.; комісія за РО - 10744,37 грн.; плата за пропуск платежів - 54284,86 грн. Відповідно до п. 22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється. Просив стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором №2102-008/07 від 16.07.2007 року в сумі 317543,67 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, в адресованому суду клопотанні просив справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», якого перейменовано в ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2106-008/07, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 129532,50 грн. на придбання автотранспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, № кузова [NUMBER], термін повернення кредиту 25.12.2014 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №2106-008/07, що укладений 26.12.2007 року, а також в забезпечення можливої неустойки у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором, та інших платежів, 26.12.2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», якого перейменовано в ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено договір застави автотранспортного засобу №2106-008/07-01, за яким застоводавець передає заставодержателю в заставу автомобіль: марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Предмет застави сторони оцінили розмірі 143932,50 грн. Відповідно до додаткового договору №1 від 27.04.2009 року до договору застави автотранспортного засобу №2106-008/07-01 від 26.12.2007 року сплата відсотків відбуватиметься за ставкою 22% річних. 24.04.2009 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», якого перейменовано в ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №2106-008/07, за яким сторони домовилися викласти пункт 1.3 кредитного договору від 26.12.2007 року в наступній редакції: «За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 25% річних. 27.04.2009 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», якого перейменовано в ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено додатковий договір №2 до кредитного договору № 2106-008/07 від 26.12.2007 року, відповідно до якого сторони домовились, що розмір номінальної процентної ставки змінюється до 22%. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №2106-008/07 укладеним із [PERSON] станом на 15.08.2015 року сума загальної заборгованості становить 317543,67 грн., з них: прострочена до повернення сума кредиту - 108894,07 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 148620,37 грн.; комісія за РО - 10744,37 грн.; плата за пропуск платежів - 54284,86 грн. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідача в дохід держави судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 634, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved