Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій зазначив, що 03.07.2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння № 14-А, що знаходиться по вул. Миру в с.Павликівка Калуського району, та право на земельну частку (пай) розміром 1,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №016851, вданого на ім'я [PERSON]. Крім того, на думку позивача, до складу спадщини входить також право на земельну частку (пай) розміром 1,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №016850, вданого на ім'я [PERSON]. На випадок смерті [PERSON] склав заповіт, яким заповів все майно, що належатиме йому на час смерті [PERSON], відповідачу по справі. Однак він пропустив строк на прийняття спадщини за заповітом та, як зазначено у позовній заяві, на спадкове майно не претендує. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, після смерті батька звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як є спадкоємець за заповітом [PERSON], який пропустив строк для прийняття спадщини, а також у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння, належне спадкодавцю. Так як позивач у встановленому законодавством порядку прийняла спадщину після смерті батька, то просить суд визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно. У судове засідання представник позивача та позивач не з'явилися, однак представник подав письмову заяву про слухання справи за його та позивача відсутності, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Таким чином суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 03.07.2014 року помер [PERSON] (а.с.12), який на випадок смерті склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Перевозецької сільської ради 20.03.1996 року, зареєстрований в реєстрі за № 9, яким все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с. 15). З довідки № 1468, виданої 18.11.2014 року виконкомом Перевозецької сільської ради, вбачається, що згідно із записом в по господарській книзі за № 0645 (книга № 9 с. Павликівка за 2011- 2015 рр.) за [PERSON], який помер 03.07.2014 року значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Павликівка по вул. Миру, 14 «А» Калуського району Івано-Франківської області. первинна реєстрація права власності та правовстановлюючі документи на нього відсутні. Спадкодавець до дня смерті проживав і був зареєстрований в даному домоволодінні один (а.с. 11). Згідно довідки № 229 від 20.02.2015 року дане господарство відносилося до категорії «робітничий двір» (а.с. 19). [PERSON] домоволодіння складається з житлового будинку площею 81,8 м.кв. (літера «А»); літньої кухні площею 23,9 м.кв. (літера «Б»); сараю площею 21,9 м.кв. (літера «В»); стодоли площею 31,8 м.кв. (літера «Г»), стайні площею 30,5 м.кв. (літера «Д», стодоли площею 31,8 м.кв. (літера Е»), криниці (№1), про що свідчить копія технічного паспорта. Інвентаризаційна вартість даного майна становить 154\~034,00 грн. (а.с.22-24). На час смерті [PERSON] також належало право на земельну частку (пай) розміром 1,87 в умовних кадастрових гектарах в майні ПСГ «Дружба» в с. Перевозець Калуського району Івано-Франківської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 18). Грошова оцінка даної земельної ділянки згідно довідки 05-11/43 від 03.11.2015 року становить 14969,68 грн. (а.с. 20). [PERSON] являється дочкою спадкодавця, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с. 13,14). Позивач як спадкоємець першої черги за законом звернулася до Калуської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 10). Листом № 582/02-31 від 27.08.2015 року державний нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що є спадкоємець за заповітом [PERSON], яким пропущено строк на прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України, та у звязку з відсутністю правовстановлюючих документа на домоволодіння, належне померлому (а.с. 9). Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як передбачено ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, кий бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст. 1270 ЦК України зазначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. А згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1272 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємців, які б в силу ст.1241 ЦК України мали право на обовязкову частку у спадщині, немає. Відповідач по справі [PERSON], спадкоємець за заповітом, син спадкодавця, зі слів позивача претензій до спадкового майна не має, а також у передбачений ст. 1270 ЦК України строк, спадщину не прийняв. Таким чином, суд вважає, що за позивачем, слід визнати право власності на належне спадкодавцю майно, оскільки [PERSON] після смерті батька належним чином прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Також суд приходить до висновку про безпідставність позовної вимоги про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 1,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №016850, вданого на ім'я [PERSON] (а.с. 17), оскільки в позовній заяві зазначено, що [PERSON] померла 07.10.2000 року, однак в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про прийняття спадщини [PERSON] після смерті дружини. Відповідно вказане майно не входить до спадкової маси. На підставі викладеного й

Outcome: dismissed