Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 7038,82 грн, посилаючись на те, що 19.05.2016 року в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до їх пошкодження. У зв`язку з тим, що водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ з фонду захисту потерпілих було сплачено потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 6488,82 грн, також додатково понесені витрати оплати послуг аварійного комісара у розмірі 550 грн. Згідно ухвали суду від 21.12.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення її недоліків (не долучено платіжне доручення № 8995 від 17.11.2016 р.) Ухвалою суду від 22.01.2019 року відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи вбачається, що 19 травня 2016 р. приблизно о 16 год. 30 хв. по вул. Кільцева дорога, 58 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2016 р. ун. № 759/7928/16-п [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Відповідно до Звіту № 16/08-А248 від 02.09.2016 р. про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , складеного у ТОВ «Незалежна експертна компанія» оцінювачем [PERSON] вартість відновлюваного ремонту вищевказаного автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 6488,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Завдана шкода винуватцем ДТП відшкодована не була, у зв`язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На дату скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим до МТСБУ від власника пошкодженого автомобіля [PERSON] надійшла заява про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП від 19.05.2016 р. У той же, час із матеріалів справи вбачається, що автомобіль потерпілої [PERSON] «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] було застраховано за добровільним договором страхування майна КАСКО на 150000,00 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Разом із тим, належними та допустимими доказами позивач не довів виплату страхового відшкодування потерпілій [PERSON] . Слід звернути увагу на невідповідність нумерацій квитанцій, якими представник позивача обґрунтовував доведеність здійснення страхового відшкодування потерпілій у позовній заяві. Так, в описовій частині позовної заяви зазначено про підтвердження відшкодування у сумі 6488,82 грн платіжним дорученням № 8072рв від 20.10.2016 р., а в додатках зазначається про наявність копії платіжного доручення № 8995рв від 17.11.2016 р. При цьому, будь-яких квитанцій у первісному виді позову, які б підтверджували виплату страхового відшкодування взагалі долучено не було. На усунення недоліків позовної заяви, викладених в ухвалі від 21.12.2018 р., представником позивача згідно клопотання від 09.01.2019 р. долучено квитанцію № 8072рв, але від «21» жовтня 2016 р., яка не містить будь-яких печаток та підписів працівників банківської установи. Звертає на себе увагу і те, що платіжне доручення № 8072 від 21.10.2016 р. містить відмітку «одержано банком», що датується 2018 р. Викладені вище обставини, з усією очевидністю не дозволяють встановити факт проведення виплати МТСБУ на користь потерпілої [PERSON] страхового відшкодування у відповідній сумі в розмірі 6488.82 грн, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed