Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] відповідно до кредитного договору № 3801 від 28 травня 2012 року отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою 26,0% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 27 травня 2015 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач має заборгованість по кредиту в розмірі 1071,98 грн., яка складається з: тіла кредиту 578,71 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 155,78 грн.; інфляційне збільшення заборгованості 276,20 грн.; три проценти річних від прострочених сум заборгованості 61,29 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3801 від 28 травня 2012 року у розмірі 1071,98 грн. та судовий збір у сумі 1762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 28 травня 2012 року укладено кредитний договір № 3801 відповідно до умов якого банк зобовязується надати позичальнику грошові кошти у сумі 10000,00 грн., а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 10000,00 грн., а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 26% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надається на 26 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 27 травня 2015 року (а.с.5-7). Відповідно до заяви про видачу готівки № 3801 вад 28 травня 2012 року [PERSON] отримав 10000,00 грн. відповідно до кредитного договору № 3801 від 28 травня 2012 року (а.с.10). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3801 від 28 травня 2012 року, [PERSON] станом на 09 січня 2018 року має заборгованість по кредиту у розмірі 1071,98 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 578,71 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 155,78 грн., інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості 276,20 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості 61,29 грн. (а.с.13). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17 грудня 2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Проте відповідач умови договору № 3801 вад 28 травня 2012 року своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість перед Банком, загальна сума якої станом на 09 січня 2018 року складає 1071,98 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3801 вад 28 травня 2012 року станом на 09 січня 2018 року, у розмірі 1071,98 грн., яка складається з: тіла кредиту 578,71 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 155,78 грн.; інфляційне збільшення заборгованості 276,20 грн.; три проценти річних від прострочених сум заборгованості 61,29 грн., та судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved