Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Чичиркін А.О., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрованим у реєстрі за № 89339 щодо стягнення грошових коштів у розмірі 20 311,00 грн з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс». Також просить стягнути на користь позивача судові витрати, що складаються із суми судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн та судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 89339 про стягнення з боржника [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованості у розмірі 20 311,00 грн. 28.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною розглянуто заяву стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та відкрито виконавче провадження № 64001647 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису. Відповідно до зазначеного виконавчого напису позивач є боржником за кредитним договором № 483842416 від 02.05.2019, що був укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», в особі директора Андронікової О.О. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив документи ТОВ «Таліон Плюс», які підтверджували його право вимоги за кредитним договором, що був укладений з позивачем, оскільки договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами був датований 2018 роком, а договір з позивачем укладений 02.05.2019. Також нотаріус не впевнився у безспірності вимоги банку, відсутні докази отримання боржником попередньої вимоги банку про виконання зобов`язання, чим порушено право позивача на спростування розміру заборгованості. Представник позивача зазначає, що у виконавчому написі приватним нотаріусом навмисно зазначено адреси реєстрації та проживання позивача, а також невірно зазначено адресу знаходження ТОВ «Таліон Плюс», щоб приватний виконавець м. Києва міг здійснювати заходи по примусовому стягненню заборгованості. Окрім того, виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки нотаріусом невірно застосовано норму матеріального права при вчиненні виконавчого напису, так як він посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, який визнаний незаконним. Ухвалою від 28 квітня 2021 року відкрито провадження по даній справі та справу призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою суду від 31 травня 2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача - адвокат Чичиркін А.О. та позивач не з`явились. Представник позивача направив суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача на підставі наявних у суду матеріалів. Позов підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» в судове засідання не з`явився. Від ТОВ «Таліон Плюс», в особі директора Патіюк В.В., до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника товариства, а також про відмову у задоволенні позову. Відзиву на позовну заяву по суті заявлених вимог в строки, що передбачені законодавством, представником відповідача суду не було направлено. Треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, свої пояснення щодо позову на адресу суду не направили. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. З виконавчого напису, вчиненого 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, реєстр №89339, вбачається звернення стягнення з [PERSON] , що виникло за кредитним договором № 483842416 від 02.05.2019, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018 є товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс». Стягнення заборгованості здійснюється за період з 10.09.2019 по 20.10.2020. Загальна сума заборгованості становить 20 311,00 грн. За заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» про примусове виконання рішення, датованою 21.12.2020, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною від 28.12.2020 відкрито виконавче провадження № 64001647 про примусове виконання спірного виконавчого напису. Також відповідною постановою приватного виконавця від 31.12.2020 звернено стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника. 13.04.2021 представник позивача - адвокат Чичиркін А.О., у порядку визначеному ст. 149-153 ЦПК України, звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із заявою в інтересах [PERSON] про забезпечення позову до подання позовної заяви. 13.04.2021 за результатами розгляду заяви постановлено ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинене стягнення у виконавчому провадженні № 64001647, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича від 31.10.2020 за № 89339 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованості, яка з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження становить 23 011,10 грн. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями ? не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду набула законної сили з моменту проголошення, з 22.02.2017, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 31.10.2020 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 03.11.2020 була обумовлена й іншими обставинами. Зокрема, вчинення нотаріусом виконавчого напису ? це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису ? надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Відповідно до змісту спірного виконавчого напису право вимоги по кредитному договору № 483842416 від 02.05.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 28.11.2018. Проте, договір відступлення права вимоги був укладений раніше, ніж сам кредитний договір із [PERSON] , що свідчить про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом ТОВ «Таліон Плюс» не надало документів, що свідчили про його право на стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором. Окрім того, відповідачем не було направлено [PERSON] жодних письмових заяв чи претензій щодо заборгованості за кредитним договором. З наданих суду документів неможливо встановити, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а також приймаючи до уваги той факт, що справа не містить доказів надіслання позивачу та отримання нею вимоги про наявність заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у правомірності звернення ТОВ «Таліон Плюс» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 483842416 від 02.05.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , а також у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, суд робить висновок про відсутність підстав для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, а тому позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1362,00 грн, що складається із судового збору у розмірі 454,00 грн за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову та судового збору у розмірі 908,00 грн за подання позовної заяви. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved