Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] 13.07.2015 року звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В уточнені позовній заяві від 29.07.2015 року просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі 631,86 грн, середньомісячний заробіток в сумі 87331,86 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що з 04.04.2011 року по 27.07.2011 року позивач працював технічним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Бу-Будкомплекс» (далі ТОВ «Бу-Будкомплекс» ), звільнений за п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України у звязку з тим, що йому не виплачувалася заробітна плата. Заборгованість по заробітній платі склала за червень 2011 року 631,86 грн, липень 2011 року - 416,33 грн. Він звернувся до відповідача щодо виплати заборгованості по заробітній платі, але йому було відмовлено у звязку з тим, що він отримав заробітну плату, про що є його підпис у видаткових касових ордерах. Оскільки підписи у видаткових касових ордерах було зроблено іншою особою, він звернувся з заявою до прокуратури, якою було порушено кримінальне провадження, в ході досудового слідства було встановлено, що підписи у видаткових касових ордерах не належить йому, позивачу. Однак, 28.11.2014 року у звязку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, слідчим ухвалено постанову про закриття кримінального провадження. До теперішнього часу він не отримав заборгованість по заробітній платі, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] ( довіреність від 02.12.2014 року, дійсна до 02.12.2017 року) в судовому засіданні присутнім не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовну заяву, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Бу-Будкомплекс» в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному держаному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно витягу з Єдиного держаного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців станом на 13.07.2015 року відомості про перебування ТОВ «Бу-Будкомплекс» у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, припинення відсутні. Відповідно до умов ст. 224 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача розглядає справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 04.04.2011 року по 27.07.2011 року працював технічним директором ТОВ «Бу-Будкомплекс» , звільнений за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України , що підтверджуються записом у трудовій книжці ( а.с.9). Згідно відомостей нарахування заробітної плати ТОВ «Бу-Будкомплекс» за червень 2011 року [PERSON] нараховано до виплати 1170,00 грн, за липень 2011 року 1381,28 грн ( а.с.25,26). Як вбачається з видаткових касових ордерів від 07.07.2011 р. та 22.07.2011 року позивачем отримано 631,86 грн та 416,33 грн відповідно (а.с.27,28). Однак, у звязку з тим, що підписи щодо отримання грошових коштів у зазначених видаткових касових ордерах підроблено, [PERSON] звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке внесено до ЄРДР за №42013040710000061 -23.09.2013 року (а.с.10). Висновком експерта №58/04-366 від 18.11.2014 року встановлено, що підпис від імені [PERSON], розташований у графі «підпис одержувача» видаткового касового ордеру від 07.07.2011 року виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням автентичним підписам [PERSON] Встановити відповідність підпису у видатковому касовому ордері від 22.07.2011 року не виявилося можливим через відсутності однозначності в оцінці розбіжностей (а.с.11-18). Кримінальне провадження №42013040710000061 від 23.09.2013 року закрито постановою старшого слідчого СВ Тернівського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції [PERSON] 28.11.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України (а.с.20,21). Отже, висновком експерта встановлено, що у видатковому касовому ордері від 07.07.2011 року підпис про отримання грошових коштів виконаний не [PERSON], таким чином, заробітна плата в розмірі 631,86 грн позивачем отримана не була. Оскільки експертом питання щодо відповідності підпису у видатковому касовому ордері від 22.07.2011 року підпису [PERSON] не вирішено, позивачем не заявлено вимоги про стягнення заробітної плати за липень 2011 року в сумі 416,33 грн. Згідно ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 116 Кодексу законів про працю України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.117 вказаного Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (з наступними змінами і доповненнями). За положеннями абз.3 п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п. 8 Порядку). У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. З матеріалів справи вбачається (а.с.23,24), що заробітна плата [PERSON] за останні два місяці, що передували звільненню складає: за травень 2011 року - 1170, 00 грн., відпрацьовано 19 днів, за червень 2011 року 1170 грн., відпрацьовано 20 днів. Таким чином його середньоденний заробіток складав (1170,00 + 1170,00) : (19+20) = 60,00 грн., а середній заробіток за час затримки розрахунку в період з 27 липня 2011 року до 13 липня 2015 року становить 59640,00 грн. (60,00 грн. х 994 дня). Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими які підлягають часткому задоволенню, натомість відповідач жодного разу в судове засідання не направив свого представника, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцезнаходженням, заперечень проти позовної заяви до суду не направив. Оскільки відповідачем не виконано вимоги законодавства щодо своєчасної виплати заробітної плати, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 631,86 грн та середньомісячний заробіток в сумі 59640,00 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору . Відповідно ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п.п.2,6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави суд стягує судовий збір в розмірі 602,72 грн з урахуванням задоволених позовних вимог в розмірі 60271,86 грн. На підставі ст.ст. 115, 116 КЗпП України, ст. ст.ст. 11, 60, 88, 209,\~212,\~213,\~214,\~224-228 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial