Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] у квітні 2018 року звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.12.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах кредитного ліміту. [PERSON] 08.10.2016 року померла та після її смерті спадкоємцем є її син [PERSON]. На виконання вимог частини 2 статті 1281 ЦК України позивач 02.03.2017 року направив претензію кредитора до Тростянецької районної державної нотаріальної контори. Спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена на підставі претензії АТ «Приватбанк». Позивачем 29.10.2017 року було направлено лист-претензію до відповідача як спадкоємця, який постійно проживав з позичальником за однією адресою. Відповідач вимог позивача не виконав. Згідно із уточненою позовною заявою станом на дату смерті [PERSON], тобто на 08.10.2016 року її заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 16.12.2010 року становила 6661,73грн.,як складається з 3453,03 грн. за тілом кредиту; 3209,07 грн. - заборгованість за процентами по користуванню кредитом. Посилаючись на указані обставини, представник позивача уточнивши свої вимоги просить суд стягнути із відповідача як спадкоємця позичальника на його користь 6661,73грн. заборгованості за договором № б/н від 16.12.2010. Ухвалою суду від 12.04.2018 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив.За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України (а.с.75,83,87, 104). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (частина 1 статті 625 ЦК України). Судом установлено, що 16.12.2010 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.14). Згідно з матеріалами справи за розрахунком позивача, доданим до уточненої позовної заяви непогашена заборгованість відповідача за договором б/н від 16.12.2010року станом на 08.10.2016 року її заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 16.12.2010 року становила 6661,73 грн., як складається з 3453,03 грн. за тілом кредиту; 3209,07 грн. - заборгованість за процентами по користуванню кредитом. ). Суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, щодо своєчасної сплати кредиту у розмірі 3453,03 грн. позивачем доведено, а відповідачем не належними та допустими доказами не спростовано. З розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що вона користувалася кредитними коштами та постійно вносила кошти на погашення заборгованості по вересень 2016 року. Таким чином,мати відповідача, підписуючи анкету-заяву від 16.12.2010, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Зокрема, [PERSON] використовувала кредитні кошти та погашала заборгованість у тому числі з відсотків, розрахованих за ставкою 30 %, 34,8% та 43,2 %. Отже, суд вважає, що за таких обставин [PERSON] фактично погашаючи суми відсотків, що нараховувались позивачем за указаними ставками фактично погоджувалася з цими відсотковими ставками, а тому позивачем доведено, що заборгованість останньої за відсотками складає 3209,07 грн. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 08.10.2016 року у віці 62 роки у м.Тростянець Сумської області (а.с.51). Відповідно до частини 1\~статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1\~статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1, 2\~статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Згідно із\~нормами статті 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Так, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов'язанням, у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця (статті1216,1218 ЦК). При цьому слід враховувати, що згідно зістатті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття ними спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. На підставі претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» після смерті [PERSON] Тростянецькою районною нотаріальною конторою 15.03.2017 року була заведена спадкова справа за №70/2017, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 52337787 від 19.06.2018 року (а.с.55). На підставі копії спадкової справиза №70/2017 установлено, що [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину 13.11.2017 року після смерті [PERSON] на земельні ділянкиплощею 3,2618 га, 0,2937 га, 0,1956 га, які знаходяться на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с. 91-96). Позивачем 11.10.2017 року було направлено лист - претензію до відповідача, відповідно до якої позивач просив сплатити заборгованість за договором б/н від 16.12.2010 року, однак жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, відповідачем вчинено не було (а.с. 56). Розмір заборгованості [PERSON], яку просить стягнути позивач з відповідача не перевищує вартість одержаного у спадщину відповідачем майна. Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено підстави для стягнення з відповідача як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] заборгованості за договором б/н від 16.12.2010 року у розмірі 6661,73грн. Відповідачем не спростовано належними та допустими доказами позовні вимоги, отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1762 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved