Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому 02.09.2015 року шлюб був розірваний. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на повному його утриманні. Відповідно до виконавчого листа по справі № 2-1265, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу 05.03.2005 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], 15.05.2009 р. н. на користь [PERSON], з позивача стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 24.02.2005 року. З моменту набрання рішенням суду законної сили і по сьогодення позивач сплачує відповідачу аліменти на утримання неповнолітнього сина, якого начебто утримувала матір, хоча позивач, відповідач та дитина проживали всі разом та батьки утримували дитину також разом. З червня 2015 року і по сьогоднішній день неповнолітній син позивача знаходиться на повному його утриманні, так як відповідач покинула родину та переїхала до іншого місця проживання, адресу не повідомила та подала позов до суду про розірвання шлюбу. Факт проживання позивача з дитиною, та не проживання відповідача з останніми підтверджується Актом від 14.09.2015 року мешканців будинку за місцем їх проживання та посвідчений в ОСББ «Домнобудівників 2 корпус 2» . На даний час позивач займається вихованням дитини та самотужки несе витрати на його утримання. Матір дитини ніякої участі ні в вихованні, ні в забезпеченні дитини не приймає, але при цьому отримує аліменти з позивача, які використовує для власних потреб. Так як змінились обставини, які впливають на сплату аліментів, позивач просить суд звільнити його від їх сплати та стягувати їх з відповідача. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви представника позивача, відповідача та позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] перебував з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002 року. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, тому 02.09.2015 року шлюб був розірваний. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на повному його утриманні. Відповідно до виконавчого листа по справі № 2-1265, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу 05.03.2005 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], 15.05.2009 р. н. на користь [PERSON], з позивача стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 24.02.2005 року. З моменту набрання рішенням суду законної сили і по сьогодення позивач сплачує відповідачу аліменти на утримання неповнолітнього сина, якого начебто утримує відповідач, хоча позивач, відповідач та дитина проживали всі разом та батьки утримували дитину також разом. З червня 2015 року і по сьогоднішній день неповнолітній син позивача знаходиться на повному його утриманні, так як відповідач покинула родину та переїхала до іншого місця проживання, адресу не повідомила. Факт проживання позивача з дитиною, та не проживання відповідача з останніми підтверджується Актом від 14.09.2015 року мешканців будинку за місцем їх проживання та посвідчений в ОСББ «Домнобудівників 2 корпус 2» . На даний час позивач займається вихованням дитини та самотужки несе витрати на його утримання. Судом встановлено, що відповідач ніякої участі ні в вихованні, ні в забезпеченні дитини не приймає, але при цьому отримує аліменти з позивача, які використовує для власних потреб. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку. Відповідно до ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати аліментів, за наявності обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів такого утримання є сплата аліментів тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь того з батьків, хто проживає разом з дитиною. Оскільки дитина, що потребує допомоги, перебуває на утриманні позивача, то відповідач зобов'язаний виплачувати на його утримання аліменти. Розмір аліментів, які просить позивач у розмірі 1/4 від заробітку відповідача, суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини. Оскільки вимоги позивача обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved