Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Представник позивача 18.12.2018 року звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах [PERSON] , предметом якого є визнання за ним права власності на ј частку житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Як на підставу позову представник позивача посилається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частки вищезазначеного житлового будинку. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з чим нотаріусом було зареєстровано спадкову справу. Однак, 17.11.2018 року нотаріусом була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки від імені померлого [INFO] , ще за його життя, був складний заповіт на усе його майно на користь дружини [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за спірною адресою і, таким чином, фактично прийняла спадщину. Однак, [PERSON] [INFO] померла і у встановлений законом строк не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини або відмову у прийнятті спадщини. Відповідач є рідним сином померлої і її спадкоємцем. Третя особа - є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, але у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття або відмову у прийнятті спадщини. З урахуванням неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, позивач вважає, що у суду є всі підстави визнати за ним право власності на ј частку будинку, яка належала [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, уповноважив адвоката Морозова Є.Є. бути його представником в суді (а.с.26-27,28). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.184). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не подав. За таких підстав, суд приймає рішення про розгляд справи за відсутності третьої особи на підстави наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] /а.с.9/. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ (одної другої) частки кам. житлового будинку А-1, загальною площею 100,9 кв.м, житловою площею 49, кв.м. з відповідною часткою господарчих побудов: кам.літня кухня- Б, кам. сарай-В, паркан-№1,ворота-№2, огорожа-№3, огорожа-№4, хвіртка-№5, ворота-№6, огорожа№7, огорожа№-8, водоколонка-1, замощення-ІІ, замощення-ІІІ, водоколонка- ІV , що знаходиться у [ADDRESS], надалі за текстом - Ѕ частка житлового будинку з господарчими побудовами, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2010 посвідченого державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Чуркіною Н.М., зареєстровано в реєстрі за №2161. /а.с.10,11-14,15-19/. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Л.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , однак, 17.11.2018 року нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , у зв`язку з тим, що заповіт, посвідчений від імені [PERSON] , складений на іншу особу, та на день смерті [PERSON] мала реєстрацію місця проживання його дружина - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , і яка не відмовилась від прийняття спадщини, прийняла її, згідно ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України, так як постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини /а.с.21-22/. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як встановлює ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 т.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у абз. 1 п. 5 зазначив, що за наявності заповіту на все майно правило частини другої статті 1223 ЦК застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] , який спадщину після її смерті не прийняв. Третя особа - [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, але у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття або відмову у прийнятті спадщини /а.с.108/. Таким чином, з урахуванням неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, [PERSON] та [PERSON] (в порядку спадкової трансмісії) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , кожен окремо мають право на спадкування за законом по 1/4 частки житлового будинку з господарчими побудовами (1/2 : 2 = 1/4). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved