Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення суми боргу за договором кредиту. Представник відповідача в судовому засіданні надав письмові заперечення у яких не визнав позовні вимоги у повному обсязі, вважаючи їх не обґрунтованими, безпідставними та такими, що не можуть бути задоволеними, тому просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 12.11.2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «АТ ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є TOB «ОТП Факторинг Україна» був укладений кредитний договір №ML-302/392/2007. У відповідності до пп. 1.1. Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 29 170,00 Швейцарських франків, а Позичальник прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобов'язання, встановлені у Кредитному договорі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в розмірі 29 170,00 Швейцарських франків. Згідно Частини №2 Кредитного договору повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів буде здійснюватися шляхом сплати платежів у розмірі, строки, що визначені у Додатку №1 до Кредитного договору, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Як встановлено у судовому засіданні, на сьогоднішній день Відповідач не виконує обов'язки по кредитному договору у зв'язку з чим станом на 19.08.2013 року у нього виникла заборгованість в розмірі 278 828,06 (двісті сімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять вісім гривень 06 копійок) гривень, у тому числі: - залишок заборгованості за кредитом - 247 945,16 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 30 816,24 гривень; - сума пені - 66,86 гривень. З метою забезпечення своєчасного та належного виконання умов укладеного Кредитного договору, між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір іпотеки (майнова порука) №PCL 302/392/2007 від 12.11.2007 року, якій у цей же день було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №3991. Відповідно до п. 3.1. Договору Іпотеки Предметом Іпотеки є земельна ділянка, площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить заставодавцю на праві власності. Відповідно до ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця зо дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у орок та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотеко держателя щодо відшкодування: - витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; - витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; - витрат на страхування предмета іпотеки; - збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги ідотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Таким чином, з огляду на положення ст.6, 627 ЦК України щодо свободи договору, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави на суму заборгованості за кредитним договором, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача на те, що вимоги позивача не можуть бути задоволенні через прийняття ВР України Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд не може прийняти до уваги, оскільки зазначений об`єкт нерухомості не підпадає під дію зазначеного закону. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3441,00 грн. сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved