Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

представник позивача звернувся в суд із позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що в грудні 2007 року відповідач [PERSON] як працівник Збройних Сил України отримав для проживання кімнату [ADDRESS], який перебуває на балансі позивача згідно з інвентарною карткою обліку №85. Починаючи з листопада 2012 року відповідачі вищевказаним житловим приміщенням не користуються за безпосереднім призначенням, із заявою про збереження за ними жилого приміщення на термін до 6 місяців або продовження цього строку у вказаний період до КЕВ м. Львова не звертались, про наявність поважних причин відсутності не повідомляли. Оскільки, відповідач [PERSON] та члени його сім'ї, не являючись військовослужбовцями або ж працівниками Збройних Сил України, не маючи жодного правового зв'язку із Міністерством оборони України, не перебуваючи на обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, незаконно утримують і не здають в добровільному порядку вищевказане жиле приміщення в гуртожитку, де фактично не проживають, просить в судовому порядку визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В останнє судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить розгляд справи у подальшому проводити без його участі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], який є законним представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в задоволенні позову просила відмовити з підстав, зазначених у поданому до суду письмовому запереченні (а.с.23-26). Представник третьої особи Сальвицький Р.І. в судовому засіданні підтримав думку представника відповідача, проти задоволення позову заперечив. Вважає, що підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням відсутні, оскільки в матеріалах справи немає жодних доказів, які б підтвердили факт їх не проживання у вказаному житловому приміщенні більш як 6 місяців. Окрім цього, звернув увагу суду на ту обставину, що двоє з відповідачів на даний час є малолітніми дітьми, а тому визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, без надання іншого, суперечить нормам закону України «Про охорону дитинства». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про подальший розгляд справи без її участі у зв'язку із перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, в задоволені позову просить відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача - [PERSON], третьої особи - Сальвицького Р.І., оглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з копії витягу з протоколу №19 засідання житлової комісії Львівського гарнізону Західного оперативного командування від 16.02.2007р. (а.с.32), рішенням житлової комісії Львівського гарнізону двірнику БУ №1 КЕВ м.Львова [PERSON] на склад сім'ї з трьох осіб виділено кімнату [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення [PERSON] 14.12.2007р. видано спеціальний ордер для вселення на житлову площу в гуртожитку №10 (а.с.31). Як вбачається з довідки з місці проживання про склад сім'ї і прописку №332 від 13.08.2013р. (а.с.28) в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS], оскільки відповідачі понад 6 місяців не проживають у ній, однак всупереч вимогам вищевказаної норми жодних доказів на підтвердження цієї обставини суду не представив. Натомість відповідачами до письмових заперечень долучено довідку Будинкоуправління №6 КЕВ м.Львова №333 від 13.08.2013р., видану [PERSON] про те, що він дійсно проживає і зареєстрований у [ADDRESS], а заборгованості за житлово-комунальні послуги (квартплата, електроенергія) станом на 01.08.2013р. немає (а.с.27). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову КЕВ м. Львова до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS], слід відмовити.

Outcome: dismissed