Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 13727,29 грн., виплати по сплаті судового збору в розмірі 1921, 00 грн., які було сплачено позивачем. Свої вимоги мотивує тим, що між ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, а саме поліс № АЕ/9390964, забезпечений т/з «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] . 04.04.2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] . ДТП сталось внаслідок порушення ПДР [PERSON] , що підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеса справа № 521/5763/17-п. Власнику пошкодженого автомобіля марки «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] , згідно платіжного доручення № ЗР067081 від 06.11.2017 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 13727,29 грн., сума якої встановлена страховим актом № 170000128940 від 05.11.2017 року. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 2). Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача, задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 41). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на зареєстроване місце проживання (перебування), що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду з особистим підписом адресата про вручення йому відправлення. Судом також було здійснено виклик відповідача шляхом створення оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади. В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 30, 34). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, а саме поліс № АЕ/9390964, забезпечений т/з «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 10). Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеса по справі № 521/5763/17-п від 17.04.2017 року встановлено, що внаслідок порушення відповідачем п.п. 10.2 ПДР відбулось ДТП за участі застрахованого транспортного засобу марки «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] . під керуванням [PERSON] , обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальний збиток. [PERSON] притягнуто до відповідальності за ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 4). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб потерпілого [PERSON] був застрахований, за наслідком ДТП було складено акт огляду т/з (а.с. 7-9). Згідно із ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, у зв`язку з виплатою потерпілому [PERSON] страхового відшкодування, представник ПрАТ «СК «АХА Страхування» (страховик потерпілого) звернувся з вимогою про повернення виплачених коштів до ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (страховик виного) (а.с. 6-8). Транспортний засіб [PERSON] «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] отримав ушкоджень на суму 21 970,60 грн. (а.с. 6). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування за страховим актом № 170000128940 на підставі рахунку № 40 від 07.04.2017 року та згідно претензії № СУ/004086/3 вд 15.09.2017 року, ПрАТ «СК «АХА Страхування» отримано відшкодування у сумі 13 727,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР067081 від 06.11.2017 року (а.с. 3,5,6). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. На підставі п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п п. а п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В позиції викладеної в Постанові № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в п. 11 якої зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. За ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як передбачено ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, до позивача (страховика) ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перейшло право вимоги до [PERSON] (страхувальника) у деліктному зобов`язанні, яке засноване на регресі, щодо сплаченого потерпілому страхового відшкодування у сумі 13 727,29 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, а саме стягненню підлягає сплачений судовий збір у розмірі 1921, 00 грн. відповідно до платіжного доручення № ЗР026660 (а.с. 3). Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, обставини вказані в позові підтверджуються наданими доказами, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192, ЦК України,

Outcome: approved