Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. На підставу своїх вимог спирається на те, що 10.11.2020\~року до\~ITT\~№ 2\~ГУНП поміщено\~в порядку\~ст.\~208\~КПК України\~затриманого [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженця м.\~Горлівка Донецької\~обл.,\~жителя [ADDRESS] ,\~громадянин України,\~освіта середня,\~раніше неодноразово\~судимого за\~ч.\~2\~ст.\~122,\~ч.\~2\~ч.\~3\~ст.\~185,\~ч.\~1\~ст.\~187,\~ч.\~2\~ст.\~190,\~ст.\~395\~КК України,\~підозрюваного у\~вчиненні кримінального\~правопорушення за\~ч.\~2\~ст.\~289\~КК України.\~12.11.2020\~ухвалою Маньківського\~районного суду\~відносно [PERSON] \~обрану міру\~запобіжного заходу\~у вигляді\~тримання під\~вартою строком\~на 60\~діб.\~17.11.2020\~року [PERSON] \~відконвойований позаплановою\~вартою з\~ITT\~№ 2\~ГУНП в\~Черкаській області\~до ДУ\~«Черкаський слідчий\~ізолятор»,\~але неприйнятий\~відповідно до\~акту «Про\~неприйняття особи\~до слідчого\~ізолятора»,\~підставою для\~неприйняття зазначено\~«алкогольний психоз»,\~прийняття можливе\~після проведеного\~повного курсу\~лікування та\~консультації лікаря\~нарколога в\~спеціалізованому закладі\~МОЗ України,\~або вступу\~вироку суду\~до законної\~сили.\~Як наслідок\~ [PERSON] ,\~повернений до\~ITT\~№ 2\~ГУНП для\~виконання рекомендацій.\~17.11.2020\~року після\~прибуття до\~ITT\~№ 2\~ГУНП під\~час поміщення\~арештований [PERSON] \~поводився зухвало,\~вступив у\~суперечку з\~черговим нарядом,\~відмовлявся виконувати\~їх законні\~вимоги.\~Перебуваючи у\~камері №\~2\~ [PERSON] \~у період\~часу з\~18.03\~год.\~по 18.10\~год.,\~ставши на\~санвузол у\~камері №\~2\~дотягнувся до\~відеокамери відірвав\~її та\~пошкодив.\~В цей\~час черговий\~наряд ITT\~знаходився в\~межах камерного\~блоку та\~займався прийманням\~і розміщенням\~інших утримуваних\~осіб,\~які були\~доставлені конвоєм\~з ДУ\~«Черкаський слідчий\~ізолятор».\~Близько 18.10\~год.\~у коридорі\~камерного блоку\~з камери\~№-2\~пішов дим.\~Постовий внутрішнього\~посту поліцейський\~ITT\~капрал поліції\~ [PERSON] ,\~діючи відповідно\~до п.\~2.46.\~та 2.54.\~«Інструкції про\~роботу ізоляторів\~тимчасового тримання\~органів внутрішніх\~справ України»,\~затвердженої наказом\~МВС України\~від 20.01.2005\~№ 60\~ДСК (далі\~-\~інструкції),\~встановив,\~що [PERSON] ,\~перебуваючи в\~камері №\~2\~підпалив матрац\~ватний свого\~спального місця.\~Відповідно до\~п.16.17.\~Інструкції постовий\~ITT\~подав відповідний\~сигнал та\~силами чергового\~наряду,\~з дотриманням\~заходів безпеки,\~локалізували тління\~за допомогою\~наявного вогнегасника,\~задимлення приміщення\~усунуто шляхом\~провітрювання та\~за допомогою\~примусової механічної\~вентиляції.\~Відомості про\~дану подію\~17.11.2020\~зареєстровані в\~ITC\~ІПНП Уманського\~ВП ГУНП\~за №\~12116.\~Арештований [PERSON] ,\~у категоричній\~формі відмовився\~надавати пояснення\~поліцейським ITT\~№ 2\~ГУНП з\~приводу вчинення\~ним протиправних\~дій.\~Опитані т.в.о.\~начальника ITT\~№ 2\~капітан поліції\~ [PERSON] ,\~старший інспектор-черговий\~ITT\~№ 2\~лейтенант поліції\~ [PERSON] ,\~інспектор ITT\~№ 2\~капітан поліції\~ [PERSON] ,\~помічник чергового-чергової\~частини ITT\~№ 2\~старший сержант\~поліції [PERSON] ,\~поліцейський ІТТ\~№ 2\~капрал поліції\~ [PERSON] ,\~пояснили,\~що 17.11.2020\~року несли\~службу по\~охороні затриманих\~і взятих\~під варту\~осіб в\~ІТТ №\~2\~ГУНП,\~близько 17.30\~год.\~плановим етапом\~з ДУ\~«Черкаський слідчий\~ізолятор» до\~ІТТ №\~2\~ГУНП прибули\~утримувані особи.\~Під час\~розміщення до\~камерного блоку\~арештований [PERSON] \~вступив у\~суперечку з\~черговим нарядом,\~провокував конфлікт,\~відмовлявся виконувати\~законні вимоги\~поліцейських ІТТ.\~ [PERSON] \~поміщений до\~камери №\~2.\~В цей\~час черговий\~наряд ІТТ\~знаходився в\~межах камерного\~блоку та\~займався прийманням\~і розміщенням\~інших утримуваних\~осіб,\~які були\~доставлені конвоєм\~з ДУ\~«Черкаський слідчий\~ізолятор».\~Близько 18.10\~год.\~постовий помітив,\~що з\~камери №\~2\~йде дим.\~Діючи відповідно\~до п.\~2.46.\~та 2.54.\~інструкції встановив,\~що [PERSON] \~перебуваючи в\~камері №\~2\~підпалив матрац\~ватний свого\~спального місця,\~а також\~відірвав камеру\~відоспостереження від\~настінного кріплення\~та пошкодив\~її.\~Відповідно до\~п.\~16.17.\~Інструкції постовий\~ІТТ подав\~відповідний сигнал\~та з\~дотриманням заходів\~безпеки відповідно\~до інструкції\~силами чергового\~наряду локалізували\~тління за\~допомогою наявного\~вогнегасника,\~задимлення приміщення\~усунуто шляхом\~провітрювання та\~за допомогою\~примусової механічної\~вентиляції.\~20.11.2020\~року [PERSON] \~відконвойовано до\~ДУ «Черкаський\~слідчий ізолятор».\~Згідно ст.\~17\~ЗУ «Про\~попереднє ув`язнення»,\~п.\~7.1.\~«Інструкції про\~роботу ізоляторів\~тимчасового тримання\~органів внутрішніх\~справ України»,\~затвердженої наказом\~МВС України\~№ 60\~ДСК від\~20.01.2005\~особи,\~що знаходяться\~в ІТТ,\~несуть матеріальну\~відповідальність за\~заподіяну під\~час тримання\~шкоду в\~розмірах,\~установлених чинним\~законодавством України.\~Відповідно до\~довідки УФЗБО\~ГУНП від\~14.12.2020\~№ 1353/29/02-2020\~пошкоджене майно,\~а саме\~відеокамера кольорова\~у вандалозахисному\~корпусі з\~кріпленням SLK-W600,\~інвентарний номер\~11130184089/15,\~первісною вартістю\~600,00\~грн.\~та матрац\~ватний 70/190,\~інвентарний номер\~11142101046/47,\~первісною вартістю\~167,90\~грн.\~перебуває на\~балансі ГУНП\~в Черкаській\~області.\~Таким чином,\~ [PERSON] \~спричинив матеріальні\~збитки ГУНП\~в Черкаській\~області на\~загальну суму\~767,90\~грн., що і змусило представника позивача звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача до суду не з`явився, але надав суду заяву в якій просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні їм правовідносини: 10.11.2020 року до ITT № 2 ГУНП поміщено в порядку ст. 208 КПК України затриманого [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Горлівка Донецької області жителя с. Харківка Маньківського району, громадянин України, освіта середня, раніше неодноразово судимого за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ст. 395 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України. 12.11.2020 ухвалою Маньківського районного суду відносно [PERSON] обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб (а.с. 41-43). 17.11.2020 року [PERSON] відконвойований позаплановою вартою з ITT № 2 ГУНП в Черкаській області до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», але неприйнятий відповідно до акту «Про неприйняття особи до слідчого ізолятора», підставою для неприйняття зазначено «алкогольний психоз», прийняття можливе після проведеного повного курсу лікування та консультації лікаря нарколога в спеціалізованому закладі МОЗ України, або вступу вироку суду до законної сили (а.с. 28). Як наслідок [PERSON] , повернений до ITT № 2 ГУНП для виконання рекомендацій. 17.11.2020 року після прибуття до ITT № 2 ГУНП під час поміщення арештований [PERSON] поводився зухвало, вступив у суперечку з черговим нарядом, відмовлявся виконувати їх законні вимоги. Перебуваючи у камері № 2 [PERSON] у період часу з 18.03 год. по 18.10 год., ставши на санвузол у камері № 2 дотягнувся до відеокамери відірвав її та пошкодив. В цей час черговий наряд ITT знаходився в межах камерного блоку та займався прийманням і розміщенням інших утримуваних осіб, які були доставлені конвоєм з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор». Близько 18.10 год. у коридорі камерного блоку з камери №-2 пішов дим. Постовий внутрішнього посту поліцейський ITT капрал поліції [PERSON] , діючи відповідно до п. 2.46. та 2.54. «Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України», затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 ДСК (далі - інструкції), встановив, що [PERSON] , перебуваючи в камері № 2 підпалив матрац ватний свого спального місця. Відповідно до п. 16.17. Інструкції постовий ITT подав відповідний сигнал та силами чергового наряду, з дотриманням заходів безпеки, локалізували тління за допомогою наявного вогнегасника, задимлення приміщення усунуто шляхом провітрювання та за допомогою примусової механічної вентиляції. Відомості про дану подію 17.11.2020 зареєстровані в ITC ІПНП Уманського ВП ГУНП за № 12116. Арештований [PERSON] , у категоричній формі відмовився надавати пояснення поліцейським ITT № 2 ГУНП з приводу вчинення ним протиправних дій. Опитані т.в.о. начальника ITT № 2 капітан поліції [PERSON] , старший інспектор-черговий ITT № 2 лейтенант поліції [PERSON] , інспектор ITT № 2 капітан поліції [PERSON] , помічник чергового-чергової частини ITT № 2 старший сержант поліції [PERSON] , поліцейський ІТТ № 2 капрал поліції [PERSON] , пояснили, що 17.11.2020 року несли службу по охороні затриманих і взятих під варту осіб в ІТТ № 2 ГУНП, близько 17.30 год. плановим етапом з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» до ІТТ № 2 ГУНП прибули утримувані особи. Під час розміщення до камерного блоку арештований [PERSON] вступив у суперечку з черговим нарядом, провокував конфлікт, відмовлявся виконувати законні вимоги поліцейських ІТТ. [PERSON] поміщений до камери № 2. В цей час черговий наряд ІТТ знаходився в межах камерного блоку та займався прийманням і розміщенням інших утримуваних осіб, які були доставлені конвоєм з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор». Близько 18.10 год. постовий помітив, що з камери № 2 йде дим. Діючи відповідно до п. 2.46. та 2.54. інструкції встановив, що [PERSON] , перебуваючи в камері № 2 підпалив матрац ватний свого спального місця, а також відірвав камеру відоспостереження від настінного кріплення та пошкодив її. Відповідно до п. 16.17. Інструкції постовий ІТТ подав відповідний сигнал та з дотриманням заходів безпеки відповідно до інструкції силами чергового наряду локалізували тління за допомогою наявного вогнегасника, задимлення приміщення усунуто шляхом провітрювання та за допомогою примусової механічної вентиляції. 20.11.2020 року [PERSON] відконвойовано до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор». Згідно ст. 17 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», п. 7.1. «Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України», затвердженої наказом МВС України № 60 ДСК від 20.01.2005 особи, що знаходяться в ІТТ, несуть матеріальну відповідальність за заподіяну під час тримання шкоду в розмірах, установлених чинним законодавством України. Відповідно до довідки УФЗБО ГУНП від 14.12.2020 № 1353/29/02-2020 пошкоджене майно, а саме відеокамера кольорова у вандалозахисному корпусі з кріпленням SLK-W600, інвентарний номер 11130184089/15, первісною вартістю 600,00 грн. та матрац ватний 70/190, інвентарний номер 11142101046/47, первісною вартістю 167,90 грн. перебуває на балансі ГУНП в Черкаській області. Таким чином, [PERSON] спричинив матеріальні збитки ГУНП в Черкаській області на загальну суму 767,90 грн. Вина [PERSON] щодо пошкодження відеокамери та матраца ватного підтверджується поясненнями капітана поліції [PERSON] , капітана поліції [PERSON] , лейтенанта поліції [PERSON] , старшого сержанта поліції [PERSON] , та капрала поліції [PERSON] (а.с. 17-21); копією акту про пошкодження майна в ІТТ №2 ГУНП в Черкаській області від 17.11.2020 року та довідкою до акту про пошкодження майна від 18.11.2020 року №465/38/02/02-2020 (а.с. 26-27). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. За змістом ст. 1166 ЦК України, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до ст. 1192ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення ушкодженої речі. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи встановлені у справі обставини та зазначені норми права, суд дійшов висновку, що існують всі підстави для задоволення позову, оскільки позивач надав належні та допустимі докази того, що зазначена відеокамера знаходиться на балансі в Головному управлінні національної поліції в Черкаській області, що підтверджується довідкою заступника начальника УФЗБО від 14.12.2020 року №/353/29/02-2020 (а.с. 24) представник позивача надав суду докази прошкодження [PERSON] , відеокамери та матраца ватного. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт заподіяння йому шкоди відповідачем та розмір заподіяної шкоди становить 767,90 грн. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, або вказували б на їх помилковість чи неправильність, а відтак суд приймає вищевказані докази як належні та допустимі. При цьому судом враховується, що розмір завданих збитків відповідачем не оспорювався. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення реалізації права позивача на відшкодування шкоди, завданої внаслідок протиправних дій відповідача на підставах, передбачених законом та стягнення з [PERSON] , матеріальної шкоди в сумі 767,90 грн., на користь позивача завданої майнової шкоди, тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved