Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Представник позивача Духота І.В. в інтересах позивача 04.08.2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. За змістом позову, 31.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №005-07070-311011, банком виконані зобов'язання, шляхом відкриття карткового рахунку №[NUMBER] в національній валюті України - гривні, із встановленням ліміту кредитної лінії у розмірі 100000,00 грн. та на день укладання кредитний ліміт становить 5000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах загального ліміту, без укладення додаткової угоди. Відповідач скористався кредитною лінією, але у порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 19.05.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 6929,63 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 3203,29 грн., простроченого тіла кредиту в розмірі 1180,73 грн., заборгованості за комісіями в розмірі 2545,61 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. та судові витрати, сплачені при пред'явленні позову. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно позовної заяви, просить розглядати справу за відсутності представника, підтримуючі заявлені вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду (22.09.2014 року, 12.11.2014 року) повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, підтвердженою перед відкриттям провадження у справі, що вбачається з поштових повідомлень в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, розглянувши справу за відсутності учасників процесу. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Ч.1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Ст. 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Крім того, нормою ч.4 ст. 631 ЦК України врегульовано, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Так, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 31.10.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є позивач (копія статуту, а.с. 9) та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER], був укладений кредитний договір №005-07070-311011 (а.с.3-4). Банк на виконання взятих за Договором зобов'язань, відкрив відповідачу картковий рахунок №[NUMBER] в національній валюті України - гривні (п.1.2 договору, а.с.3). Згідно п.1.3. договору, банк надає клієнту кредит шляхом відкриття кредитної лінії в загальному розмірі 100000,00 грн., та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 грн., кредитування рахунку здійснюється протягом 364 календарних днів, кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами, не потребує підписання додаткових угод (п.1.5 договору, а.с.3). Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 19.05.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 6929,63 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 3203,29 грн., простроченого тіла кредиту в розмірі 1180,73 грн., заборгованості за комісіями в розмірі 2545,61 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с.8). Вимоги про стягнення пені позивачем не заявлено. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує суттєві умови щодо дотримання порядку та строків сплати кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та підлягають задоволенню. За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 243,60 грн. що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи.

Outcome: approved