Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 16608,02 грн. за кредитним договором №б/н від 19.03.2012 року., яка складається з наступного: 4364,15 грн. заборгованість за кредитом; 9354,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1622,45 заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 767,05 грн. штраф (процентна складова), а також судові витрати\~ у розмірі 1378,00 грн., посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору №б/н від 19.03.2010 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 4400,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверждженими наказом № СП-2010-256 від 6.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України., згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. 2 При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбаченим цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2015 року має заборгованість у розмірі 16608,02 грн., яка складається з наступного: 4364,15 грн. заборгованість за кредитом; 9354,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1622,45 заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 767,05 грн. штраф (процентна складова).. [PERSON], мати [PERSON], в його інтересах подала зустрічний позов, в якому просила визнати недійсним договір кредиту № б/н від 19.03.2012 року на суму 4400 грн., укладений між [PERSON] та публічним акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк»; призначити судово-психіатричну експертизу щодо [PERSON]; стягнути з відповідача на свою користь 10000,00 грн., переплачених за недійсним кредитним договором. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказала, що [PERSON] є її сином, який є інвалідом дитинства 2 групи у звязку із психічним захворюванням. Рішенням Купянського міськрайонного суду від 30.01.2014 року він був визнаний недієздатним у звязку з розумовою відсталістю з дитинства. 19 березня 2012 року [PERSON] уклав договір про надання банківських послуг №б/н від 19.03.2010 на суму 4400,00 грн. Позивач також зазначає, що укладаючи правочин, її син був психічно хворим у звязку із розумовою відсталістю з дитинства, а також те, що вказана обставина є підставою для визнання договору недійсним. Представником позивача за первісним позовом, [PERSON], були надіслані заперечення на зустрічний позов, у яких він просить відмовити в задоволенні зустрічного позову, посилаючись на те, що рішенням Купянського міськрайонного суду від 30.01.2014р. [PERSON] був визнаний недієздатним. Разом з цим, згідно дати набрання судовим рішенням законної сили, на момент оформлення кредитного договору позичальник був дієздатним. Крім того, представник позивача вказує, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписувалася повнолітньою, дієздатною особою. Також у своїх запереченнях [PERSON] вказує, що відповідач активно користувався банківським продуктом, знімаючи готівку та регулярно вносив кошти на погашення заборгованості, останній з яких був 25.01.2014р., отже розумів і прийняв покладені на нього обовязки за кредитним договором. Крім того, представник позивача зазначає, що доказів того, що грошовими коштами заволоділи треті особи немає. Представник позивача вказує, що за період з моменту ухвалення рішення про визнання [PERSON] недієздатним відповідачем не вносилися кошти на погашення заборгованості, у тому числі 10000,00 грн., які просить стягнути представник відповідача [PERSON] В судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.224 ЦПК України, не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Належним чином повідомлений [PERSON] та його опікун - [PERSON], у судове засідання не зявились. В судові засідання призначені на 15.03.2016р., 4.04.2016р., 27.04.2016р., 19.05.2016р., 04.07.2016р., 04.08.2016р., 31.08.2016р., 04.10.2016р., 27.10.2016р., 25.11.2016р., належним чином повідомлені, [PERSON] та його опікун - [PERSON], також не зявлялися. Судові повістки надсилалися відповідачу відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому 3 законом порядку та були отримані матірю [PERSON], [PERSON]. Як зазначено у ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обовязки. Таким чином, явка до суду є процесуальним обовязком\~\~сторін. Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України, права, свободи та інтереси осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Як вказано у ч.3 ст. 42 ЦПК України, \~повноваження представника сторони, яка бере участь у справі, мають бути посвідчені рішенням про призначення опікуном. Відповідно до рішення Купянського міскьрайнного суду від 30.01.2014 року, опікуном відповідача є його мати, [PERSON]. Суд вважає, що [PERSON], яка є опікуном [PERSON], була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи що в суді розглядається цивільна справа, де [PERSON] є відповідачем, і не зявлялась до суду з метою уникнення цивільно-правової відповідальності у кредитних відносинах. При таких обставинах суд вважає необхідним розглядати справу заочно, оскільки неодноразове відкладення розгляду справи може потягнути за собою порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом своїх прав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19.03.2012р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом, відповідач [PERSON] станом на 30.11.2015 року має заборгованість у розмірі 16608,02 грн., яка складається з наступного: 4364,15 грн. - заборгованість за кредитом, 9354,37 грн. - заборгованість за процентами, 1622,45 грн. - комісія, в тому числі нарахована комісія, 1267,05 грн. - заборгованість по судовим штрафам(а.с.4-5). Як вказано у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач погодився з тим, що підписана анкета-заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, Відповідач також підтвердив, що ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, зобовязується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку, не планує укладати угод про доручення третіх осіб та в інтересах третіх осіб. У разі появи такої особи(контролера), зобовязується повідомити про це банк(а.с.6). На а.с.9-32 міститься (мовою оригіналу) «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг, утверждённых приказом от 6.03.2010 г. № СП-2010- 256. Позивач має всі правовстановлюючі документи - довідку з ЄДРПОУ, банківську ліцензію, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, та Статут (а.с.35-37). На а.с.69 міститься рішення Купянського міськрайонного суду від 30.01.2014 року, відповідно до якого [PERSON], [INFO], інвалід дитинства ІІ групи внаслідок психічного розладу, визнаний недієздатним, а [PERSON], [INFO] призначена опікуном над [PERSON], [INFO]. Дата набрання рішенням законної сили - 11.02.2014 року. 4 На а.с. 82-88 містяться (мовою оригіналу) «виписки по лицевому счету» [PERSON], з яких вбачається, що з карткового рахунку здійснювались транзакції по видачі готівки, покупки товарів, та оплати житлово-комунальних послуг. Крім того, регулярно вносились кошти на погашення заборгованості за кредитом, останнє внесення коштів було здійснено 25.01.2014р. поповненням суми через термінал. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки при вирішенні питання про визнання [PERSON], недієздатним вже була проведена судово-психіатрична експертиза, про що зазначено в рішенні Купянського міськрайонного суду від 30.01.2014 року, суд не вважає доцільним проводити вищевказану експертизу повторно. Відповідно до ст. ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частин 1 та 3ст.203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч.1ст.225 ЦК України,правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. При таких обставинах суд доходить до висновку, що відповідач на час укладення договору вважався дієздатним та отримав від позивача кредит у розмірі 4400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, його банківська картка була активною, з неї проводилися транзакції, в тому числі, для погашення заборгованості за кредитом до 30.01.2014 року, а саме, до ухвалення рішення про визнання його недієздатним. Після цього відповідач не виконував свої зобовязання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість з урахуванням заборгованості за кредитом, заборгованості по процентах за користування кредитом, заборгованості по комісії за 5 користування кредитом, заборгованості по судовим штрафам, у сумі, яка складає 16608,02 грн.. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з цим, суд вважає необґрунтованими доводи зустрічного позову щодо недійсності кредитного договору з підстав, передбачених ч.1ст.225 ЦК України, виходячи із наявних і досліджених у справі вищевказаних доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких належить судовий збір. Сума сплаченого позивачем судового збору складає 1378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №PROM2B2Z07 від 12.01.2016 р. (а.с.1).

Outcome: approved