Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Представник заявників звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дітей [PERSON] та [PERSON] , які народились в м. Сімферополь, АР Крим [INFO] . Мати [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Батько- [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Заява обґрунтована тим, що 20 листопада 2009 року між заявниками: [PERSON] та [PERSON] в м. Ялті АР Крим було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. [INFO] в м. Сімферополь, АР Крим у подружжя народились два сина, - [PERSON] (рос.- [PERSON] ) , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 29 жовтня 2019 року та лікарське свідоцтво про народження та [PERSON] (рос.- [PERSON] ), про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 29 жовтня 2019 року та лікарське свідоцтво про народження . На даний час сім`я заявників проживає в АР Крим, м. Ялта. За бажанням та необхідністю сім`я хотіла мати можливість виїздити в будь-яке місце на території та за межами України. У зв`язку з вище викладеним, на сьогодні відсутність свідоцтва про народження дитини породжує для членів сім`ї заявників негативні наслідки, що полягають в обмеженні свободи пересування. Наразі постала проблема з визнанням державою Україна факту народження дитини для отримання свідоцтва про народження. На підставі наявних документів, у здійсненні реєстрації народження дітей органами реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя було відмовлено у реєстрації актів цивільного стану про народження, у зв`язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів виданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні. Таким чином, видані органами на території АР Крим документи про народження засвідчують факт народження громадян [PERSON] та [PERSON] в певний час, а саме [INFO] . Проте, вище перелічені документи не є підставою для реєстрації народження [PERSON] та [PERSON] , органом державної реєстрації актів цивільного стану за правилами ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що у свою чергу створює перешкоди та робить неможливим вільне перетинання для дитини адміністративного кордону з АР Крим та порушує гарантовану державну свободу пересування. Отже, з метою відновлення втрачених та забезпечення своїх прав та законних інтересів на території України і подальшого визнання державою Україна факту народження дитини, постала необхідність звернутись до суду з даною заявою. В судове засідання заявники не з`явились. В заяві про встановлення факту народження дітей представник заявників адвокат Власова Я.М. просила розглядати справу за її відсутності та у відсутність заявників. Представник заінтересованої особи Вознесенівського районного у м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч.2\~ст. 317 ЦПК України\~справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно до п. 4\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5\~(у редакції\~наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України\~\~25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під\~\~наглядом\~\~лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров`я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за\~\~N1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я\~\~за формою,\~\~встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я (9-2013-п ), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів громадянин України. 20 листопада 2009 року між заявниками: [PERSON] та [PERSON] в м. Ялті АР Крим було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. [INFO] в м. Сімферополь, АР Крим у подружжя народились два сина, - [PERSON] (рос.- [PERSON] ) , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 29 жовтня 2019 року та лікарське свідоцтво про народження та [PERSON] (рос.- [PERSON] ), про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 29 жовтня 2019 року та лікарське свідоцтво про народження. Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Відтак, суд, як виняток, приймає до уваги дані про народження, які зазначені у вищенаведених документах про народження, виданих на окупованій території. При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким\~чином не легітимізує таку владу. Згідно з п. 1\~ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року\~сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. З аналізу\~вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про народження [PERSON] (рос.- [PERSON] )\~серії [NUMBER] \~видане 29\~жовтня 2019\~року та\~лікарське свідоцтво\~про народження\~та свідоцтво\~про народження\~ [PERSON] (рос.- [PERSON] ),\~серії [NUMBER] \~видане 29\~жовтня 2019\~року та\~лікарське свідоцтво\~про народження,\~видані органом, який створений та діє у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно зі\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року. Отже, оскільки заявники не мають можливості надати для реєстрації народження дітей документи, передбачені законодавством України, з метою захисту їх законних прав та інтересів як громадян України, їх дітей, необхідно встановити факт народження дітей [PERSON] та [PERSON] , які народились в м. Сімферополь, АР Крим [INFO] . Мати [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Однак вимоги заявників підлягають задоволенню частково, оскільки суд встановлює лише факт народження дитини певної статі у певної особи. Ім`я ж дитини встановлюється відповідно до\~ст.28 ЦК України. Саме право батьків за їх згодою визначити ім`я дитини при реєстрації її народження в органах РАЦС відповідно до ст.ст.145-147 СК України\~та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, згідно з якими з рішення суду зазначаються в акті про народження лише дані про дату і місце народження дитини. У відповідності до ч.\~4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial