Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. За життя [PERSON] займався приватизацією земельної ділянки площею 1,85 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, розробив проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, відповідно до розпорядження Шевченківської РДА, подав його на затвердження до районної державної адміністрації, визначив межі земельної ділянки, проте, отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку він не встиг та раптово помер. Позивач позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на вищезазначену земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на зазначену ділянку, отже вона змушена звернутися до суду для захисту свого законного права на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача по справі - Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача по справі - Шевченківської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.18). Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер чоловік позивача по справі - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.04.2013 року (а.с.6). Факт того, що позивач по справі являється законною дружиною [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.06.1978 року (а.с.7). Розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації від 02.07.2007 року № 262 [PERSON] було затверджено проект для оформлення прав власності на ділянку площею 1,85 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с.8). За життя [PERSON] займався приватизацією вищезазначеної земельної ділянки, розробив проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, подав його на затвердження до районної державної адміністрації, визначив межі земельної ділянки, проте, в зв'язку з тривалим оформленням документів отримати ні державний акт на право власності на земельну ділянку, ні свідоцтво про право власності він не встиг та раптово помер. Листом № 02-28/1761 від 16.07.2014 року Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, позивачу - жінки померлого, було повідомлено про те, що немає можливості та відповідних повноважень щодо розпорядження землями приватної власності, та рекомендовано звернутися до суду (а.с.11). Листом № 92/01-16 від 10.06.2014 року Шевченківської державної нотаріальної контори позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Так, позивач по справі являється єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка, так як син - [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька - відмовився. Положеннями ст.ст. 1216-1218 Цивільного Кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.ст. 1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про узагальнення судової практику з розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Визнання за позивачем права на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на її ім'я на вищевказану земельну ділянку не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач на даний час є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, то відповідно за нею можливо визнати право на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. На підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити .

Outcome: approved