Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою про припинення договору поруки № 11275087000/3 від 11.01.2008р. на підставі ст..559 ЦК України у зв'язку із пропуском 6 місячного терміну з моменту виникнення права Банку на вимогу до позивача повернення кредиту достроково. В обґрунтування зазначив, що між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту 11275087000 від 11.01.2008р., з 27.02.2015р. [PERSON] порушила умови договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті. Оскільки з моменту настання права на повернення кредиту достроково банк не звернувся до [PERSON] з вимогою протягом 6 місяців, то, на думку представника позивача, договір поруки має бути припиненим. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутності, надав письмові заперечення, де зазначив, що 15.10.2015р. банк звертався до [PERSON] з вимогою про повернення кредитних коштів, а 16.01.2016р. банк звернувся з позовом до позичальника та поручителя у Ленінський районний суд м.Дніпропетровськ. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту 11275087000 від 11.01.2008р. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки № 11275087000/3 від 11.01.2008р. Відповідно п. 3.1 договору поруки, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за договором кредиту. Згідно п. 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту позичальник зов'язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 11.01.2038р., та відповідно п.1.2 договору поруки поручителю відомий термін виконання основного зобов'язання до 11.01.2038р. На день вирішення спору зобов'язання боржника [PERSON] не припинені, кредит не виплачено, що не заперечувалось представником позивача. З позовної заяви встановлено, що [PERSON] перестала вносити платежі на погашення кредитного договору 27.02.2015р, та у Банку виникло право вимоги до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором достроково, яким банк користується на власний розсуд. Оскільки відповідно п.9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.212р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві. 15.10.2015р. банком було направлено вимогу до [PERSON], яка їм отримана 21.10.2015р. Відповідно п.6.2 договору про надання споживчого кредиту «термін дострокового повернення кредиту та сплати за кредит вважаються такими, що настали,а кредит і плата за кредит є обов'язковим до повернення в сплати в повному обсязі з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення про дострокове повернення кредиту…». В межах 6-місячного терміну після отримання вимоги про повернення кредиту 16.01.2016р. банк звернувся з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитом, що свідчить про відсутність підстав для визнання договору поруки припиненим. Посилання позивача на ч.4 ст.559 ЦК України, згідно якої, якщо строк дії договору поруки не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, та в разі не подання позову протягом одного року від дня укладення договору поруки в разі якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги є помилковим, оскільки банк вчасно звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Outcome: dismissed