Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Представник позивача за первісним позовом звернувся до суду в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти у розмірі 110 000,00 грн., які вона отримала від ПАТ «ЮСБ БАНК» за правочином, який визнано нікчемним. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] 03.07.2015 року відкрила в ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» картковий рахунок № [NUMBER] . 02.10.2015 року на вказаний картковий рахунок були зараховані кошти в сумі 110 000,00 грн., які надійшли від ФІРМА «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП, як повернення поворотної фінансової допомоги. В період з 02.10.2015 року по 08.10.2015 року [PERSON] з свого карткового рахунку № [NUMBER] зняла кошти на загальну суму 56 000,00 грн., а кошти в сумі 54 000,00 грн. їй були виплачені через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як гарантовану державою суму виплат фізичним особам. 24 вересня 2015 року у зв`язку із проведенням ризикової діяльності та невиконанням вимог регулятора Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 631/БТ «Про віднесення ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», зазначеною постановою були встановлені обмеження в діяльності ПАТ «ЮСБ БАНК», а саме: не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. 02.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК», відповідно до якого було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Білу І.В. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ БАНК». В результаті проведеної перевірки було встановлено, що в період до моменту запровадження тимчасової адміністрації - 02.10.2015 року була проведена операція по перерахуванню на рахунок [PERSON] коштів у розмірі 110 000,00 від ФІРМА «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП, як повернення поворотної фінансової допомоги. Тож операція по перерахуванню грошових коштів в сумі 110 000,00 грн. на рахунок [PERSON] було проведено в той же час, коли з 24.09.2015 року Банк був визнаний проблемним та на нього поширювалися обмеження на підставі постанови НБУ № 631/БТ від 24.09.2015 року, якою були встановлені вищезазначені обмеження в діяльності Банку у зв`язку із чим такий правочин було визнано нікчемним згідно рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ БАНК» № 3-ТА від 10.12.2015 року. З огляду на те, що в період з 02.10.2015 р. по 08.10.2015 р. [PERSON] зняла кошти на загальну суму 56 000,00 грн., а кошти в сумі 54 000,00 грн. їй були виплачені через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як гарантовану державою суму виплат фізичним особам, які вона отримала як повернення поворотної фінансової допомоги від ФІРМА «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП, за правочином, визнаним нікчемним згідно рішення ПАТ «ЮСБ - БАНК» N 3-ТА від 10.12.2015 р., тому на думку представника позивача вбачається, що кошти в сумі 110 000,00 грн. [PERSON] зобов`язана повернути Банку, враховуючи вищевказане представник позивача звернувся до суду з відповідною заявою. У зв`язку з тим, що суддя [PERSON] був відсторонений від здійснення правосуддя, справу було передано на повторний перерозподіл відповідно до положення «Про автоматизовану систему документообігу суду». Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було передано на розгляд судді Буран В. М. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2019 року суддя Буран В.М. прийняв до свого провадження вищевказану цивільну справу та призначив до судового розгляду (а.с. 82). Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.11.2019 року зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Мале приватне підприємство фірма «Транзит Ю.С.» про скасування заборгованості за нікчемним правочином та стягнення судових витрат був прийнятий до сумісного розгляду з первісним. Представник позивача за первісним позовом у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої, у зв`язку з віднесенням банку до категорії неплатоспроможних, прибуття представника банку до суду є неможливим. Просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача на позовних вимогах наполягає (а.с. 31). Відповідач за первісним позовом у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, просить задовольнити зустрічний позов та надала до суду відзив в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК». Свої вимоги обґрунтувала наступним, відповідно до заяви між позивачем та відповідачем укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Таким чином, на виконання умов Договору Банком перераховано на особистий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 110000,00 грн., що надійшли від юридичної особи ФІРМА «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП на підставі договору про повернення поворотної фінансової допомоги, тобто грошові кошти у вищевказаному розмірі належали юридичній особі, а не були запозичені у позивача у якості кредиту або іншої позики. Тому на думку представника відповідача банк не має права стягувати дані грошові кошти, як належні йому, так не є кредитором у даній справі, у зв`язку з чим відповідач - не є боржником Банку. Також відповідача не було повідомлено про визнання операції по перерахуванню грошових коштів у сумі 110000,00 грн., як нікчемний правочин. Разом з тим, що позивачем не наведено доказів наявності підстав для визнання нікчемним операції по перерахуванню грошових коштів у сумі 110000,00 грн. з рахунку юридичної особи на рахунок [PERSON] , тому на думку представника відповідача позовна заява ґрунтується на припущеннях, необґрунтованості позовних вимог, невірному тлумаченню законодавчих документів та не підлягає задоволенню. Також представником відповідача по первісному позову було надано до суду зустрічну позовну заяву в якій вона просить скасувати заборгованість за нікчемним правочином та стягнути судові витрати з позивача за первісним позовом. Свої вимоги мотивує наступним, 03 липня 2015 р. [PERSON] подала заяву про відкриття рахунку. ФІРМА «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП та [PERSON] уклали договір про надання поворотної фінансової допомоги від 30 вересня 2015 року. [PERSON] поворотна фінансова допомога надавалась у сумі 110000,00 грн., позикодавець перерахував зазначену суму на поточний рахунок: [NUMBER] , що підтверджується випискою ПАТ «Юніон Стандард Банк». [PERSON] скориставшись платіжною карткою отримала кошти у готівковій формі через банківський автомат, що підтверджується випискою банка. Фонд гарантування вкладів самостійно списав з карткового рахунку 54 857,91 грн. 14.10.2015 року [PERSON] повернула фінансову допомогу у повному обсязі, що підтверджується укладеною додатковою угодою між нею та ФІРМОЮ «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП та відповідною квитанцією. Зобов`язань перед ПАТ «Юніон Стандард Банк» у [PERSON] на теперішній час немає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Мале приватне підприємство фірма «Транзит Ю.С.» надав до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом, проти первісного позову заперечує та просить розгляд справи провести за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено, що 03.07.2015 року до ПАТ «ЮСБ БАНК» звернулась [PERSON] з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим відповідачем за первісним позовом було підписано заяву про відкриття рахунку. Також [PERSON] було підписано заяву за умов якої, вона приєдналась до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 4, 5). Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч. 1 ст. 1067 ЦК України). Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2 ст. 1067 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.4,5). Згідно ст. 633 ЦК України - публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та відкрив рахунок на ім`я [PERSON] Згідно п. 7.1.2. ст. 7 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» - поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. 30 вересня 2015 року між Фірмою «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП та [PERSON] було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги. Згідно п.п. 1 п.1 Договору від 30.09.2015 року Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов`язується повернути її у порядку та на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п.п. 2.1. п.2 Договору від 30.09.2015 року поворотна фінансова допомога надається у національній валюті України в сумі 110 000,00 грн, що є загальною сумою всіх наданих грошових безготівкових та/або готівкових платежів за період 14 календарних днів, з дня першої такої допомоги, без податку на додану вартість. Поворотна фінансова допомога надається на безоплатній основі. Згідно пп. 2.3. п. 2 Договору від 30.09.2015 року зазначено, що Перерахування коштів здійснюється Позикодавцем на поточний рахунок Позичальника та/або готівкою. У пп. 2.4. п. 2 Договору від 30.09.2015 року визначено, що кошти, залучені як поворотна фінансова допомога, надаються для потреб Позичальника на його розсуд, та повинні бути повернені 14.10.2015 року. Відповідно до пп. 2.6. п. 2 Договору від 30.09.2015 року регламентовано, що повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позикодавця в установі банку та/або готівкою (а.с. 54-55). [PERSON] скористалась послугою банку ПАТ «Юніон Стандард Банк», та на її особистий рахунок за умов договору від 30 вересня 2015 року про надання поворотної фінансової допомоги, укладеним між нею та Фірмою «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП, було перераховано грошові кошти у сумі 110 000,00 грн., що відповідає вимогам ст. 1066 ЦК України, відповідно яких за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком та відповідно ч. 1, 2 ст. 1068 ЦК України - банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. 14 жовтня 2015 року між Фірмою «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30 вересня 2015 року. Згідно п. 1 Додаткової угоди 14 жовтня 2015 року Позичальник повернув Позикодавцю грошові кошти в розмирі 110 000,00 грн. що були отримані згідно Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30 вересня 2015 року. Пунктом 2 Додаткової угоди визначає, що даною угодою Сторони підтверджують виконання своїх зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 30 вересня 2015 року в повному обсязі та відсутність претензій, інших грошових (майнових) зобов`язань не має. Таким чином, 14 жовтня 2018 року [PERSON] повернула фінансову допомогу в розмирі 110 000,00 грн., що надавала їй Фірма «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП за допомогою перерахування коштів на рахунок відкритий в установі банку ПАТ «Юніон Стандард Банк» (а.с. 56). Для виконання умов додаткової угоди до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30 вересня 2015 року укладеною між нею та Фірмою «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП, [PERSON] скористалась своїм картковим рахунком № [NUMBER] та зняла кошти у розмірі 56 000,00 грн., а кошти у сумі 54 857,91 грн. були списані з рахунку для виплати гарантованої суми за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як гарантовану державою суму виплат фізичним особам. Дані кошти позивач за первісним позовом хоче повернути, у зв`язку з тим, що 24.09.2015 року Банк був визнаний проблемним та на нього поширювалися обмеження на підставі постанови НБУ № 631/БТ від 24.09.2015 року, якою були встановлені обмеження в діяльності Банку у зв`язку із чим такий правочин було визнано нікчемним згідно рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ БАНК» № 3-ТА від 10.12.2015 року. 24.12.2015 року була прийнята постанова № 939 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк», 28.12.2015 року було прийнято рішення № 241 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк». Що стосується позиції позивача за первісним позовом про визначення операції по перерахунку 110 000,00 грн. на поточний рахунок боржника - нікчемним правочином, так як він здійснений в період коли Банк був визначений проблемним та на нього поширювались обмеження на підставі постанови НБУ № 631/БТ від 24.09.2015 року, суд зазначає наступне. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (Закону № 4452-VI), виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Такі правові висновки вже висловлювались Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16, від 16 травня 2018 року у справі № 910/24198/16, від 4 липня 2018 року у справі № 819/353/16, від 23 січня 2019 року у справі № 761/2512/18 та інших. Окрім того, на підтвердження дійсності договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30 вересня 2015 року укладеного між Фірмою «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП та [PERSON] , представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фірмою «ТРАНЗИТ Ю.С.» МПП надано рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.01.2019 року, відповідно до якого були задоволенні вимоги [PERSON] про визнання дійсним вищевказаного договору (а.с. 108-109). Суд, також погоджується з позицією представника [PERSON] про те, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем за первісним позовом не надано жодного доказу щодо повідомлення відповідача про визнання операції по перерахуванню грошових коштів у сумі 110 000,00 грн. як нікчемний правочин. Так згідно п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показаннями свідків. Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1, ч. 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем за первісним позовом ПАТ «Юніон стандард банк» не доведені ті обставини, на які він посилається, окрім того, ним не заявлялись вимоги про визнання правочину нікчемним, тому у задоволенні позовних вимого про стягнення заборгованості у розмірі 110 000,00 гривень слід відмовити. Зустрічний позов [PERSON] (згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Суворовським районним у м. Одесі ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області від 08.07.2017 року актовий запис № 714(а.с. 100) змінила прізвище на [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Мале приватне підприємство фірма «Транзит Ю.С.» про скасування заборгованості за нікчемним правочином та стягнення судових витрат - задовольнити. У зв`язку з задоволенням позовних вимог [PERSON] , відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» на користь позивача за зустрічним позовом підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 61).

Outcome: approved