Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2013 року у розмірі 22056,92 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 20.11.2013 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Вказуючи на те, що відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 24.11.2015 року перед банком виникла заборгованість у розмірі 22056,92 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору № б/н від 20.11.2013 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на якому відповідачка проставила підпис про те, що вона ознайомлений і згоден з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами» банку, які надані були йому у письмовому вигляді, та чим підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в «ПриватБанку» та що подана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами» складає між сторонами договір про надання банківських послуг. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти вбачається, що банк неодноразово починаючи з 20.11.2013 року змінював кредитний ліміт карти, остання сума якого склала 5000 грн. (а.с.7). При цьому відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з «Памяткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», а також «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а. с. 8). Ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання за кредитним договором № б/н від 20.11.2013 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. Відповідно до п. 6.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно з п. 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. П. 3.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, вставленого банком. Відповідно до п. 9.12 «Умов та правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі повертала кредитні кошти та сплачувала передбачені зазначеним вище кредитним договором платежі, що призвело до виникнення перед банком заборгованості, розмір якої станом на 24.11.2015 року складає 22056,92 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 5354,38 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13126,02 грн., заборгованість за пеню та комісією 2050,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг»: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1026,52\~грн. (а. с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами. З урахуванням викладеного суд вважає, оскільки зобовязання по кредитному договору відповідачем не виконано, то сума заборгованості, що утворилася, підлягає стягненню з нього в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (а. с. 1).

Outcome: approved