Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з 28.09.2010 р. по 19.06.2018 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 19.06.2018 р. позивача було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. [PERSON] розслідування хронічного професійного захворювання від 26.07.2018 р. позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІ ст. токсичної етіології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба ІІ ст. від дії загальної вібрації в формі церебрально-переферичного ангіодистонічного синдрому, вегетативно-сенсорної полі невропатії верхніх та нижніх кінцівок з вегетативно-трофічними порушеннями на кистях та стопах, вторинного попереково-крижового радикуліту у поєднанні з міофіброзом мязів передпліч, двостороннім плече-лопатковим пери артрозом, деформуючим остеоартрозом ліктьових та променево-зап`ясткових суглобів зі стійким больовим синдромом та порушенням функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від дії вібрації та фізичного перенапруження на виробництві. Хронічний субатрофічний ринофаринголарингіт. Захворювання професійне, від тривалої дії виробничого пилу. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму (Основний діагноз). ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., ризик високий (гіпертрофія лівого шлуночка). СН І ст. ЖКХ. Хронічний калькульозний холецистит, ремісія. Остеохондроз, деформуючий спондильоз шийного відділу хребта, протрузії МХД на рівні С3-С7, стеноз хребцевого каналу, вертеброгенна цервікоалгія. (Супутній діагноз). У п. 16 вищезазначеного [PERSON] зазначено, що професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість технологій, неефективність застосування засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці. У п. 17 [PERSON] зазначено, що причинами виникнення професійного захворювання стало перебування в зоні підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, локальної вібрації, несприятливий мікроклімат, важкість і напруженість праці, як того вимагала ст. 6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоровя позивача. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 26.09.2018 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності позивача склала 60 % первинно та встановлено ІІІ групу інвалідності. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача 60000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала і в задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 28.09.2010 р. по 19.06.2018 р. позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», працював за професією коваля на молотах і пресах. [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.07.2018 р. професійне захворювання виникло у звязку з шкідливими умовами праці, недосконалістю виробничих технологій, неефективністю використання засобів індивідуального захисту, тривалого стажу роботи в шкідливих умовах праці (п. 16); причини професійного захворювання перебування в зоні підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, локальної вібрації, несприятливий мікроклімат, важкість і напруженість праці [PERSON] № 638 огляду медико соціальною експертною комісією від 26.09.2018 р. [PERSON], [INFO], пройшов огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та йому було встановлено 60 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання та встановлено ІІІ групу інвалідності. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Зважаючи на те, що професійне захворювання [PERSON] отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на його стан здоровя від чого він зазнав моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. З огляду на викладене, відповідно до розяснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 60000 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial