Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що їх спільна із відповідачем дочка-Майструк [PERSON], [INFO], навчається на 3-му курсі денної форми навчання за напрямком підготовки «Психологія» у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського на комерційних засадах. На навчання щомісяця витрачаються кошти на придбання канцтоварів, проїзд до місця навчання, харчування, проживання у гуртожитку. Також зазначає, що дочка хворіє та потребує систематичного лікування, її заробітна плата є невеликою, тому самостійно неспроможна оплатити процес навчання дочки. Просить стягнути з відповідача аліменти на користь дочки- Майструк А.В. у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, додала, що форма працевлаштування відповідача не є постійною, тому визначила спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач, не заперечуючи вимоги про стягнення аліментів, не визнав визначений позивачем їх розмір, посилаючись на те, що працює за контрактом в ТОВ «Сучасне спеціалізоване обладнання та технології» приймальником молока, контракт укладений на рік, отримує незначну заробітну плату, виплату якої, крім того, затримують, інших доходів немає, тому може сплачувати аліменти в сумі 400 гривень щомісячно. Також зауважив, що після досягнення дочкою повноліття продовжував протягом десяти місяців сплачувати аліменти на її утримання по 380 гривень щомісячно та надавав іншу допомогу грішми. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про народження серії І-БВ № 017436 від 07 жовтня 1996 року, виданого Капустянською сільською радою Новоушицького району, [PERSON] народилася 29 серпня 1996 року та є дочкою [PERSON] та [PERSON]. З договору про навчання на комерційних засадах від 01.09.2013 року та довідки від 28 вересня 2015 року №844 вбачається, що [PERSON] навчається на 3-му курсі денної форми навчання за напрямком підготовки «Психологія» Вінницького державного педагогічного університету імені [PERSON], на комерційних засадах, загальна вартість навчання -36400 гривень, термін навчання- до 30 червня 2017 року. За даними цього ж навчального закладу [PERSON] проживає в гуртожитку Вінницького державного педагогічного університету ім. М.Коцюбинського. Вартість оплати за гуртожиток за 2015-2016 навчальний рік складає 290,00 грн. в місяць. Із заключення ЛКК Новоушицької ЦРЛ вбачається, що [PERSON] має хронічну хворобу. Із довідки Новоушицької селищної ради № 4783 від 28 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO], на її утриманні перебуває її дочка [PERSON] В силу вимог ст.199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим навчанням потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України до таких обставин відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначений обовязок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень зазначених норм СК України предметом доказування у справах цієї категорії є факти походження повнолітніх дітей від відповідача та їх навчання після досягнення повноліття, а також відсутність чи наявність достатнього доходу для покриття витрат на навчання. Як розяснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 р. N 3, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.61 ЦПК України є загальновідомими і не потребують доказування ті обставини, що позивач у звязку із навчанням несе певні витрати на придбання підручників та іншої учбової літератури, канцелярські приладдя, користування інтернетом, транспортні, харчування. Проте представник позивача не надала суду доказів, які б підтверджували щомісячні витрати позивача саме в таких сумах, які зазначені в позові та не довела обставини про можливість відповідача надавати таку допомогу у визначеному нею розмірі. Разом з тим, згідно платіжних квитанцій позивач заплатила в вересні 2015 року за навчання 2275 грн., за гуртожиток 1100 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом у звязку із чим потребує додаткових коштів на своє утримання та навчання. При визначені розміру аліментів суд, відповідно до положень ст. 182 СК України, бере до уваги відомості про стан здоровя та матеріальне становище сторін: відповідач не хворіє, інших утриманців не має, працює за контрактом в ТОВ «Сучасне спеціалізоване обладнання та технології» приймальником молока, контракт укладений на рік, середньомісячна заробітна плата за 6 місяців становить 757,68 грн. Мати позивача [PERSON] не хворіє, інших утриманців не має, працює в Новоушицькій ЦРЛ медсестрою, середньомісячна заробітна плата за 6 місяців становить 14867,44 грн. Сторонами не заперечується, що після досягнення дочкою повноліття відповідач продовжував протягом десяти місяців сплачувати аліменти на її утримання по 380 гривень щомісячно. Судом враховуються і вимоги закону про те, що і мати і батько зобовязані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливість надавати таку допомогу. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, приймаючи до уваги доходи і витрати сторін, форму працевлаштування відповідача, те, що відповідач без відповідного рішення суду продовжував сплачувати аліменти, присуджує аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial