Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 19 грудня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №1476_0671, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 22000 гривень на строк 60 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення зобов'язань за договором відповідач допустив несплату щомісячних платежів, в зв'язку з чим позивач вимагає дострокового повернення кредиту з врахуванням відсотків та штрафних санкцій. Суму заборгованості, що з урахуванням штрафних санкцій склала 24779 грн. 34 коп., та судові витрати в розмірі 1762 грн. просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до правил ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. Згідно зі ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 28 листопада 2018 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 06 грудня 2018 року відповідачем отримано поштове відправлення з копією ухвали про відкриття спрощеного провадження та копією позовної заяви з додатками . Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв'язку з наведеним суд вважає за необхідне розглянути справу, виходячи з вимог ст. 128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 грудня 2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №1476_0671. Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов'язується належним чином використати і повернути в передбачені кредитним договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Згідно із пунктом 2.2. кредитного договору. Кредит надається в загальному розмірі 22000,00 (двадцять дві тисячі гривень 00 копійок) на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18 грудня 2022 року. Пунктом 2.3. кредитного договору визначено, що кредит надається на споживчі цілі. У відповідності до п.п. 2.4.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п'ятдесят шість) процентів річних. Згідно із пунктом 3.2.1. кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий позичальником у банку. Відповідно до п.п. 3.3.1. кредитного договору всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. Згідно із пунктом 3.3.3. кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 366,67 гривень та оплату процентів, нарахованих банком на затишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2017 року. За умовами пункту 4.3. кредитного договору позичальник крім іншого зобов'язаний: - належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов'язання (п.п. 4.3.1.); - у строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором (п.п. 4.3.2.); - у випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки (п.п. 4.3.3.); - відповідати всіма власними коштами та майном по зобов'язаннях, що випливають з цього договору (п.п. 4.3.4.). - завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим договором на поточному рахунку. Відповідно до пункту 8.3. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Відповідач допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобов'язання. В порушення умов кредитного договору зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом він не виконав, оскільки не здійснив повернення кредиту та не сплатив у повному обсязі відсотки за користування кредитними коштами у встановлені кредитним договором строки. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору відповідача станом на 17 травня 2018 року загалом відповідачем було погашено 734,31 грн. основного зобов'язання та 1477,24 грн. нарахованих відсотків. Останнє погашення кредиту мало місце 16 березня 2018 року, відсотків - 16 лютого 2018 року. Розрахунки позивача підтверджені розрахунком заборгованості, доданим до матеріалів справи. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до умов кредитного договору сторони погодились, що у разі невиконання позичальником будь-якого зобов'язання, визначеного кредитним договором. Банк має право вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-111 зі змінами та доповненнями, банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою цієї статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 УК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, відповідачем систематично порушувались умови кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту) протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення заборгованості. В підпункті 4.2.1 кредитного договору сторони домовились, що банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому договору. Пунктом 4.2.2 кредитного договору визначено, що банк має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та; або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, відповідно до умов кредитного договору та в силу приписів закону. Позивач має право достроково стягнути з відповідача всю суму заборгованості за кредитним договором по кредиту, процентах та пені в судовому порядку. Станом на 17 травня 2018 року розмір заборгованості відповідача перед банком за договором про споживчий кредит № 1476_0671 від 19 грудня 2017 року становить 24779,34 грн., з яких: 21 265,69 грн. - сума боргу прострочених чергових платежів по кредиту (основний борг); - 3306,31 грн. - загальна сума заборгованості по процентам; - 89,38 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату кредиту - 87,21 грн. загальна сума пені за несвоєчасну сплату процентів; - 8,14 грн. - загальна сума трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості по кредиту за період з 19 грудня 2017 року по 17 травня 2018 року; - 8,42 грн. - загальна сума трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості по процентам за період з 19 грудня 2017 року по 17 травня 2018 року; - 4,02 грн. - загальна сама інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по кредиту за період з 19 грудня 2017 року по 17 травня 2018 року; - 10,17 грн. - загальна сама інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по процентам за період з 19 грудня 2017 року по 17 травня 2018 року; Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Позивач розрахував суму інфляційних нарахувань за прострочення повернення заборгованості по тілу кредиту за період з 19.12.2017 по 17.05.2018. Розрахунок інфляційних нарахувань наведено в розрахунку заборгованості за кредитом. При їх розрахунку позивачем застосовані величини індексів інфляції за даними державної служби статистики України за вказаний період. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1762 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 610 - 612, 634, 639, 1054 ЦК України,

Outcome: approved