Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що [PERSON] , являється спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки (паю) відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР №114106 від 19.02.2004 року, площею 1,50 га., що розташована в межах Чорнокам`янської сільської ради Маньківського району Черкаської області. 18 травня 2000 року померлою був складений заповіт яким вона передавала все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося на день її смерті, і на що вона за законом має право, [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 09.11.2018 року позивач звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Черкаській області з приводу прийняття спадщини за заповітом. Проте у відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, [PERSON] відмовили у переоформленні спадкового майна в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту, що вважає поважною причиною пропуску такого строку. В листопаді 2018 року [PERSON] , випадково дізнався про наявність такого заповіту переглядаючи архівні документи у себе вдома, в зв`язку з чим 09.11.2018 року звернувся з заявою про отримання свідоцтва на відкриття спадщини за заповітом на земельну ділянку площею 1,5 га., в межах Чорнокам`янської сільської ради Маньківського району Черкаської області. 09.11.2018 року постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено через пропуск встановленого законом строку для подання відповідної заяви. Так як [PERSON] , був необізнаний про факт існування заповіту складеного на його користь, про факт смерті спадкодавця а тому, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України дані обставини є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що змушує представника позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача до суду не з`явилися, але згідно письмової заяви просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обємі. Представник Чорнокам`янської сільської ради, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просив справу слухати у його відсутності та визнає позовні вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки (паю) відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР №114106 від 19.02.2004 року, площею 1,50 га., що розташована в межах Чорнокам`янської сільської ради Маньківського району Черкаської області. (а.с.13). 18 травня 2000 року померлою був складений заповіт яким вона передавала все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося на день її смерті, і на що вона за законом має право, [PERSON] . (а.с.18). 09.11.2018 року позивач звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Черкаській області з приводу прийняття спадщини за заповітом. Проте у відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, [PERSON] відмовили у переоформленні спадкового майна в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. (а.с.10,11). Обгрунтовуючи позовні вимоги представник позивача заначає, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту, що на його думку є поважною причиною пропуску такого строку. В листопаді 2018 року [PERSON] , випадково дізнався про наявність такого заповіту переглядаючи архівні документи у себе вдома, в зв`язку з чим 09.11.2018 року звернувся з заявою про отримання свідоцтва на відкриття спадщини за заповітом на земельну ділянку. Суд вирішуючи даний спір керується наступним. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.09.2016 року (Справа №6-1215цс16), за змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того суд зазначає, що при цьому, момент звернення позивача до суду з указаним позовом, при доведеності поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не має правового значення для вирішення даного спору по суті, оскільки відповідно до норми ч.3 ст.1272 ЦК України, визначальним у спірних правовідносинах є встановлення факту поважності причин пропущення спадкоємцем саме шестимісячного строку, встановленого законом для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а не будь-якого іншого строку. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд у даному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через його необізнаність про існування заповіту, а тому за своїм внутрішнім переконанням визнає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих представником позивача достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved