Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] з підстав, що 21.03.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки [PERSON] порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку станом на 31.08.2016 року становить 22533,00 грн., з них: 1592,84 грн. - заборгованість за кредитом, 16191,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1049,23 грн. штраф (процентна складова), тому представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за даним кредитним договором в сумі 22533,82 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви до суду не подавав. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із неприбуттям всіх осіб, судом визнано за можливе розглянути справу в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, і поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Згідно ст. 1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В анкеті - заяві від 21.03.2013 року своїм підписом [PERSON] ствердив, що ознайомлений і згідний з Умови і Привалами надання банківських послуг, Тарифами Банку, і відповідно до цієї заяви ПАТ КБ «ПриватБанком» було надано [PERSON] кредит. Відповідно до розрахунку за кредитним договором б/н від 21.03.2013 року, заборгованість [PERSON] перед банком станом на 31.08.2016 року становить 22533,00 грн., з них: 1592,84 грн. - заборгованість за кредитом, 16191,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1049,23 грн. штраф (процентна складова). Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині стягнення штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1049,23 грн. задоволенню не підлягають. Аналізуючи обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання перед банком за умовами кредитного договору б/н від 21.03.2013 року, внаслідок чого виникла заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. видатки по оплаті судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № PROM5BН0ZE від 15.09.2016 року. На підставі наведеного ст. ст. 526, 527, 530, 549, 612, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial