Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Представник заявників звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини [PERSON], який народився 19 грудня 2017 року у м. Алушта АР Крим, Україна, від батьків: матері [PERSON] , [INFO], громадянки України, батька [PERSON] , [INFO], громадянина України. \~\~В заяві зазначено, що 19 грудня 2017 року [PERSON], перебуваючи у шлюбні з [PERSON], у пологовому будинку м. Алушта народила дитину сина [PERSON], про що їй було видано медична довідка про народження. Заявники через свого представника звернулися до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області з метою зареєструвати свою дитину за вимогами законодавства України, однак отримали відмову через те, що надані документи не відповідають нормам законодавства України. У звязку з викладеним заявники просять у судовому порядку встановити факт народження їхньої дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~ на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено, що 19 грудня 2017 року [PERSON], перебуваючи у шлюбні з [PERSON], у пологовому будинку м. Алушта народила дитину сина [PERSON], що підтверджується доданою до матеріалів справи копією медичної довідки про народження № 448 від 26.12.2017 року. Оцінюючи вказане медичне свідоцтво про народження суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Заявники є громадянами України, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями паспортів громадян України (а.с.4-7). В березні 2014 року територія АР Крим була анексована Російською Федерацією та на території АР Крим було запроваджене законодавство Російської Федерації. Заявники через свого представника звернулися до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області з метою зареєструвати свою дитину за вимогами законодавства України, однак отримали відмову у звязку з тим, що надані ними документи не відповідають нормам законодавства України. Згідно з ч.1, 2, 4 \~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна\~реєстрація\~народження\~дитини проводиться\~з одночасним визначенням її походження та присвоєнням\~їй\~прізвища, власного\~імені\~та\~по\~батькові.\~Походження дитини визначається відповідно до\~Сімейного кодексу України. Державна\~реєстрація\~народження\~дитини\~проводиться\~за письмовою\~або усною\~заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження\~дитини\~проводиться\~за місцем\~проживання\~батьків\~чи\~одного\~з них,\~то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому\~записі\~про\~народження\~може бути\~визначене\~фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою\~для проведення державної реєстрації народження дитини\~є\~визначені\~центральним\~органом\~виконавчої\~влади,\~що забезпечує\~формування державної політики у сфері охорони здоровя документи,\~що\~підтверджують\~факт\~народження.\~За відсутності документа\~закладу\~охорони\~здоров'я\~або медичної консультаційної комісії,\~що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної\~реєстрації\~актів\~цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з п. 1\~ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року\~сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тому зазначені вище документи, які свідчать про народження дитини, відповідно до положень\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~є недійсними і не створюють правових наслідків. У зв'язку з чим заявники не можуть зареєструвати народження своєї дитини. Згідно зі\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість їхніх вимог щодо встановлення факту народження дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. \~\~\~Відповідно до ч.4\~ст. 317\~ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. \~\~\~\~

Outcome: approved