Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив суд стягнути солідарно з виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради та Комунального підприємства «Рівненський міський трест зеленого господарства» на користь [PERSON] 73 668,77 грн., з яких 63101,77 грн. - відшкодування матеріальної шкоди, 3900 грн. - вартість експертних послуг, 66 грн. - вартість відправки електронного повідомлення про проведення експертизи та 6600 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні представники відповідача Комунального підприємства «Рівненський міський трест зеленого господарства» - Чала Н.О., Савчук І.Д. позовні вимоги позивача не визнали з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просили суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача Виконавчого комітету Рівненської міської ради - Барциковська Т.В. позовні вимоги позивача не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила суд відповідати в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради - Єфіменко О.М. позовні вимоги позивача не визнала з підстав викладених відзиві на позовну заяву, просила суд відповідати в задоволенні позову. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON] , представників відповідача Комунального підприємства «Рівненський міський трест зеленого господарства» - Чалу Н.О., Савчук І .Д., представника відповідача Виконавчого комітету Рівненської міської ради - Барциковську Т.В., представника відповідача Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради - Єфіменко О.М., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, 26 липня 2018 року близько 19 год. 30 хв. в м.Рівне по вул.Віденська, 13 на автомобіль «Opel Insignia» д.н.з. [NUMBER] впало дерево. Внаслідок падіння дерева автомобіль отримав механічні пошкодження. Позивач [PERSON] є власником легкового автомобіля «Opel Insignia» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] . Згідно листа Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції України №92аз/41/30/01-2018 від 14 серпня 2018 року, по факту падіння дерева, яке мало місце 26.07.2018 року по [ADDRESS] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Opel Insignia» д.н.з. [NUMBER] , будь-яких адміністративних протоколів працівниками УПП в Рівненській області ДПП станом на 14.08.2018 року складено не було. По даному факту працівниками УПП в Рівненській області ДПП в складі інспектора роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Іванчука О.Л. та поліцейського роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Вознюка М.С. було відібрано заяву та пояснення, яке в подальшому було передано до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області. Згідно листа ГУ Національної поліції України №1872/000/01-08 від 20 серпня 2018 року, в ході проведення перевірки по факту пошкодження автомобіля 26 липня 2018 року встановлено, що в даній події відсутні ознаки кримінального правопорушення, в зв`язку з чим подальший розгляд звернення припинений. Із листа начальника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради Я.Сахнюка №1009-12-18 від 13 вересня 2018 року на адвокатський запит [PERSON] вбачається, що балансоутримувач зелених насаджень на зеленій зоні по вул . Відінській (трикутник) в районі багатоквартирного житлового будинку №13 Рівненською міською радою на даний час не визначений. Згідно проведеної тендерної процедури закупівлі послуг з озеленення, догляд за зеленими насадженнями на зелених зонах міста Рівного проводить КП «Рівненський міський трест зеленого господарства». Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №27 складеного 31 серпня 2018 року судовим експертом Картавовим Ю.О., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Opel Insignia» д.н.з. [NUMBER] пошкодженого в ДТП 26 липня 2018 року, станом на момент ДТП становить 63101,77 грн. Відповідно до ст.ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Відповідно до ст.ст.1,13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою відносяться парки, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, шляхи, площі, майдани, набережні, прибудинкові території, пляжі, кладовища, рекреаційні, оздоровчі, навчальні, спортивні, історико-культурні об`єкти, об`єкти промисловості, комунально-складські та інші об`єкти у межах населеного пункту. Елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону). Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень поблизу будинку [ADDRESS] . Як зазначено у відзиві на позовну заяву подану до суду представником КП «Рівненський міський трест зеленого господарства» І.Д.Савчук, КП «Рівненський міський трест зеленого господарства» не є балансоутримувачем території та дерев, що ростуть по [ADDRESS] . Свою діяльність щодо благоустрою та догляду за зеленими насадженнями в місті Рівне здійснює на договірній основі. Засновником робіт з благоустрою міста, у тому числі щодо обрізування та знесення дерев є Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради. Як зазначено у відзиві на позовну заяву подану до суду начальником Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради Я.Сахнюк, падніння дерева по [ADDRESS] у м.Рівному, що спричинило пошкодження автомобіля позивача [PERSON] , настало внаслідок непереборної сили. За утримання зелених насаджень в належному стані відповідає спеціально уповноважене на договірних засадах підприємство - КП «Рівненський міський трест зеленого господарства». Як зазначено у відзиві на позовну заяву подану до суду представником виконавчого комітету Рівненської міської ради Т.В.Барциковською, виконавчий комітет Рівненської міської ради є одним з органів міської ради, до компетенції якого не входять організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення: здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тому виконавчий комітет Рівненської міської ради є неналежним відповідачем по справі. Оскільки з наявних матеріалів справи вбачається, що дерево, яке впало на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, тобто його власником є територіальна громада міста, відсутність даних що останнє у відповідності до вимог ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку, в той час як організація роботи з цього питання проводиться органами місцевого самоврядування, суд приходить до висновку, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди слід покласти саме на Рівненську міську раду до відання виконавчого органу якої в силу пп.7 п.«а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належать організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботи з питань благоустрою, а саме щодо обліку зелених насаджень, здійснення їх інвентаризації, проведення періодичних оглядів. Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Відповідно до ч.1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом ст.51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. При цьому, в судовому засіданні представник позивача [PERSON] , клопотань про залучення співвідповідача не заявляв. З врахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд не наділений самостійним правом провести таку заміну чи залучити іншу особу як співвідповідача поза волею самого позивача. Враховуючи, те що КП «Рівненський міський трест зеленого господарства», виконавчий комітет Рівненської міської ради та Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради є неналежними відповідачами у справі, позивачем не заявлено клопотання про заміну первісних відповідачів належним відповідачем, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed