Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовною вимогою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №R53113385732B від 24.01.2013 року в розмірі 33444,54грн. та судові витрати у розмірі 334,45грн.. В обґрунтування позовної заяви, посилаюється на ті обставини, що 07.11.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством із обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір про відступлення права вимоги №071114нв, у відповідності до якого, первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до відповідача, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, укладений з відповідачем. До заборгованості відносяться зобовязання щодо повернення суми кредиту несплаченої станом на день укладення Договору, в тому числі суми повернення яких прострочено, сплати процентів за користування кредитом, сплати сум комісійної винагороди та інші платежі, несплачені на день підписання Договору. Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №071114нв від 07.11.2014р., позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 33444,54грн., що складає: 24260,70грн. заборгованість за основою сумою боргу; 3754,25грн. заборгованість за відсотками; 5429,00грн. заборгованість за комісійною винагородою. На виконання п.3.1.6 Договору про відступлення права вимоги №071114 від 07.11.2014року, згідно ст. ст. 512 -514, 516 ЦК України, відповідачу направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязується сплатити комісійну винагороду, повернути отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та строки, встановлені цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обовязку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені законодавством. Після відступлення ПАТ «ВТБ Банк» позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, та має непогашену заборгованість за кредитним договором №R53113385732В від 24 січня 2013 року. До судового засідання представник позивача не зявився, є належним чином повідомлений, клопотав про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі на підставі наявних в справі доказів. Відповідач, у судовому засіданні, предявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, вказавши, що дійсно має заборгованість по кредитному договору, у визначеному позивачем розмірі, яка виникла через фінансові проблеми, зобовязується сплатити. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши відповідача, врахувавши думку представника позивача, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зобовязання, згідно до ст.509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст.530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст.527 ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24.01.2013 року [PERSON], відповідач у справі, та Публічне акціонерне товариство ПАТ «ВТБ Банк» уклали кредитний договір №R53113385732В, про що свідчить заява на одержання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 30000,00грн., із строком кредитування - 24.01.2016 року, та зобовязанням повернути кредит у повному обсязі до визначеного часу або достроково у випадках, передбачених договором. Згідно п.3.3 договору проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 20% річних, щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і процентів та розрахунку вартості супутніх послуг. Відкрито рахунок №29099010302804 у відділенні «Придніпровське» ПАТ «ВТБ Банк» для сплати позичальником платежів за кредитом, комісійної винагороди, щомісячно, відповідно до графіка комісії винагороди за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту, та без забезпечення зобовязання. Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» свої зобовязання по кредитуванню [PERSON] виконало, що підтверджується меморіальним ордером №31603 від 24.01.2013 року. Договір про відступлення права вимоги №07114нв від 07.11.2014р., визначив нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова агенція з повернення боргів», та за предметом договору первісний кредитор Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором п.2.1. договору. Відповідно до розрахунку заборгованості та листа-повідомлення про відступлення прав вимоги, станом на 14.07.2014 року вих.№000983585, ПАТ «ВТБ Банк» повідомив відповідача про відступлення своїх прав вимоги за кредитним договором №R53113385732В від 24.01.2013р. укладеним між [PERSON] та банком, товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як і повідомив та надав для зарахування платежів, за кредитним договором, банківський рахунок, та суму заборгованості, в розмірі 33444,54грн., в тому числі, 24260,70грн. заборгованість за основою сумою боргу; 3754,25грн. заборгованість за відсотками; 5429,00грн. заборгованість за комісійною винагородою. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, ТзОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги по кредитному договору №R53113385732В від 24.01.2013р., і право звернення до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення існуючої заборгованості, яка в добровільному порядку не була сплачена останнім, після отримання повідомлення про розрахунок заборгованості та повідомлення про відступлення прав за договором. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Стаття 625 ЦК України вказує, що, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З огляду на те, що відповідач визнає розраховану та заявлену заборгованість на суму 33444,54грн., в тому числі, 24260,70грн. заборгованість за основою сумою боргу; 3754,25грн. заборгованість за відсотками; 5429,00грн. заборгованість за комісійною винагородою, за кредитним договором №R53113385732В від 24.01.2013р., суд вважає, що вказана сума підлягає до стягнення у повному обсязі. Враховуючи те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 334,45грн., а саме, сплатив судовий збір (мито), суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільним процесуальним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: approved