Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, завдану зловживанням правом у розмірі 50000,00 грн. та судовий збір сплачений позивачем при подані позовної заяви в розмірі 908,00 грн. В обґрунтування позову, зазначив, що 26 серпня 2020 року позивач звернулась на урядову гарячу лінію, оскільки вичерпала інші можливості захистити свої права та свою власність, адже її сусід під час забою тварин використовує газові балони, які можуть вибухнути, особливо в літню спеку, адже розташовані під відкритим сонцем. Після цього позивача почав цькувати відповідач, погрожуючи зверненням до суду, що він і зробив. Так, відповідач звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області із безпідставним позовом до позивача по даній справі «про стягнення моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації». Позивач по даній справі, хвора, літня жінка повинна була неодноразово приїжджати до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з метою доведення своєї невинуватості. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2021, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.04.2021 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] було відмовлено у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог. Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON] суди виходили з необґрунтованості позову та відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди на його користь. За таких обставин вбачається, що [PERSON] вчинив зловживання правом, подавши безпідставний позов, та в подальшому безпідставну апеляційну скаргу на рішення про відмову у безпідставному позові. В результаті подання [PERSON] безпідставного та необґрунтованого позову, образ життя позивача по даній справі значно змінився. Так, вона, хвора та літня жінка, була вимушена звертатись до адвоката за допомогою, неодноразово приїжджати до суду, чекаючи судових засідань, надавати свої пояснення. Позивачу вкрай важко добиратись до місця слухання справи, до адвоката, адже вона проживає в іншому населеному пункті, вимушена була під час карантину пересуватись громадським транспортом, постійно відчуваючи загрозу захворіти на ковідну хворобу. Завдану їй моральну шкоду позивач оцінює в 50000 грн., виходячи з тих міркувань, що ця сума допоможе їй забути пережиті страждання та відновити звичний образ життя, стане уроком для відповідача, щоб той не вчиняв дії, спрямовані на зловживання правом. Присутній в судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі. Присутня в судовому засіданні представник відповідача, заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавши суду відзив, в якому зазначила про необґрунтованість позовних вимог. Ухвалою суду від 05.08.2021 провадження по справі відкрито, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Одночасно судом, за клопотанням представника позивача витребувано з архіву Криворізького районного суду Дніпропетровської області, цивільну справу № 177/1191/20, для огляду в судовому засіданні, з матеріалів якої можна встановити скільки разів [PERSON] , відвідувала суд в тій справі та скільки часу витрачено. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до матеріалів цивільної справи 177/1191/20, 21.09.2020, представник позивача - адвокат Маленька Л.І. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] , уточнивши який просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 46000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої поширенням недостовірної інформації про позивача та 2197 грн. судових витрат. В обґрунтування позову вказувала, що 26.08.2020 [PERSON] звернулася на урядову гарячу лінію та повідомила неправдиву інформацію, що паплюжить честь, гідність та ділову репутацію позивача. Так, відповідач порушуючи питання дотримання громадського порядку сусідами, повідомила, що нібито [PERSON] приймає участь у функціонуванні нелегальної бійні, порушує санітарні норми і здає м`ясо свиней без лабораторного обстеження в кафе «Біля млина». [PERSON] у зверненні ставила питання про перевірку діяльності [PERSON] та просила вжити заходів для припинення діяльності несанкціонованої бійні за адресою: [ADDRESS] . В позові вказано, що повідомлена інформація є неправдивою, паплюжить честь, гідність та ділову репутацію позивача, при цьому стала відома голові обласної державної адміністрації [PERSON] та посадовцям Криворізької РДА, а також щонайменше трьом особам - членам комісії, які складали акт комісійного обстеження зазначеного у зверненні домоволодіння, згідно якого викладені у зверненні обставини не підтвердилися. Представник позивача стверджувала, що поширена [PERSON] інформація порушила права позивача, у зв`язку з чим він змушений звертатися до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, яку здобував все своє життя, власною працею. Вважала, що єдиним, виключним способом захисту порушеного права позивача є відшкодування моральної шкоди в розмірі 46000 грн., яка визначається з розрахунку 1000 грн. за 1 рік бездоганної трудової діяльності позивача. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2021 (справа № 177/1191/20 а.с.90-93), в задоволення позовних вимог [PERSON] , відмовлено в повному обсязі. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.04.2021, рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2021 - залишено без змін (справа № 177/1191/20 а.с.112-114). В своєму позові позивач посилається на те, що в результаті подання [PERSON] безпідставного та необґрунтованого позову, образ її життя значно змінився. Так як вона, хвора та літня жінка, була вимушена звертатись до адвоката за допомогою, неодноразово приїжджати до суду, чекаючи судових засідань, надавати свої пояснення, у зв`язку із чим останній завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 50000,00 грн. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди; Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3, 4 постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Однак, [PERSON] на підтвердження завдання їй моральної шкоди, не надала жодних доказів, які б підтверджували зазначені обставини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] реалізував своє право, передбачене ст. 4 ЦПК України щодо звернення до суду за захистом своїх цивільних прав, в той час як позивачем не доведено спричинення їй моральної шкоди, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають залишенню без задоволення. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed