Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Корой І.Д. звернувся до суду із зазначеною заявою, у якій просить становити факт родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] в селі Перехрестове Захарівського району Одеської області, та його онуком [PERSON] , який народився [INFO] в селі Перехрестове Фрунзівського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті діда відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну йому на підставі відповідного державного акту, щодо якої дід залишив заповіт на користь позивача. Відповідачі є спадкоємцями за законом - [PERSON] , як дочка за відсутності встановлення батьківства, а [PERSON] , що проживала зі спадкодавцем більше п`яти років однією сім`єю без шлюбу. Вказує, що прийняв вказану спадщину поданням відповідної заяви до Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, в якій до майна спадкодавця 13 листопада 2019 року була заведена спадкова справа № 225/2019. Зазначає, що у нього відсутнє документальне підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем як онука, яке звільнило б його від обов`язку надання нотаріусу оціночної вартості об`єктів спадщини та сплати від неї податку на доходи фізичних осіб, у зв`язку з чим встановлення цього факту необхідно здійснити у судовому порядку. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити повністю (а.с. 42). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнає і зазначає, що дочка і мати позивача [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , який не пізніше як з 1967 року спільно проживав однією сім`єю без шлюбу та вів спільне господарства з нею, як матір`ю дитини[PERSON] , [INFO] , до її народження, а також спільно виховував та утримав цю дитину, як свою дочку, не менше як по 1982 рік (а.с. 44). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнає і зазначає, що вона при народженні [INFO] мала родове прізвище [PERSON] та є дочкою батьків [PERSON] і померлого [PERSON] , який спільно проживав однією сім`єю без шлюбу та вів спільне господарство з її матір`ю до її народження, а також спільно виховував та утримав її, як свою дочку, до повноліття (а.с. 43). Обидві відповідачки визнають ту обставину, що між померлим [PERSON] та позивачем наявне кровне споріднення як діда та внука. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у випадку неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а ч. 4 ст. 206 ЦПК встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У заявах відповідачів зазначено, що їм відомі наслідки подання заяви про визнання позову, яка є підставою для задоволення позову, проте це визнання не порушує законних прав та інтересів інших осіб. Дослідивши надані позивачем та витребувані за клопотанням його представника докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 197 складеного 27 вересня 2019 року Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] (далі - спадкодавець), помер [INFO] в селі Перехрестове Захарівського району Одеської області (а.с. 7). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 046962, виданого 10 червня 2005 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження від 26.04.2004 року № 180/2004 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010553600045, спадкодавцю належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,90 га з кадастровим номером 5125284200:01:001:0223, розташована на території Перехрестівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] (а.с. 8). Заповітом, посвідченим 21 січня 2016 року за реєстром № 5 секретарем Перехрестівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, спадкодавець зазначену земельну ділянку заповідав позивачу (а.с. 9). У свідоцтві про народження [PERSON] , виданому на підставі запису за № 6 складеного 21 лютого 1969 року Перехрестівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, вказано, що вона народилась [INFO] в селі Унтилівка Фрунзівського району Одеської області від матері [PERSON] , а у графі «батько» відомості відсутні (а.с. 11). У свідоцтві про укладення шлюбу, виданому на підставі запису за № 19 складеного 28 жовтня 1989 року Перехрестівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, вказано, що [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Унтилівка Фрунзівського району Одеської області, уклала шлюб з [PERSON] після чого їй було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 12). У свідоцтві про народження позивача, виданому на підставі запису за № 38 складеного 15 листопада 1990 року Перехрестівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, його батьками зазначене вказане вище подружжя (а.с. 13). Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, яка була опублікована в газеті «Голос України» від 02.06.2016 року № 101 та набрала чинності з дня, наступного за днем її опублікування - з 03 червня 2016 року, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. Відповідно до п. 15 ч. 1 і п. 15 ч. 3 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, утворено в Одеській області Роздільнянський район (з адміністративним центром у місті Роздільна) у складі територій, зокрема, Затишанської селищної, Захарівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також ліквідовано, зокрема, і Захарівський район. У спадковій справі № 225/2019 заведеній до майна спадкодавця 13 листопада 2019 року Захарівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, крім зазначених вище заповіту і свідоцтва про смерть спадкодавця, про народження та шлюб позивача та відповідачки [PERSON] , наявні наступні документи - заява позивача від 13.11.2019 року про прийняття спадщини спадкодавця за його заповітом; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про відсутність актового запису про шлюб спадкодавця; витяг з Реєстру про народження [PERSON] , в якому відомості про батька відсутні, а заявником був спадкодавець (а.с. 45-65). У витягах з погосподарських книгах Перехрестівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області містяться наступні відомості: за 1967-1969 роки за особовим рахунком № [NUMBER] господарства колгоспників колгоспу «Україна» в селі Унтилівка, за якими до складу голови господарства [PERSON] , 1931 р.н., входили дружина [PERSON] , 1937 р.н., та діти - [PERSON] , 1965 р.н., і [PERSON] , [INFO] ; за 1971-1973 роки за особовим рахунком № [NUMBER] господарства колгоспників колгоспу «Україна» в селі Щастя, за якими до складу голови господарства [PERSON] , 1931 р.н., входили дружина [PERSON] , 1937 р.н., та діти - [PERSON] , 1965 р.н., і [PERSON] , [INFO] ; за 1974-1976 роки за особовим рахунком № [NUMBER] господарства колгоспників колгоспу «Україна» в селі Щастя, за якими до складу голови господарства [PERSON] , 1931 р.н., входили дружина [PERSON] , 1937 р.н., та діти - [PERSON] , 1965 р.н., і [PERSON] , [INFO] ; за 1977-1979 роки за особовим рахунком № [NUMBER] господарства колгоспників колгоспу «Україна» в селі Щастя, за якими до складу голови господарства [PERSON] , [INFO] , входили дружина [PERSON] , [INFO] , та діти - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] ; за 1980-1982 роки за особовим рахунком № [NUMBER] господарства колгоспників колгоспу «Україна» в селі Щастя, за якими до складу голови господарства [PERSON] , [INFO] , входили дружина [PERSON] , [INFO] , та діти - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с. 15-19). За довідкою старости Перехрестівського старостинського округу Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 879 від 03.08.2021 року, [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцем на день його смерті (а.с. 14). Оцінюючи досліджені докази та визначаючи існуючі між сторонами правовідносини, суд виходить з положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК), якими визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1 і 3 ст. 1223). Частина 1 статті 1268 ЦК визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 5 ст. 1268 ЦК встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями Податкового кодексу України визначено наступне: членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені. Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки (п. 14.1.263.); 174.2. Об`єкти спадщини оподатковуються: 174.2.1. за нульовою ставкою: а) об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення; 174.8. У разі спадкування будь-яких об`єктів спадщини, які оподатковуються за нульовою ставкою, оціночна вартість таких об`єктів з метою оподаткування не визначається. В інших випадках отримання доходів у вигляді об`єктів спадщини/дарунків об`єктом оподаткування є оціночна вартість таких об`єктів спадщини/дарунків, визначена згідно із законом. Неможливість для позивача підтвердити документально його родинні відносини зі спадкодавцем, як дідом, викликана відсутністю шлюбу між спадкодавцем і [PERSON] , а також відсутністю відомостей про батька в актовому запису про народження його матері [PERSON] .. Чинним на час народження матері позивача [INFO] законодавством було визначено наступне. Статтями 1 і 2 Закону СРСР від 27 червня 1968 року «Про затвердження Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю» (далі - Основи) було визначено введення в дію цих Основ з 1 жовтня 1968 року, а передбачене статтею 16 Основ правило про судовий порядок визнання батьком дитини особи, з яким мати не перебувала в шлюбі, застосовується щодо дітей, які народилися після введення в дію Основ. Статтею 16 Основ було визначено, що у випадку народження дитини у батьків, що не перебувають у шлюбі, за відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, а також самої дитини по досягненню нею повноліття. Законодавством союзних республік може бути передбачено право звернення до суду із заявою про встановлення батьківства і інших осіб. При встановленні батьківства суд приймає до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Статтею 6 Указу Президії Верховної ради Української РСР від 29 грудня 1969 р. № 2476-VII«Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» визначено, що правила частин другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року. Вказаними частинами другою та третьою статті 53 вказаного Кодексу передбачено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За результатом дослідження описаних у цьому рішенні доказів та визначення згідно закону правовідносин сторін, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, як онуком та дідом, який не заперечується відповідачами і підтверджений наведеними вище записами у погосподарських книгах, а також зверненням спадкодавця за реєстрацією народження матері позивача. На думку суду, вони підтверджують те, що спадкодавець не пізніше як з 1967 року проживав однією сім`єю без шлюбу та вів спільне господарство з [PERSON] , як матір`ю дитини[PERSON] , [INFO] до її народження, а також спільно виховував та утримав цю дитину не менше як по 1982 рік. Зазначені обставини є підставою для встановлення батьківства спадкодавця щодо матері позивача і підтверджують його кровне споріднення за спадкодавцем, як його дідом. Визначаючи наявність підстав для встановлення у судовому порядку факту родинних відносин позивача зі спадкодавцем, суд виходить з положень ч. 2 ст. 315 ЦПК про те, що суд розглядає справи про встановлення факт ів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 2 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» міститься роз`яснення про те, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Оскільки позивач прийняв спадщину за заповітом спадкодавця і набув право на неї, то наявність або відсутність належного документального підтвердження його родинних відносин зі спадкодавцем впливає на покладення на нього обов`язку з визначення вартості об`єктів спадщини та зі сплати податку на доходи фізичних осіб.

Outcome: approved