Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просивстягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за рішенням суду з боржника [PERSON] у розмірі 38278 (тридцять вісім тисяч двісті сімдесят вісім)грн. 86 коп. за виконавчим листом №2-1241 від 13.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх його доходів до досягнення дітьми повноліттята у розмірі 10\~361 (десять тисяч триста шістдесят одна) грн. 02 коп. за виконавчим листом №2-1242 від 19.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з [PERSON]на утримання [PERSON]М.у розмірі 1/8 частки від усіх видів його доходів до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі письмової довіреності та адвокат [PERSON], який діє за договором, не зявились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] та його адвокат [PERSON] не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись згідно чинного законодавства належним чином рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання відповідача та за абонентською скринькою, вказаною адвокатом у своїй заяві про допущення його до участі у даній справі в якості представника відповідача, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові конверти з відмітками «за зазначеною адресою не проживає», «за не запитом», документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від них не надійшли повідомлення про розгляд справи у їх відсутність, відзиву на позов не подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280\~ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. У відділі державної виконавчої служби Енергодарського міського Управління юстиції Запорізької області знаходиться зведене виконавче провадження №48349568, до якого включені наступні виконавчі провадження: 1.Виконавче провадження №45068680 від 15.10.2014 року за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про примусове стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання їх неповнолітніх дітей, які залишилися з матірю, у розмірі 1/3 частина від усіх видів доходу боржника, починаючі стягнення з 27.05.2010 р., що підтверджується документально (Т.1 а.с.7-8). 2.Виконавче провадження №48348409 від 05.08.2015 р за виконавчім листом № 2-1242 від 19.07.2010 році, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про примусове стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі\~1/8 частини його доходів до досягнення їх дитиною [PERSON], [INFO],трирічного віку, починаючі стягнення з 27.05.2010 року по 08.05.2012 р., що підтверджується документально (Т.1 а.с.11-12). Після розлучення у 2010 році позивача [PERSON] з її колишнім чоловіком, [PERSON], останній з вересня 2010 року по вересень 2014 року мешкав на території Російської Федерації, де на підприємстві ЗАТ «Атомтехэкспорт» працював за контрактом в Ірані на будівництві БушерськоїАЕС. З довідки, яку відповідач отримав від сільського голови с. Благовіщенка К-Дніпровського р-ну Запорізької області для предявлення державному виконавцю вбачається, що [PERSON] безробітний та постійно проживає за адресою: [INFO] (Т.1, а.с.87). Як вбачається з відповіді заступника начальника Московського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області від 31.01.2014 року за № 169/03-48 громадянин [PERSON], [INFO], згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] з 25.10.2012 року.Згідно довідки від 11.01.2016 року за № 17 виданої виконкомом Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області громадянин [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (Т.1, а.с.88, 89).Про зміну місця свого перебування, місця роботи та про свої фактичні сукупні доходи [PERSON] колишню дружину та Виконавчу службу України не повідомляв. У звязку з ухиленням відповідача [PERSON] від сплати аліментів на утримання своїх неповнолітніх доньок позивач [PERSON] звернулася до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовом про визначення заборгованості за аліментами присудженими у частці від заробітку. Рішенням суду від 22.11.2016 року вимоги позивача було задоволено та визначено розмір заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з боржника [PERSON] в розмірі 111522,87 грн. за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року та в розмірі 33369,84 грн. за виконавчим листом № 2-1242 від 19.07.2010 року, що підтверджується копією рішення (Т.1 а.с.15-17). 04.05.2017 року позивач [PERSON] та її представник [PERSON] звернулись до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовом про стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за рішенням суду. Заочним рішенням від 24.07.2017 року вимоги позивача було задоволено в повному обсязі та на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 1242 від 19.07.2010 року виданим Енергодарським міським судом Запорізької області у розмірі 10361,02 грн., за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року виданимЕнергодарським міським судом Запорізької області у розмірі 38278,86 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. (Т.1 а.с. 52-53). Не погоджуючись з вищевказаним рішенням відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.07.2017 року, просив його скасувати, посилаючись на той факт, що необхідною умовою для ухвалення заочного рішення є належне сповіщення про час і місце розгляду цивільної справи. Проте, як зазначає, відповідач, судом було порушено цю умову, оскільки жодних повісток про виклик до суду в рамках цивільної справи [PERSON] не отримував, а в матеріалах цивільної справи відсутні докази про належне сповіщення відповідача про час і місце розгляду справи. Як зазначає відповідач, до моменту випадкового ознайомлення з рішенням із Єдиного реєстру судових рішень відповідачу не було відомо про існування оскаржуваного рішення. (Т. 1 а.с. 61-64). Зі свого боку представник позивача та позивач надали заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення в яких просили заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.07.2017 року по справі № 316/606/17 залишити без задоволення посилаючись на те, що відповідач навмисно ухилявся від отримання судових повісток, копії заочного рішення, оскільки неодноразово повідомлявся про розгляд справи, але конверти поверталися до суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання», відповідач був також повідомлений про виклик в судове засідання через оголошення у газеті «Запорізька правда» від 20.07.2017 року,що підтверджується документально. Крім того, представник позивача зазначає, що відповідачем не було надано жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (Т.1 а.с.78-82). Ухвалою від 08.11.2017 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.07.2017 року задоволено. Заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.07.2017 року по цивільній справі № 316/606/17 провадження № 2/316/577/17 за позовом [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позовні вимоги позивача було задоволено у повному обсязі скасовано. Справу призначено до розгляду в загальному порядку та продовжено розгляд справи (Т.1 а.с.94). Після зясування місця реєстрації відповідача [PERSON], а саме за адресою: вул. Мічуріна, 22, с. Мічуріно Камянсько-Дніпровського району Запорізької області ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 19.01.2018 року (виправлена ухвала від 26.01.2018 року) справу передано за підсудністю до Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області (Т.1 а.с.132,136). До початку розгляду справи по суті від представника позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він зазначає, що підставою для звернення позивача до суду з заявою про збільшення позовних вимог є новий розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-1241 від 13.07.2010 року складений у звязку з нововиявленими обставинами головним державним виконавцем Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Запорізької області [PERSON] від 22.11.2018 року за № 18859, яким встановлена нова заборгованість, яка суттєво відрізняється від тієї, яка була врахована у попередньому розрахунку пені у заяві від 03.05.2018 року. Просить стягнути з відповідача [PERSON] пеню за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року (за розрахунком заборгованості від 10.05.2017 року за період з 14.09.2010 року по 31.12.2012 рік) в розмірі 111522 (сто одинадцять тисяч пятсот двадцять дві) грн. 87 коп. згідно з розрахунком пені. Стягнути з відповідача [PERSON] пеню за виконавчим листом № 2-1242 від 19.07.2010 року (за розрахунком заборгованості від 03.04.2017 року за період з 14.09.2010 року по 08.05.2012 рік) в розмірі 33369 (тридцять три тисячі триста шістдесят девять) грн. 84 коп. згідно з розрахунком пені. Стягнути з відповідача [PERSON] пеню за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року (за розрахунком заборгованості від 22.11.2018 року за період з 15.10.2014 року по 31.10.2018 рік) в розмірі 67881 (шістдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн. 14 коп. згідно з розрахунком пені, а всього на загальну суму 212773 (двісті дванадцять тисяч сімсот сімдесят три) грн. 85 коп. (Т. 1\~а.с.228-229) Представник позивача посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів, тому має нести відповідальність, передбачену\~ст. 196 СК України\~та сплатити неустойку (пеню). Відповідно до\~ст.196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до\~ст. 20 СК України\~до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих\~ст. 196 СК України\~позовна давність не застосовується. Пленум Верховного Суду України в своїй\~постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у п. 22 роз'яснив, що передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст. 197 СК\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобовязання боржником. Після порушення боржником свого обовязку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обовязку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+………. +(An х 1% х Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1\~- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1\~- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2\~- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2\~- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An\~- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn\~- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Представником позивача предявлені вимоги про стягнення пені з урахуванням вимог статті 196 Сімейного Кодексу України згідно яких пеня (неустойка) не може перевищувати 100% від загальної заборгованості, тому пеня (неустойка) по заборгованості по аліментам становить за виконавчим\~листом №\~ 2-1241\~від 13.07.2010\~року за\~період з 14.09.2010 року по 31.12.2012 рік) в розмірі 111522,87 грн., за виконавчим листом № 2-1242 від 19.07.2010 року за період\~ з 14.09.2010 року по 08.05.2012 рік) в розмірі 33369, 84 грн., за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року за період з 15.10.2014 року по 31.10.2018 рік в розмірі 67881,14 грн. Отже, пеня за прострочення сплати аліментів за ці періоди складає 212773 грн. 85 грн. Розрахунки проведені представником позивача вірно, але були проведені та подані до суду 04.12.2018 року, тобто до вирішення Запорізьким апеляційним судом питання про визначення заборгованості за аліментами присудженими у частці від заробітку за апеляційної скаргою [PERSON] Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.12.2018 року рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.11.2016 року змінено в частині визначення розміру заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з [PERSON] за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року визначивши його у розмірі 83097,89 грн. замість невірного розміру 111522,87 грн. Решту рішення залишено без змін (Т.1 а.с.244-247). Враховуючи висновки постанови Запорізького апеляційного суду від 18.12.2018 року суд приходить до висновку про стягнення пені в розмірі 184348,87 грн. (83097,89 грн.+33369,84 грн.+67881,14 грн.) замість раніше нарахованої суми 212773,85 грн. Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що відповідач заборгував позивачу аліменти і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідача, а тому вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню в розмірі184348,87грн. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір в сумі 640,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial