Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Денисенко Т.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми авансу, у якому просить: 1. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 85 304,29 грн., серед яких 83 910,00 грн. - сума основного боргу, 303,46 грн. - 3% річних та 1 090,83 грн. - інфляційні збитки. 2. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в загальному розмірі 10 708,00 грн, які включають: судовий збір - 908,00 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи - 9 800,00 грн.. В обґрунтування позову зазначає, що 14.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір, що посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі за №8523. Відповідно до п.1 попереднього договору [PERSON] зобов`язується в майбутньому, в обумовлений в п.5-8 цього договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим договором. Згідно п.1 попереднього договору, об`єктами купівлі-продажу є: нежитлові приміщення першого поверху літ-А3, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , приміщення за номерами[NUMBER] , [NUMBER],[NUMBER], [NUMBER] . Згідно п.5 попереднього договору, за домовленістю сторін, продаж вищевказаного нерухомого майна буде вчинено за 4 251 440,00 грн., що еквівалентно 152 000 доларів США згідно курсу НБУ, встановленому на момент укладення договору, які покупець зобов`язується передати продавцю в момент оформлення основного договору купівлі-продажу, за винятком суми авансового платежу, внесеного у вигляді завдатку за умовою п. 8 цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті за курсом НБУ на момент оплати. За домовленістю сторін укладення та нотаріальне посвідчення Основного договору здійснюватиметься не пізніше 31.12.2020 року у нотаріальній конторі за згодою сторін. Відповідно до п.8 попереднього договору, для гарантії виконання Основного договору й підтвердження цієї угоди, [PERSON] передає [PERSON] в момент підписання цього договору грошову суму, яку сторони встановили як завдаток. Сума завдатку становить 83 910,00 грн., що еквівалентно 3000 доларів США згідно курсу НБУ, встановленому на момент укладення договору. Згідно п.10. попереднього договору, якщо Основний договір купівлі-продажу не буде укладено протягом строку, встановленого в п.5 цього договору, з вини [PERSON] , то останній зобов`язаний протягом трьох календарних днів з дня настання зазначеного строку повернути [PERSON] завдаток, що був отриманий ним за цим договором в подвійному розмірі у відповідності зі ст.571 ЦК України, що має бути підтверджено відповідною розпискою [PERSON] .. Якщо договір купівлі-продажу не буде укладений протягом строку, встановленого в п.5 цього договору, з вини [PERSON] , то завдаток, отриманий [PERSON] за цим договором, у відповідності до ст.571 ЦК України, залишається у [PERSON] .. На виконання умов попереднього договору в момент його підписання [PERSON] передав [PERSON] аванс (завдаток) у розмірі 83 910,00 грн., що еквівалентно 3000 доларів США згідно курсу НБУ, встановленому на момент укладення договору. Проте, у встановлений попереднім договором строк, тобто до 31.12.2020 року включно, основний договір купівлі-продажу укладений не був з вини [PERSON] .. Зокрема, причиною неукладення основного договору став факт передання [PERSON] нерухомого майна, що є об`єктом даного договору, у власність третій особі - ТОВ «Дракаріс (код ЄДРПОУ 43786901, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, внаслідок здійснення відповідачем дій щодо відчуження на користь третьої особи об`єктів нерухомого майна, які були предметом попереднього договору, укладення основного договору стало фактично неможливими. Посилаючись на вимоги ст.ст.629, 635, 546, 570 ЦПК України, зазначає, що оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна, визначеного у попередньому договорі від 14.12.2020, між [PERSON] та [PERSON] укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума в розмірі 83 910,00 грн., що еквівалентно 3000 доларів США згідно курсу НБУ, є авансом, який полягає поверненню [PERSON] .. Враховуючи строк відстрочки повернення суми авансу, за попереднім договором, передбачений п.10 вказаного договору, кінцевим строком повернення суми авансу є 03.01.2021 року включно. В зазначений строк відповідачем зобов`язання виконані не були, грошові кошти не повернуто. 18.01.2021 року з метою досудового урегулювання спору [PERSON] засобом поштового зв`язку на адресу відповідача направлено вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 83 910,00 грн., що еквівалентно 3000 доларів США згідно курсу НБУ, сплачений у якості авансу. Проте відповідача відмовився від отримання вказаної вимоги. Станом на час звернення до суду з даним позовом, зі сторони відповідача, зобов`язання щодо повернення суми авансу за попереднім договором виконано не було, та як наслідок, станом на 16.02.2021 року, існує заборгованість перед [PERSON] в розмірі 83 910,00 грн.. У зв`язку з фактичною відмовою відповідача повернути суму авансового платежу за попереднім договором, позивач просить стягнути з відповідача основної суми боргу в розмірі 83 910,00 грн., 3% річний в розмірі 303,46 грн та 1 090,83 грн. - інфляційних збитків, а також судові витрати. Представником відповідача - адвокатом Шляніною А.О. подано відзив на позов, в якому зазначає, що заявлені вимоги відповідач визнає частково, у розмірі суми авансу - 83 910,00 грн.. Відповідачем не заперечувався обов`язок повернення суми авансу, він не ухилявся від його повернення. Вимогу позивача щодо повернення суми авансового платежу відповідач не отримував, відповідно не мав можливості добровільного виконання зобов`язання. У поштовому відправленні, доданому до позовної заяви не зазначено причини недоставлення адресату. Про наявність вимоги до нього відповідач дізнався отримавши копію позовної заяви. Відповідач виявив готовність до мирного врегулювання спору, оплативши суму авансу у розмірі 83 910 грн. на рахунок позивача що підтверджується відповідної квитанцією про перерахунок грошових коштів на рахунок позивача. В іншій частині вимоги, щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, відповідачем не визнаються, так як за своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні ст.625 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала частково: позовні вимоги в частині стягнення авансу у розмірі 83 910 грн., не підтримує, у зв`язку з поверненням авансу відповідачем у повному обсязі. В частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача позов визнала частково. Визнала вимоги в частині стягнення авансу, зазначивши, що відповідач добровільно перерахував позивачу суму авансу в розмірі 83 910 грн.. В іншій частині позовних вимог просила відмовити, з підстав викладених у позові. Заслухавши доводи сторін, дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір, що посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі за №8523. Відповідно до п.1 попереднього договору [PERSON] зобов`язується в майбутньому, в обумовлений в п.5-8 цього договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим договором. Згідно п.1 попереднього договору, об`єктами купівлі-продажу є: нежитлові приміщення першого поверху літ-А3, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , приміщення за номерами[NUMBER] , [NUMBER],[NUMBER], [NUMBER] . Згідно п.5 попереднього договору, за домовленістю сторін, продаж вищевказаного нерухомого майна буде вчинено за 4 251 440,00 грн., що еквівалентно 152 000 доларів США згідно курсу НБУ, встановленому на момент укладення договору, які покупець зобов`язується передати продавцю в момент оформлення основного договору купівлі-продажу, за винятком суми авансового платежу, внесеного у вигляді завдатку за умовою п. 8 цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті за курсом НБУ на момент оплати. За домовленістю сторін укладення та нотаріальне посвідчення Основного договору здійснюватиметься не пізніше 31.12.2020 року у нотаріальній конторі за згодою сторін. Відповідно до п.8 попереднього договору, для гарантії виконання Основного договору й підтвердження цієї угоди, [PERSON] передає [PERSON] в момент підписання цього договору грошову суму, яку сторони встановили як завдаток. Сума завдатку становить 83 910,00 грн., що еквівалентно 3000 доларів США згідно курсу НБУ, встановленому на момент укладення договору. Згідно п.10. попереднього договору, якщо Основний договір купівлі-продажу не буде укладено протягом строку, встановленого в п.5 цього договору, з вини [PERSON] , то останній зобов`язаний протягом трьох календарних днів з дня настання зазначеного строку повернути [PERSON] завдаток, що був отриманий ним за цим договором в подвійному розмірі у відповідності зі ст.571 ЦК України, що має бути підтверджено відповідною розпискою [PERSON] .. Якщо договір купівлі-продажу не буде укладений протягом строку, встановленого в п.5 цього договору, з вини [PERSON] , то завдаток, отриманий [PERSON] за цим договором, у відповідності до ст.571 ЦК України, залишається у [PERSON] .. На виконання умов попереднього договору в момент його підписання [PERSON] передав [PERSON] аванс (завдаток) у розмірі 83 910,00 грн., що еквівалентно 3000 доларів США згідно курсу НБУ, встановленому на момент укладення договору, що сторонами не заперечується. У встановлений попереднім договором строк, тобто до 31.12.2020 року включно, основний договір купівлі-продажу укладений не був з вини [PERSON] причиною неукладення основного договору став факт передання [PERSON] нерухомого майна, що є об`єктом даного договору, у власність третій особі - ТОВ «Дракаріс (код ЄДРПОУ 43786901, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і сторонами по справі також не заперечується. Таким чином, внаслідок здійснення відповідачем дій щодо відчуження на користь третьої особи об`єктів нерухомого майна, які були предметом попереднього договору, укладення основного договору стало фактично неможливими. Також судом встановлено, що відповідно до квитанції №СВ04705892 від 17.03.2021 року, тобто під час судового розгляду, [PERSON] на рахунок [PERSON] повернуто суму авансу за попереднім договором від 14.12.2020 року в сумі 83 910,00 грн.. Факт отримання цих коштів підтверджено в судовому засіданні представником позивача. На час судового розгляду, спір між сторонами існує лише щодо стягнення з відповідача 3% річний в розмірі 303,46 грн та 1 090,83 грн. - інфляційних збитків. З приводу вищезазначених позовних вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другою сторони (кредитора) певні дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань , якщо інше на передбачено договором або спеціальним нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Н є такими винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі частини 2 статті 693 ЦК України. З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень частини 2 ст.625 ЦК України. Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку виконання зобов`язання - укладення основного договору, у відповідача (продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (авансу) є грошовим зобов`язанням, а тому, відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3% річних на підставі частини 2 ст.625 цього Кодексу. В силу положень ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У статті 625 ЦК України, в визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі вили зобов`язань. При цьому, не є такими винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати (авансу). Аналогічна правова позиція викладене Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 22.09.2020 у справі №918/631/19. Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача щодо права позивача як кредитора на нарахування за період прострочення повернення авансового платежу інфляційних витрат та 3% відсотків річних. Як зазначено вище, відповідно до п.10 попереднього договору, обов`язок відповідача щодо повернення суми сплаченого авансового платежу виник у відповідача з 31.12.2021 року - останнього дня строку, в період якого мав бути укладений основний договір купівлі-продажу, але суму заборгованості сплачено відповідачем 16.03.2021 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який є вірним, відповідає обставинам справи та не спростований відповідачем, з відповідача підлягає стягненню 3% річний в розмірі 303,46 грн та 1 090,83 грн. - інфляційних збитків. В іншій частині позовних вимог слід відмовити у зв`язку з поверненням відповідачем позивачу суми авансу в розмірі 83 910,00 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 14,84 грн..

Outcome: partial