Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Представник позивача Гребенюк О.С. у липні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 21.01.2009 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву, а також Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому був збільшений до 27000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі. Натомість позивач вважає, що [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, простроченими відсотками. Станом на 19.05.2020 утворилась заборгованість у розмірі 19733,19 грн., яка складається з 13911,57 грн. - заборгованість тілом кредита; 5821,62 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ураховуючи, що відповідач, не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, представник позивача просить суд стягнути із відповідача на його користь 19733,19 грн. заборгованості за договором та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 14.08.2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.69). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, розрахунок боргу не оспорив, пояснив, що дійсно отримав кредитну картку у 2009 році, якою користувався, але через скрутне матеріальне становище на цей час коштів на погашення заборгованості за кредитом не має. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Відповідно до частини першої статі 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За приписами статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом установлено, що 21.01.2009 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 48). У вказаній Заяві зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, вони складають договір про надання банківських послуг, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Також відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за умовами якого: розмір відсотків за користуванням кредитом на рік становить 2,5 % в місяць (30,0 на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, що має бути сплачений не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним; за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня у розмірі: пеня 1 (базова відсоткова ставка за договором/30 обчислюється за кожен день прострочення кредиту) + пеня 2 (1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується раз на місяць); за несвоєчасне погашення заборгованості більше, ніж на 120 днів передбачений штраф - 500 грн. + 5% від заборгованості (а.с.49). Позивач, обґрунтовуючи позов також посилався на Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи Банку як невід`ємні частини спірного договору. Необхідно зазначити, що Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позову Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Отже, суд дійшов висновку, що зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені у Довідці про умови кредитування від 21.01.2009, який підписав відповідач, що не оспорив під час судового розгляду. З довідки позивача про видані [PERSON] кредитні картки установлено, що відповідач отримав 11 карток, остання з яких з номером [NUMBER] відкрита 09.02.2017 і з терміном дії до 11/20 року (а.с.47). Позивачем [PERSON] 21.01.2009 був установлений початковий кредитний ліміт в розмірі 500 грн., який збільшувався, максимальний розмір ліміту становив 27000 грн. (а.с.46). Відповідач визнав, що користувався кредитною карткою, що підтверджується випискою про рух коштів по кредитним карткам шляхом зняття готівки у банкоматі, оплати товарів, комунальних платежів (а.с.21-45). У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідно до розрахунку, доданого до позовної заяви, відповідач станом на 19.05.2020 року має борг в розмірі 19733,19 грн., яка складається з 13911,57 грн. - заборгованість тілом кредита; 5821,62 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.5-20). З досліджених судом доказів, які не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку, що позивачем повністю доведено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, неналежним його виконанням, унаслідок чого виникла заборгованість. Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення, зобов`язання (стаття 617 ЦК України). Відтак, з урахування викладеного та ураховуючи визнання позову відповідачем, вимоги банку про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 % суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачу у розмірі 1051,00 грн., решту суми слід компенсувати позивачу з держаного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved