Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.03.2010 року відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з ненаданням своєчасно банку коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, відповідач станом на 30.06.2015 рік має заборгованість у розмірі 21236,07 грн., що складається із 4915,70грн. заборгованість за кредитом; 11858,98грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2973,96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором, 500 грн. штраф ( фіксована частина ), 987,43 грн. штраф (процентна складова.) На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 16.03.2010 року в розмірі 21236,07 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього до суду надійшла заява, в якій просив суд справу слухати у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Просив стягнути також 150 гривень витрат, понесених за розміщення оголошення у газеті « Буковина». В судове засідання відповідач не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а саме розміщенням оголошенням про виклик до суду в регіональній газеті . З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається інформованим про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі наявні достатні матеріали про їх права та взаємовідносини . Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; - договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України); - ст.1048 ЦК України, з якої вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. - ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. - ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом досліджено матеріали справи, а саме : - розрахунок заборгованості відповідача перед банком станом на 16.03.2010 рік. /а.с.4-5/. - заява [PERSON]Д./а.с.6/; -умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» ( а.с.9-32). Судом встановлено, що [PERSON] , порушивши умови кредитного договору б/н від 16.03.2010 року , утворив заборгованість за цим договором в розмірі 21236,07 грн., що складається із 4915,70грн. заборгованість за кредитом; 11858,98грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2973,96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором, 500 грн. штраф ( фіксована частина ), 987,43 грн. штраф (процентна складова.) Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідачки, витрати позивача по зверненню до суду . Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи той факт, що відповідач надав свою згоду з умовами та тарифами, запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» та належно не виконав свої договірні зобовязання,

Outcome: approved