Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення переплати бюджетних коштів, в обґрунтування якої зазначив, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , звернувся 15.04.2016 року до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради з заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 18.04.2016 року відповідач звернувся до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідачу було призначено допомогу: з 18.10.2016 року по 17.04.2017 року у розмірі 884,00 грн. щомісячно, з 28.04.2017 року по 27.10.2017 року - 884,00 грн. щомісячно, з 27.10.2017 року по 26.04.2018 року - 884,00 грн. щомісячно; з 25.04.2018 року по 24.10.2018 року - 1000,00 грн. щомісячно. Останнє звернення відповідача до установи уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» з заявою щодо призначення допомоги відбулося 29.10.2018 року. При перевірці інформації, наданої відповідачем в заявах щодо відсутності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, було з`ясовано, що відповідач 29.05.2018 року став власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, згідно з п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зміни до якого були внесені Постановою КМУ № 370 від 31.05.2017 року, яка набрала чинності 03.06.2017 року, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, яке розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Оскільки м. Київ не відноситься до вищезазначених населених пунктів, відповідач не має права на отримання щомісячної адресної допомоги. Враховуючи викладене, у призначенні допомоги за заявою відповідача від 29.10.2018 року було відмовлено рішенням управління від 08.11.2018 року. Позивачем було зроблено розрахунок надміру виплачених коштів за період з 01.06.2018 року по 24.10.2018 року, сума яких складає 4774,19 грн., у зв`язку з тим, що за вказаний період відповідач не мав права на отримання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у зв`язку з наданням недостовірної інформації. Добровільно зазначена сума коштів відповідачем не була повернута, у зв`язку з чим позивач просив стягнути на його користь з відповідача зазначену суму коштів, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, від відповідача також надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання ним позовних вимог. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Згідно довідки від 15.04.2016 року № 1422015160 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , фактичне місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач [PERSON] звертався до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради з заявами для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зобов`язався повідомляти управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги (а.с. 37, 28, 22, 16). Допомога відповідачу призначалася: з 18.10.2016 по 17.04.2017 - 884,00 грн. щомісячно; з 28.04.2017 по 27.10.2017 - 884,00 грн. щомісячно; з 27.10.2017 по 26.04.2018 - 884,00 грн. щомісячно; з 25.04.2018 по 24.10.2018 - 1000,00 грн. щомісячно (а.с. 33, 29, 25, 17). Рішенням Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 08.11.2018 року [PERSON] не було призначено допомогу переміщеними особам на проживання у зв`язку з тим, що сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО (а.с. 9). Згідно розпорядження від 12.11.2018 року гр. [PERSON] було закрито о/р 606175 з 01.06.2018 року згідно п. 6 ПКМУ від 01.10.2014 р. № 505, допомогу виплачено включно по 24.10.2018 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 2 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 було затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога). Пунктом 2 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на момент першого звернення відповідача до позивача з заявою та призначення позивачем адресної допомоги відповідачу, було встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно п. 3 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на момент першого звернення відповідача до позивача з заявою та призначення позивачем адресної допомоги відповідачу, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Постановою Кабінету Міністрів України № 370 від 31.05.2017 року «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. № 646» абзац другий пункту 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг було викладено в новій редакції, а саме визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Зазначені зміни набрали чинності 03.06.2017 року. Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради було зроблено запит для отримання відомостей щодо наявності відомостей в Державних реєстрах про нерухоме майно, яке перебуває у власності заявника та членів його родини. Згідно Інформації № 143475335 від 31.10.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, власником нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 14-15). Відповідно до наданої позивачем довідки за період надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01 червня 2018 року по 24 жовтня 2018 року [PERSON] було надмірно виплачено кошти в загальному розмірі 4774,19 грн. (а.с. 39). Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення про відшкодування коштів надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 6). Проте, як зазначив позивач в своїй заяві, відповідачем добровільно сума в розмірі 4774,19 грн. відшкодована не була. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов`язана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на зазначений позивачем розрахунковий рахунок необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі вищевикладеного, Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505,

Outcome: approved