Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення кредитної заборгованості з відповідача [PERSON] в сумі 24058 грн. 54 коп. Відповідач [PERSON] помер 22.01.2017 р., тобто після відкриття провадження у справі, що підтверджується копією актового запису про смерть за № 9 від 23.01.2017 р, складеного виконавчим комітетом Пантаївської селищної ради м.Олександрії Кіровоградської області. Ухвалою суду від 26.09.2017 р. у звязку зі смертю відповідача [PERSON] до участі в справі в якості правонаступника відповідача допущено його матір [PERSON]. Позивач позов мотивує тим, що 25 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], за яким він отримав кредит в сумі 17 841 грн. 60 коп. для придбання товару на строк 36 місяців до 26 червня 2016 року. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП [PERSON]» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, за яким позивач набув права вимоги за кредитним договором №2006429591 до [PERSON] Так як в добровільному порядку відповідач зобовязань по поверненню кредитних коштів не виконав, тому позивач просить стягнути з нього заборгованість по договору кредиту, яка утворилась станом на 11.11.2016 року в сумі 24 058 грн. 54 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 17 841 грн. 60 коп. , відсотки за користування кредитом 2 грн. 06 коп. , комісія за РО - 6 214 грн. 88 коп. В судове засідання представник позивача не зявився , направив заяву з проханням розглядати справу без його участі , позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що після смерті її сина [PERSON] ніякого спадкового майна не має, з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору ніхто не звертався, у т.ч. вона. Інших спадкоємців, крім неї, [PERSON], - немає. Вона та її син [PERSON] до дня його смерті проживали разом в [INFO]. Даний будинок дістався їй у спадок від її чоловіка, [PERSON], про що надала копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2007 р. Крім того зазначає, що її син [PERSON] даний кредит не отримував, він звертався в поліцію з приводу шахрайськи дій. 18.06.2017 р. кримінальне провадження закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Заслухавши відповідачку [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов не підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов»язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], за яким він отримав кредит в сумі 17 841 грн. 60 коп. для придбання товару на строк 36 місяців до 26 червня 2016 року. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП [PERSON]» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, за яким позивач набув права вимоги за кредитним договором №2006429591 до [PERSON] Так як в добровільному порядку відповідач зобовязань по поверненню кредитних коштів не виконав, тому позивач просив стягнути з нього заборгованість по договору кредиту, яка утворилась станом на 11.11.2016 року в сумі 24 058 грн. 54 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 17 841 грн. 60 коп. , відсотки за користування кредитом 2 грн. 06 коп. , комісія за РО - 6 214 грн. 88 коп. 05.01.2015 року позивачем було направлено [PERSON] письмове повідомлення про передачу позивачу права грошової вимоги, а також повідомлення про погашення усієї заборгованості за договором кредиту на протязі 10 днів з дня отримання вимоги. Під час розгляду справи в суді зясувалося, що відповідач [PERSON] помер 22.01.2017 р., тобто після відкриття провадження у справі, що підтверджується копією актового запису про смерть за № 9 від 23.01.2017 р, складеного виконавчим комітетом Пантаївської селищної ради м.Олександрії Кіровоградської області. Згідно відповіді Олександрійської міської державної нотаріальної контори від 02.08.2017 року за № 1625/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.08.2017 р. після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно довідки Олександрійського МБТІ № від 26.07.2017 р. за відповідачем [PERSON] будинок № 23 по вул. Б.Хмельницького (Пархоменко), 23, в селищі Пантаївка м.Олександрії Кіровоградської області не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.07.2017 р. та від 25.09.2017 р. відомості відносно [PERSON] відсутні. Встановлено, що з спадкодавцем на час його смерті за адресою вул. [PERSON] (колишня назва вул. Пархоменко), 23, в сел. Пантаївка м.Олександрії Кіровоградської області була зареєстрована та проживала його мати [PERSON], що підтверджується листом Пантаївської селищної ради м.Олександрії Кіровоградської області від 02.08.2017 р. за №1159/02-21. Ухвалою суду від 26.09.2017 р. було замінено відповідача його правонаступником, матірю, [PERSON] В судовому засіданні відповідачка [PERSON] надала копію постанови Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області від 18.06.2017 р. про те, що кримінальне провадження № 12014120070000766 від 16.04.2014 р. за фактом оформлення 25.10.2013 р. кредиту на імя [PERSON] закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Під час перевірки доказів по вказаному кримінальному провадженню шахрайських дій не встановлено, а в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини. Статтею 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки відповідачка [PERSON] спадщину після смерті свого сина [PERSON] не приймала, спадкове майно після смерті [PERSON] відсутнє, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалося за відсутності майна, яке належить на праві власності боржнику [PERSON], право власності на будь-яке спадкове майно спадкоємиця не набула, тому підстав для задоволення вимог кредитора згідно вимог ст.1282 ЦК України - немає.

Outcome: dismissed