Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Представник ПАТ «Креді Агріколь Банк» (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором № 994548 від 31.01.2014р. (далі по тексту - Кредитний договір) в розмірі 17 011, 34 грн. та судових витрат в розмірі 243, 60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.01.2014р. між сторонами убло укладено Договір № 994548 про відкриття поточного (карткового) рахунку, видачу кредитної платіжної картки та їх обслуговування, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредит у розмірі 8550 грн., строком користування на 24 місяця, який зобов'язується повернути згідно з Графіком погашення кредиту. Однак, Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість, що станом на 18.03.2015р. становить 17 011, 34 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 9750, 37 грн., прострочені відсотки - 4669, 46 грн., сума пені - 29, 94 грн., нарахування штрафу згідно ст. 625 ЦК України - 175. 51 грн., інфляційне збільшення суми боргу за порушення виконання зобов'язання згідно ст. 625 ЦК України - 2386, 06 грн. У зв'язку з вище викладеним, Позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 31.01.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 994548 про відкриття поточного (карткового) рахунку, видачу кредитної платіжної картки та їх обслуговування. Відповідно до п. 7.1. ст. 7 вказаного Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки. Положеннями пп. 7.1.2. п. 7.1. ст. 7 цього Закону визначено, що поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов кредитного договору, Банк відкриває Власнику рахунку поточний (картковий) рахунок [NUMBER] в гривні з можливістю встановлення/відкриття кредитної лінії та надає у користування платіжну картку Visa Classic та персональний ідентифікаційний номер (ПІН) до неї на підставі отриманої від Власника рахунку заяви за встановленою Банком формою (п.1.1. Договору). Станом на дату укладення Договору максимальний розмір кредитного ліміту на Картрахунку встановлюється у розмірі 8550 грн. (п. 1.2. Договору). Відповідно до п. 1.4. Договору, за користування кредитною лінією Банк щоденно нараховує, а Власник рахунку щомісячно сплачує проценти за ставкою 38, 00 % річних. Картка є власністю Банку, видається Власнику рахунку в тимчасове користування, строком до 01/2016і повинна бути повернута в Банк після закінчення строку її дії або достроково при бажанні Власника рахунку відмовитися від користування нею (п. 2.2. Договору). Згідно з п. 2.5. Договору, Власник рахунку зобов'язаний щомісячно, протягом 25 днів після розрахункового дня, сплачувати обов'язковий щомісячний платіж. Що включає в себе 5 % від фактично використаної суми Кредитної лінії, в т.ч. нараховані проценти за користування Кредитною лінією станом на розрахунковий день звітного розрахункового циклу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов'язання за комплексним договором виконав повністю. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість, що станом на 18.03.2015р. становить 17 011, 34 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 9750, 37 грн., прострочені відсотки - 4669, 46 грн., сума пені - 29, 94 грн., нарахування штрафу згідно ст. 625 ЦК України - 175, 51 грн., інфляційне збільшення суми боргу за порушення виконання зобов'язання згідно ст. 625 ЦК України - 2386, 06 грн., що підтверджується наданим Позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 5). З метою досудового врегулювання спору Позивач надсилав Відповідачу вимогу про повне дострокове виконання зобов'язань від 25.09.2014р. (а.с. 6,7), проте вказана вимога була залишена Відповідачем поза увагою. Відповідно до п. 4.3.5. Кредитного договору, невиконання зобов'язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 30 днів з дати відправки Повідомлення Банком, дає право Банку вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 17 011,34 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243, 60 грн., які сплачено Позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved