Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Представник позивача\~ звернувся до суду\~ 05.06. 2015 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що\~ 20.06.2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ідентифікувалася та ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету- Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,згідно якої отримала картку «Універсальна». 09.08.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів», відповідно до тарифів якої Відповідач отримав кредит у розмірі 16900грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на\~ 31.03.2015 року склала: 26473,36 грн, та складається з наступного: заборгованість за кредитом 16423,66грн,заборгованість по процентам за користування кредитом -7662,87грн,заборгованість за пенею та комісією -650,00грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф(фіксована частина)-500грн, штраф(процентна складова)-1236,83 грн. В зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить в стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в сумі 26473,36 грн., та сплачений судовий збір в сумі 264,73 грн.. Представники позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали та прохали їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в запереченні,пояснивши,що вона повернула банку заборгованість по кредиту в повному обсязі 12.11.2013 року. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено та даний факт підтвердили сторони в судовому засіданні, що 20.06.2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету- Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,згідно якої отримала картку «Універсальна». 09.08.2013 року їй було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів», відповідно до тарифів якої Відповідач отримав кредит у розмірі 16900,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.1054ЦК України,за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі,встановленому договором. Проте, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на\~ 31.03.2015 року склала: 26473,36 грн, а саме: заборгованість за кредитом 16423,66грн,заборгованість по процентам за користування кредитом -7662,87грн, заборгованість за пенею та комісією -650,00грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф(фіксована частина)-500грн, штраф(процентна складова)-1236,83 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5). Однак, як пояснив відповідач в судовому засіданні, що їй дійсно було переоформлено кредитну картку, але з лімітом 16000,00грн, а не з лімітом 16900,00грн, в підтвердження чого надала фотокопію з мобільного телефону СМС повідомлення про зарахуання на її картку Gold 16000,00грн(а.с.109). Також, [PERSON] зазначила,що 12.11.2013 року вона звернулася до Лозівської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,де провела звірку по стану кредитної картки та внесла гроші для закриття кредитної картки у сумі 15110,00грн. 13.11.2013 року вказані картки за її заявою про закриття кредитних карток працівником банку були у неї вилучені. Про наявність заборгованості по кредитній карті їй стало відомо з позовної заяви. Відповідач вважає, що банк не взяв до уваги її заяву, про закриття рахунків по кредитних картках, а продовжував нарахування суми за користування кредитом і штрафні санкції за їх несплату. Крім того, [PERSON] зазначила, що Умови та Правила надання банківських послуг,які додані до матеріалів позовної заяви нею не підписані,що унеможливлює встановити чи була вона ознайомлена саме з цими Умовами та Правилами, та коли і ким вони затверджені. Також, позивач не надав до матеріалів справи Пам»ятку Клієнта,у якій відповідно до п.2.1.1.2.1. Умов та Правил надання банківських послуг наголошено на те,що для надання послуг Банк видає Клієнту картку,її вид зазначений в Пам»ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Заяви підписом,якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Картки, з вказанням в заяві. Тому, посилання позивача на сайт, на якому розміщені Умови та Правила, не є належним та допустимим доказом щодо ознайомлення з цими Умовами та Правилами при укладанні кредитного договору. Крім того, зазначила, що позивачем не надано рішення банку про зміну кредитного ліміту, довідка щодо операції зі зняття грошей клієнтом не підтверджена банком первинними бухгалтерськими документами, а сам розрахунок не відповідає вимогам ст.9 ЗУ « Про бухгалтерський облік та фінансовану звітність», не оформлений належним чином, не має зазначення прізвища посадової особи, яка має право складати такий розрахунок,що не відповідає нормативним вимогам до оформлення документів. Проте, з твердженням відповідача суд не може погодитися, оскільки як вбачається з матералів справи, відповідач підтвердив свою згоду на те,що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві, та на підставі якого в подальшому і була надана картка №5457082979797755 (а.с.6-32). Як пояснив представник позивача, така форма оформлення кредитного договору не суперечить діючому законодавству, оскільки укладання договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та тарифів. Так, відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір,умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України договір вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або в кількох документах, у листах, телефонограмах, якими обмінялися сторони. Отже, як вбачається з матеріалів справи зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах, а саме: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифами. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Між сторонами були здійсненні всі необхідні дії,які задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов»язків,що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказують на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають: Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить його підпис у заяві. Крім того, представник позивача зазначив,що 13.11.2013 року до вищевказаної платіжної картки відповідач виявив бажання випустити додаткову карту,так [PERSON] отримала додаткову картку під номером 5168742305790168, що передбачено п.2.1.1.2.9. Умов та правил надання банківських послуг.23.11.2013 року відповідач випустив ще одну додаткову карту під номером 5168742307508493, отримання даних карток, саме відповідачем підтверджує фото відповідача з карткою,яке міститься в матеріалах справи(а.с.70,71). Що стосується позиції відповідача стосовно того,що вона не підписувала договору на отримання додаткової картки, то представник позивача в судовому засіданні пояснив,що згідно п.2.2 Інструкції «Про порядок відкриття,використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» затвердженої Постановою НБУ від 17.12.2003 року встановлено,що ідентифікація клієнта не є обов»язковою,якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України. Активація картки здійснюється тільки за допомогою контактного телефону клієнта шляхом відправки коду авторизації, а відповідно картка не може бути активована без згоди/відома Клієнта. Як вбачається з матеріалів справи додаткові картки, дійсно були активовані, оскільки відповідач неодноразово ними користувалася: поповнювала рахунок мобільного телефону,розраховувалася в магазині за придбання товарів. Щодо встановлення кредитного ліміту,суд погоджується частково, а саме як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON], що 09.08.2013 року була активована дана картка з кредитний лімітом 16000,00грн. 13.11.2013 року банк збільшив кредитний ліміт до 16900,00грн. 24.07.2014 року знову відбулася зміна кредитного ліміту у розмірі 16290,00грн (а.с.147). Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3.,п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг,де зазначено,що Клієнт дає свою згоду,що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити)кредитний ліміт, що і було зроблено позивачем. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банку,відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Що стосується твердження відповідача, про закриття кредитних карток, суд не бере до уваги,оскільки [PERSON] не надала суду належних доказів в підтвердження того,що вона офіційно зверталася з заявою до Банку про розірвання договору та закриття кредитних карток після внесення нею коштів на рахунок Банку у сумі 15110,00грн. Так дійсно, відповідно до виписки по рахункам вбачається,що 12.11.2013 року відповідачем було внесено кошти в сумі 15110,00грн,однак 13.11.2013 року з цього рахунку було поповнено мобільний телефон відповідача та здійснювалися інші платежі,що вказує на те,що відповідач продовжував користуватися даною карткою. Також, 18.11.2013 року з рахунку картки 5168 74230579 0168 були зняті кошти в сумі 8320грн та 8216грн, що вказує на те,що [PERSON] активно користувається картками та вносить погашення заборгованості на карткові рахунки, як з допомогою основної картки, так і додаткових(а.с.117-123). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір(оферти) і прийняття пропозиції(акцепту) другою стороною. Між сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, викладені у заяві позичальника і у відповідності до ст. 642 ЦК України повністю акцептовано письмову пропозицію укласти договір, відкрито кредитний рахунок, виготовлено пластикову кредитну картку, яка отримана позичальником, що підтверджується його підписом у договорі. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі,оскільки за час дії договору, відповідач активно користувався банківським продуктом- карткою із встановленим кредитним лімітом, постійно знімаючи готівку, розраховувався через термінали в магазинах та виконував погашення заборгованості. Регулярні погашення заборгованості надходили до 08.07.2014 року. Заяв про погашення заборгованості та закриття рахунку від [PERSON] до банку не надходило.. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved