Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Представник позивача адвокат Стрикаль О.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Моринської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Заява мотивована тим, що Корсунь-Шевченківським районним судом 22.01.2021 року винесено рішення по цивільній справі №699/408/20, згідно якого позов задоволено повністю. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] право власності на: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою - [ADDRESS] , який розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,60 га; -земельну частку (пай) площею 2,5681 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Моринської сільської ради Корсунь- Шевченківського району Черкаської області. Проте судом не вирішено позовну вимогу щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,60 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] . Представник позивача просив задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомили. Судом встановлено, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.01.2021 року, яке набрало законної сили 22.02.2021 року, позов задоволено повністю. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] право власності на: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою - [ADDRESS] , який розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,60 га; -земельну частку (пай) площею 2,5681 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Моринської сільської ради Корсунь- Шевченківського району Черкаської області. Проте судом не вирішено позовну вимогу щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,60 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] . Із записів погосподарської книги вбачається, що у приватній власності та користуванні [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,61 га, з яких 0,06 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, 0,55 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.20). Рішенням сесії №18 від 24.12.1993 року [PERSON] безоплатно передана у власність земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, що зазначено у довідці Моринської сільської ради від 01.03.2017 року №98 (а.с.23). Згідно звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки ринкова вартість об`єкта експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,60 га, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] та знаходилася у користуванні [PERSON] , яка померла [INFO] на дату оцінки становить 40140 грн (а.с.43-53). Згідно ч.1 ст.22 ЗК України (в ред.на час передачі земельної ділянки) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку визначені у ст.23 ЗК України, але дію вказаної статті зупинено щодо власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету № 15-92 від 26.12.92 року. П.1, 3 Декрету передбачено, що сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.2 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Оскільки рішенням сесії №18 від 24.12.1993 року [PERSON] безоплатно передана у власність земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, із записів погосподарської книги вбачається, що у приватній власності та користуванні [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,61 га, з яких 0,06 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, 0,55 га - для ведення особистого підсобного господарства, тому суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,60 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] .

Outcome: approved