Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом 06.09.2017 року, в якому просив суд стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць; судові витрати по справі покласти на відповідача. Предявлені вимоги мотивовано тим, що 15.02.2014 року сторони уклали шлюб, в якому у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2016 року шлюб між ними розірвано. Після припинення між сторонами шлюбних стосунків, з січня 2016 року [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, інтересу до дитини не проявляє, всією своєю поведінкою показуючи намір уникнути відповідальності, покладеної на нього як на батька. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, однак останній подав клопотання, в якому просив справу розглянути за їх відсутності, предявлені вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в контексті ст.76 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи, заперечень щодо предявлених вимог від нього не надходило. Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту майнових інтересів малолітніх дітей, з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності відповідача в заочному порядку згідно ст.224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача, на підставі наявних доказів. Суд,\~дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що в період перебування сторін в шлюбі, зареєстрованому 15.02.2014 року Довгинцівським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 35 (а.с.10), у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії 1-КИ № 483625 від 20.05.2014 року (а.с.11). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2016 року № 214/2622/16-ц, яке набрало законної сили 17.05.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вказувала позивач, після припинення шлюбних стосунків з 2016 року та по теперішній час донька [PERSON] залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у її вихованні, між сторонами не досягнуто. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183,\~ ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач [PERSON] є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобовязань не має, у звязку з чим має можливість щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягуванням з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,\~відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. В порядку п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved