Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Кочуров А.О. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: визнати позивача батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; внести відповідні зміни до актового запису №176 від 03 липня 2020 року про народження [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] .. Після реєстрації шлюбу їх стосунки почали погіршуватись і вони вирішили розірвати шлюб. Рішенням Арцизького районного суду одеської області від 11 вересня 2019 року шлюб між ними було розірвано. Однак, з серпня 2019 року позивач мешкає разом з [PERSON] , [INFO] народилась [PERSON] . Але в актовому записі про народження доньки батьком зазначений відповідач [PERSON] , оскільки донька народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Проте, біологічним батьком дитини є саме позивач. Беручи до уваги зазначені обставини, позивач вважає, що актовий запис про народження його доньки [PERSON] , в якому записаний батьком [PERSON] , не відповідає дійсності, у зв`язку з чим він звернувся до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. На розгляд суду від позивача надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. На розгляд суду від відповідача надійшла заява, в якій він зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову та просив розглянути справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. На розгляд суду від неї надійшла заява, в якій вона зазначила, що не заперечує щодо задоволення позову та просила розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи Арцизький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника третьої особи надійшла заява про визнання позову та з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач [PERSON] на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 травня 2018 року Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за актовим записом №34 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 травня 2018 року (а.с.10). Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 11 вересня 2019 року шлюб, зареєстрований 29 травня 2018 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за актовим записом №34, розірвано (а.с.11-12), внаслідок чого [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Рішення суду набрало законної сили 12 жовтня 2019 року. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 липня 2020 року Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 8). Тож, державна реєстрація народженої дитини - [PERSON] , [INFO] проведена у відповідності ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, оскільки дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Однак, з Акту опитування свідків від 07 липня 2021 року засвідченого старостою Виноградівського старостинського округа Грозовим О.І. вбачається, що свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що [PERSON] з серпня 2019 року по теперішній час мешкає однією сім`єю разом з [PERSON] (а.с.13). З довідки Виноградівського старостинського округа Арцизької міської ради Одеської області №818 від 07 липня 2021 року вбачається, що [PERSON] з серпня 2019 року по теперішній час мешкає однією сім`єю разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст.122 Кодексу, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. У відповідності до ч.ч. 2, З ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Як зазначено в 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved