Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Кулеба І.І. звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження, відповідно до якої просить встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , яка народилась [INFO] , та відповідно внести зміни в актовий запис про народження дитини. Заяву мотивує тим, що [PERSON] з 2012 року по 2017 рік проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] . За час їхнього спільного проживання, а саме [INFO] у них народилась дочка - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , який був батьком [PERSON] . На момент народження дитини [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, у свідоцтві про народження дитини батько записаний за прізвищем матері, відповідно до вимог ст. 135 СК України. Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для оформлення малолітній [PERSON] допомоги по втраті годувальника. Представник заявника у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб - Скориківської сільської об`єднаної територіальної громади, Підволочиський районний відділ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ України (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Подали до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представників. Не заперечують щодо задоволення вимог заяви. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , які є батьками [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності, не заперечують проти задоволення даної заяви. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, подав заперечення на заявлені вимоги про встановлення факту батьківства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2014 року виконавчим комітетом Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 5 від 20.06.2014 р. Батьками дитини записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.11.2020 року у віці 37 років, місце смерті: с. Личківці Гусятинський район Тернопільська область. Згідно з заявами третіх осіб [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] був їх сином. З 2012 року по 2017 рік він проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] , в цьому шлюбі у них в 2014 році народилась дочка [PERSON] . [PERSON] завжди стверджував, що [PERSON] є його рідною дочкою. Відповідно до відповіді на запит суду з Підволочиської державної нотаріальної контори від 02.06.2021 року №119/01-16 відомості про наявність заведеної спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] відсутні. За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду у справі № 382/2559/15-ц від 23.10.2019 року. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу 3 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом питання про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. 26. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Досліджені судом докази узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факти, встановлення яких просить заявниця. Відсутні дані, які б свідчили про наявність спору про право у даних правовідносинах, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт батьківства, а саме те, що батьком її дитини є померлий, тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved