Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] подав в суд позовну заяву, в якій просить стягнути з [PERSON] ([ADDRESS] ІПН [NUMBER]) та [PERSON] ([ADDRESS] ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] ([ADDRESS] ІПН [NUMBER]) суму боргу в розмірі 20 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату подання позовної заяви становить 252 356 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: 08.12.2013 року позивач уклав із відповідачами договір позики, відповідно до якого позивач - [PERSON] позичила [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі 20 000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату подання позовної заяви становить 252 356 грн. Укладення договору підтверджується розпискою від 08.12.2013 року. Вищезгадані грошові кошти були передані відповідачам 08.12.2013 року. 14.01.2014 року на адресу відповідачів була надіслана вимога, щодо повернення 20 000 доларів США. Відповідачі в добровільному порядку відмовляються повернути гроші. На підставі наведеного представник позивач просить суд позов задоволити. В судовому засіданні позивач - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просить суд позов задоволити. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечила. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.12.2013 року [PERSON] уклала із [PERSON] та [PERSON] договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичила [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі 20 000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на 14.04.2014 року становить 252 356 грн. Вищезгадані грошові кошти були передані [PERSON] та [PERSON] 08.12.2013 року. Ці обставини об'єктивно стверджуються Розпискою від 08.12.2013 року (а.с. 3). Встановлено, що [PERSON] 14.01.2014 року звернулася із Вимогою до [PERSON] та [PERSON] про повернення грошових коштів в розмірі 20 000 доларів США, що стверджується Вимогою від 14.01.2014 року (а.с. 9-11). Відповідачі в зазначений термін суми заборгованості не повернули. Ця обставина визнана сторонами, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову

Outcome: approved