overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти заборону відчуження предмету нерухомості - квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] (ІПН [NUMBER]); заборонити [PERSON] (ІПН [NUMBER]) користуватися, володіти та розпоряджатися квартирою [ADDRESS]; заборонити ЦНАП Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації знімати з реєстрації вже зареєстрованих осіб та реєструвати нових осіб за адресою: [ADDRESS]. Оскільки є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд, дослідивши матеріали позову та заяву про забезпечення позову, вважає, що вказану заяву необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом від імені [PERSON] до Золотоніської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов він пояснює тим, що 26.09.2008 року померла [PERSON], яка проживала постійно в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину квартири в [ADDRESS], яка перебуває в спільній сумісній власності. За життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт та заповіла належну їй 1/2 частину квартири позивачці по справі. З 2007 р. по 2014 р. позивачка працювала в м. Москва Російської Федерації та не мала змоги з поважних причин, подати у встановлений законодавством строк заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду листа з проханням розглядати справу в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 102966, вбачається, що [PERSON] померла 26.09.2008 року, про що зроблено запис за № 325. Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори 13.04.1999 р., зареєстровано в реєстрі №653, [PERSON] належну їй частину квартири №8 в м. Золотоноша по вул.. Обухова, 48 заповіла позивачці по справі [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.08.1993 р. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної/сумісної власності належить кватира №8 по вул.. Обухова, 48 в м. Золотоноша. Відповідно до довідки ТОВ «Золотоніське ремонтно-будівельне підприємство» №512/16 від 26.09.2016 р. позивачка [PERSON] працюючи в ТОВ «Золотоніське ремонтно-будівельне підприємство» по контракту виконувала будівельні роботи в м. Москва Російської Федерації з 2007 року по 2014 р. По закінченню даного терміну була звільнена за власним бажанням. Відповідно до листа приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу Співак М.А.№ 172/01-16 від 09.09.2016 р. встановлено, що до нотаріальної контори після смерті [PERSON], яка померла 26.09.2008 р. ніхто не звертався і спадкової справи не заведено. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка пропустили строк звернення для прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд продовжує строк для прийняття спадщини на два місяць з моменту набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 16 березня 2005 року, мотивуючи свій позов тим, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за законом. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори через відсутність коштів та незнання про необхідність звернення у шестимісячний термін після смерті спадкодавця. В судове засідання представник позивача не з»явився, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Краснянської сільської ради Чернігівського району та області в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові докази у справі судом встановлено наступне. Як вбачається з наданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 16 березня 2005 року, про що Виконкомом Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 16 березня 2005 року зроблено актовий запис за № 08. Після його смерті відкрилась спадщина на майно. Спадкоємцем першої черги за законом на майно спадкодавця є його дочка [PERSON] (а.с.8-9). Позивачу при зверненні до нотаріальної контори було роз»яснено про пропущення встановленого законом шестимісячного строку та рекомендовано звернутись до суду. У відповідності до повідомлення Чернігівської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого 16 березня 2005 року [PERSON] не відкривалась. За повідомленням Краснянської сільської ради Чернігівського району та області [PERSON] не складав за життя заповіт. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме через недостатність коштів та незнання про необхідність звернення до нотаріальної контори у шестимісячний строк після смерті спадкодавця, врааховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 05 жовтня 1991 року між [PERSON] та відповідачем було укладено шлюб. За час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], 31.08.1992 року. З початку подружнього життя відносини між сторонами були нормальними, але поступово почали погіршуватися. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, з 2012 року проживають окремо. Представник позивача просила суд розірвати укладений між [PERSON] та відповідачем шлюб. Представник позивача надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КГ №270294, виданого 05 жовтня 1991 року Станіславською сільської радою Білозерського району Херсонської області, шлюб між сторонами укладено 05 жовтня 1991 року, про що зроблено актовий запис № 38. Зважаючи на те, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Представник позивача за довіреністю - [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому прохає розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнути судовий збір порівну. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] наполягає на задоволені позову, не проти розгляду справи в заочному проваджені. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, відомості про його належне повідомлення є в матеріалах справи, не повідомив суд про причини своєї неявки до суду. Враховуючи, що від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. До такого висновку суд приходить враховуючи наступні обставини: 28 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб. (а.с.5). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. На даний час шлюбні відносини між ними припинені з 10.10.2016 року, проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалася остаточно, збереження сім`ї не можливе. Спір про майно відсутній. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги ті обставини, що між подружжям припинені шлюбні відносини та зберігання сім`ї є неможливим, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Байправ М.С. звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 7 668,2307 грн та понесені судові витрати, що складаються із суми судового збору у розмірі 2 270,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.04.2020 між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 17294, за яким страховик застрахував майнові інтереси останнього, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу марки «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] . 17.10.2020 в м. Києві по вулиці Харківське шосе, 56 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , за кермом якого був відповідач. Внаслідок ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження. 04.12.2020 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив постанову, якою визнав винним відповідача у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Представник позивача за довіреністю в інтересах позивача 24.07.2018 звернувся до суду, згідно із уточненою 14.11.2018 позовною заявою просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 11\~712,54 гривень та судовий збір у сумі 1\~762,00 гривні. Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Духота І.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно укладеного договору № 001-21961-230413 від 23.04.2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. У порушення зазначених норм відповідач належним чином не виконує умови договору. У зв'язку з чим, станом на 19.08.2014 року має заборгованість 20539.52 гривень. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, відповідно до розрахунку, що додається до матеріалів справи, та стягнути судові витрати. Слухання справи провести без представника позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позові просив суд розглянути справи без його участі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № 001-21961-230413 від 23.04.2013 року відповідачу по справі [PERSON] було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та видано платіжну картку. Вказаний кредит позивачем було надано шляхом відкриття кредитної лінії в розмірі 15 тис. гривень. За умовами договору кредитні кошти мали б використовуватися для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки та вчинення інших операцій. Пунктом 2.1 цього договору було встановлено, що моментом надання Банком кредиту є день здійснення відповідачем операції за допомогою картки, за умови відсутності на рахунках останнього власних коштів. За умовами договору, відповідач зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, оплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та овердрафтом. Однак станом на 19.08.2014 року за відповідачем виникла заборгованість зі сплати кредитних зобов'язань в сумі 20539 гривень 52 копійки. Разом з тим, згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Також відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором. На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Духота І.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно укладеного договору № 001-21961-231013 від 23.10.2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. У порушення зазначених норм відповідач належним чином не виконує умови договору. У зв'язку з чим, станом на 04.08.2014 року має заборгованість 19831 гривень. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, відповідно до розрахунку, що додається до матеріалів справи, та стягнути судові витрати. Слухання справи провести без представника позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позові просив суд розглянути справи без його участі. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що дійсно тривалий час не сплачує кошти пор кредиту у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № 001-21961-231013 від 23.10.2013 року відповідачу по справі [PERSON] було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та видано платіжну картку. Вказаний кредит позивачем було надано шляхом відкриття кредитної лінії в розмірі 15 тис. гривень. За умовами договору кредитні кошти мали б використовуватися для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки та вчинення інших операцій. Пунктом 2.1 цього договору було встановлено, що моментом надання Банком кредиту є день здійснення відповідачем операції за допомогою картки, за умови відсутності на рахунках останнього власних коштів. За умовами договору, відповідач зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, оплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та овердрафтом. Однак станом на 04.08.2014 року за відповідачем виникла заборгованість зі сплати кредитних зобов'язань в сумі 19831 гривна. Разом з тим, згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Також відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором. На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Духота І.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно укладеного договору № 002-21502-121212 від 12.12.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. У порушення зазначених норм відповідач належним чином не виконує умови договору. У зв'язку з чим, станом на 06.08.2014 року має заборгованість 18201.45 гривень. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, відповідно до розрахунку, що додається до матеріалів справи, та стягнути судові витрати. Слухання справи провести без представника позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позові просив суд розглянути справи без його участі. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача визнала повністю, проти задоволення позову не заперечує. Вказує, що через тяжке матеріальне становище не має можливості сплачувати кошти за кредитом. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № 002-21502-121212 від 12.12.2012 року відповідачу по справі [PERSON] було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та видано платіжну картку. Вказаний кредит позивачем було надано шляхом відкриття кредитної лінії в розмірі 12500 тис. гривень. За умовами договору кредитні кошти мали б використовуватися для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки та вчинення інших операцій. Пунктом 2.1 цього договору було встановлено, що моментом надання Банком кредиту є дата підписання Банком Пропозиції про укладення договору та скріплення її печаткою. За умовами договору, відповідач зобов'язувалася щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, оплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та овердрафтом. Однак станом на 06.08.2014 року за відповідачем виникла заборгованість зі сплати кредитних зобов'язань в сумі 20209.06 гривень. Разом з тим, згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Також відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором. На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved