Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Представник заявника [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що [PERSON], [INFO]\~помер 04 травня 2015 року в м. Луганську Луганської області. На обґрунтування своїх вимог вона посилається на те, що 04 травня 2015 року у м. Луганську, помер чоловік заявника [PERSON], про що було видано лікарське свідоцтво про смерть та виконавчим комітетом Веселотарсовської сільської ради Лутугінського району Луганської області видано свідоцтво про смерть серії І-ЕД №435621 від 05.05.2015. Вищезазначене свідоцтво про смерть та лікарське свідоцтво про смерть, видані органами, які знаходяться на тимчасово окупованій території, тобто є недійсними та не створюють правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі, а тому позбавлена права оформлення правовідносин цивільно-правового характеру. Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, в своїй заяві представник просив розглянути справу без її\~ присутності. Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марківського районного управління юстиції у луганській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином за допомогою телефонного засобу звязку, що зафіксовано в журналі телефонограм. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК. Відповідно до ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю, заявник та заінтересована особа, скористалися цим правом. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи, за наявними у справі документами. В силу положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши заяву, письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Зі свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Веселотарсовської сільської ради Лутугінського району Луганської області Серії І-ЕД №435621 від 05.05.2015 та довідки про причину смертівиданого Луганським клінічним онкологічним диспансером Міністерства охорони здоровя Луганської народної республіки вбачається, що [PERSON], [INFO], помер 04.05.2015 в Україні, м. Луганську Луганської області внаслідок дифузної неходжнінської лімфоми у віці 32 роки.\~(а.с. 15-16). Судом встановлено, що свідоцтво про смерть серії І-ЕД №435621 від 05.05.2015 та лікарське свідоцтво про смерть видано нелегітимним органом, який знаходяться на тимчасово окупованій території, тобто є недійсними та не створюють правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі, а тому заявник позбавлений права реалізувати свої права, зокрема провести державну реєстрацію смерті на території України, яка контролюється державними органами. Згідно паспорту\~ серії ЕМ № 096370 виданого Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] був громадянином України(а.с.9) Судом встановлено, що померлий [PERSON] являється рідним братом представника заявника. (а.с.10,-12) проте [PERSON] , яка матірю спільної з [PERSON]І дитини - [PERSON] 29.09.20108 року народження (а.с.13) довіреністю від 10.08.2015 уповноважила її діяти в її інтересах та бути представником у тому числі і в судових інстанціях. Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 27.01.2016 №115/2.2-2.21 представнику заявника відмовлено у видачі свідоцтва про смерть з підстав, що документи про смерть видані на території непідконтрольній українській владі, що ставить під сумнів легетимність оформлення медичного свідоцтва про народження. (а.с. 18-19). Суд розглядаючи заяву заявника використовує наступні норми матеріального та процесуального права. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ст. 259 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка\~ контролюється державними органами та в подальшому для оформлення спадщини, що відкрилася після нього на його сина [PERSON] [INFO]. Приймаючи до уваги викладені представником заявника обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати\~ на підставі ч.7 ст.235 ЦПК України не відшкодовуються. Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення фікту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України.

Outcome: approved