Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Представник позивач - адвокат Гончарук А.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до [PERSON] , третя особа: ЦНАП виконавчого комітету Канівської міської ради,про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - квартирою [ADDRESS] . Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що позивачу [PERSON] згідно договору купівлі-продажу належить на праві власності житло за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не є членом сім`ї позивача, але з початку 2018 року в квартирі не проживає та не знявся з реєстрації по місцю колишнього проживання. Та обставина, що останній значиться зареєстрованим у квартирі перешкоджає позивачеві в повній мірі реалізувати її право володіти та розпоряджатися своєю власністю, оскільки вона має труднощі у отриманні соціальних послуг -субсидії, на оплату комінальних послуг, невпенненість у користуванні власністю. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою, оскільки для цього є всі підстави, адже останній відсутній за місцем свого колишнього проживання уже більше року. У судове засідання позивачка не з`явилася, але від її представника адвоката Гончарука А.В. надійшла заява, в якій позовні вимоги уточнив та просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, також просив розгляд справи проводити за його відсутності, за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідачем відзиву на позов не надано. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - ЦНАП виконавчого комітету Канівської міської ради, у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи було повідомлено належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 11.09.2020 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 223649853 від 11.09.2020, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.8-10). Відповідно до довідки про склад сім`ї від 01.10.2020 № 11-15/3819, виданої державним реєстратором реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно акту КП «ЖЕК» фактичного проживання осіб № 73 від 15.12.2020, складеного за участю мешканців будинку [ADDRESS] , вбачається, що за адресою по [ADDRESS] з 30 грудня 2017 року по даний час [PERSON] зареєстрований, але не проживає. Проживає за межами України з 2018 року (а.с.12). Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. (ч.2 ст.386 ЦК України) Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що цивільні права позивача порушуються відповідачем, тобто останнім створені власнику нерухомого майна перешкоди у здійсненні права власності майном, а тому права останнього підлягають захисту відповідно до ст. 391 ЦК України. Такий висновок суду узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Так, зазначено, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, пред`явивши одну з вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Слід зазначити, що відповідачем не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування заперечень проти позову. Договір найму житла між власником житла та відповідачем відсутній. Під час розгляду справи встановлено, що позивач є власником житла за адресою: [ADDRESS] , а відповідач не є власником даного житла, членом сім`ї позивача, наймачем, натомість, зареєстрований в даній квартирі, але фактично там не проживає з моменту купівлі квартири. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що позивач, як власник житла, не може користуватися своїми правами щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, оскільки відповідач чинить їй відповідні перешкоди, враховуючи, що згода позивача на проживання відповідача відсутня, а тому суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved