Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Компанієць В.В. звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4423385300:01:001:0006 (ділянка ріллі № [NUMBER] ), площею 9,0700 га, яка розташована на території Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ №045952, виданого 24.06.2003; визнати за позивачем право на сільськогосподарські угіддя площею 1,66 в умовних кадастрових гектарах на території Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, у порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , які належали спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0080325, виданого 03 січня 1997 Новопсковською районною державною адміністрацією. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача посилався на те, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий №4423385300:01:001:0006 (ділянка ріллі № [NUMBER] ) площею 9,0700 га, яка розташована на території Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; сільськогосподарських угідь площею 1,66 в умовних кадастрових гектарах на території Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області. За життя спадкодавцем заповіту не складено. Спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] відсутні. Представник позивача посилається на те, що позивач та відповідачі [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , є спадкоємцями другої черги після смерті [PERSON] . У визначений законом строк позивач прийняла спадщину після смерті брата. Однак постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.03.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки на час відкриття спадщини за місцем його останнього постійного проживання були зареєстровані інші спадкоємці тієї ж черги рідні брати та сестри спадкодавця. При таких обставинах, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, з метою належного оформлення спадкових прав після померлого брата, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 18.03.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 17.04.2020. 10.04.2020 від відповідачів [PERSON] та [PERSON] поштою надійшли заяви, в якій вони просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнали повністю. 17.04.2020 підготовче судове засідання відкладено до 13.05.2020 у зв`язку з витребуванням доказів. 13.05.2020 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 09.06.2020. 29.05.2020 від представника відповідача Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області надійшла заява про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. 09.06.2020 судовий розгляд відкладено до 04.08.2020 у зв`язку з визнанням явки відповідачів обов`язковою в судове засідання для дачі особистих пояснень. 04.08.2020 судове засідання відкладено до 26.08.2020. Позивач та її представник в судовому засіданні 04.08.2020 підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 04.08.2020 позовні вимоги визнали, пояснили, що вони не бажають приймати спадщину після смерті брата [PERSON] , тому у визначений законом строк відмовилися від прийняття спадщини, про що надали відповідні заяви секретарю Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Про вказані заяви позивачу було відомо, проте чому вона не повідомила про їх наявність нотаріусу їм не відомо. Представник відповідача Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області в судовому засіданні 04.08.2020 погодився з позовними вимогами та підтвердив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно подали до сільської ради заяви про відмову від спадщини після смерті брата [PERSON] . В судове засідання, призначене на 26.08.2020, сторони не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, від представника відповідача Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області надійшла заява про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачами позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що [INFO] в с. Трембачеве Новопсковського району Луганської області у віці 40 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області 27.05.2016, актовий запис № 07. За життя [PERSON] на підставі розпорядження Новопсковської районної державної адміністрації від 13.12.1996 №637/4 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0080325 розміром 8,98 в умовних кадастрових гектарах по КСП «Дружба» на території Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, про що свідчить запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 31.03.1997 за реєстраційним № 426. Суд встановив, що з вищевказаного сертифікату [PERSON] . Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області 24 червня 2003 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 045952 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка № [NUMBER] за кадастровим номером 4423385300:01:001:0006 площею 9,0700 га, яка знаходиться на території Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий №4423385300:01:001:0006 (ділянка ріллі № [NUMBER] ) площею 9,0700 га, розташованої на території Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах (сільськогосподарські угіддя). Вказані обставини підтверджуються державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ № 045952, виданим Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області 24 червня 2003 року; сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0080325, виданим Новопсковською районною державною адміністрацією 03 січня 1997 року, зареєстрованим 31 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 426. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Суд встановив, що за життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45716517 від 09.11.2016. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Отже, оскільки спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON] відсутні, право на спадкування за законом одержали особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. При спадкуванні за законом спадкоємці одержують право на спадкування почергово, що передбачено ч. 1 ст. 1258 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд встановив, що спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON] відсутні. Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Суд встановив, що у відповідності до ст. 1262 ЦК України спадкоємцями другої черги за законом після смерті [PERSON] є його рідні брати та сестри [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 21.11.2017, яке набрало чинності 13.12.2017, про встановлення факту родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] , даними спадкової справи №284/2016 до майна померлого [PERSON] . Згідно з\~вимогами ч.ч.\~1,\~3\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Суд встановив, що позивач спадщину, яка відкрилася після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , прийняла, подавши у визначений законом строк 09.11.2016 до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. заяву про прийняття спадщини, що залишилися після смерті брата. Суд також встановив, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області 25.04.2019 за вих.№102. [PERSON] помер [INFO] в с. Трембачеве Новопсковського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області 19.09.2016, актовий запис № 12. Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області від 25.04.2019 за вих. № 103, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На час смерті разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані: брати [PERSON] та [PERSON] , а також сестра [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №60150621 від 12.05.2020, спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] у визначений законом строк 17.11.2016 подали заяви, адресовані компетентним органам України, про відмову від спадщини, що залишилася після смерті брата [PERSON] , на користь позивача [PERSON] . Вказані заяви посвідчені секретарем Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області Кузнецовою В.М., зареєстровані в реєстрі за № № 48, 49, 50. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області 20.08.2018, актовий запис № 13. Суд встановив, що будь-які інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у визначений законом строк не зверталися, особи, які мають обов`язкову частку у спадщині, відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги після смерті брата [PERSON] та є такою, що прийняла спадщину після нього. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Суд встановив, що позивач 26.03.2019 звернулася до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті брата [PERSON] , однак нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на те, що на час відкриття спадщини за місцем останнього постійного проживання спадкодавця були зареєстровані інші спадкоємці тієї ж черги спадкування його рідні брати та сестри. Вказані обставини підтверджуються постановою приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.03.2019. В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] , однак не може цього зробити шляхом нотаріального оформлення спадщини. Згідно п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4/-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну мастку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже з огляду на зміст вищезазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата [PERSON] , спадкоємці за заповітом, спадкоємці першої черги та спадкоємці, які мають обов`язкову частку у спадщині, відсутні, інші спадкоємці другої черги відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи та визнані відповідачами. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги визнані відповідачами до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 1388,88 грн та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 462,96 грн з кожного.

Outcome: approved