Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 51843,75 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.01.2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщено на інтернет -сторінці банку, до умов якого відповідач приєднався підписавши заяву № 157247821/050119 про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), якою відповідач погодився на одержання кредиту та його умов, в результаті чого банк встановив клієнту банку відновлювальну кредитну лінію у розмірі 45 0000 грн на строк 60 місяців, з процентною ставкою 38 % на картковий рахунок з використанням платіжної картки. [PERSON] зазначені кошти отримав, проте умови встановлені договором не виконала, у зв`язку із чим станом на 20.03.2020 р. загальна сума заборгованості становить 51843,75 грн., з яких: загальна сума основної заборгованості -44947,91 грн.; сума заборгованості за процентами за користування кредитом - 6043,09 грн.; розмір комісії - 9,45 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -353,53 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -188,48 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту - 246,14 грн.; 3% річних на суму нарахованого та несплачених процентів -49,01 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -6,14 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 0,00 грн. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Належним чином повідомлений відповідач, відзив на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 08.01.2019 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщено на інтернет -сторінці банку, до умов якого відповідач приєднався підписавши заяву № 157247821/050119 про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), якою відповідач погодився на одержання кредиту та його умов, в результаті чого банк встановив клієнту банку відновлювальну кредитну лінію у розмірі 45 0000 грн на строк 60 місяців, з процентною ставкою 38 % на картковий рахунок з використанням платіжної картки. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно умов якої договором приєднання - договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із заявою про встановлення відновлювальної кредитної лінії складає між ним і Банком Кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банком виконані взяті на себе зобов`язання за договором щодо видачі кредиту. Відповідно до п.1.14, п.п1.14.1 Договору клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенняс і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Згідно п.1.16 Договору за користування Кредитом Клієнт зобов`язується сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку №1 до Договору - в разі зміни умов кредитування згідно пункт у 11.1.3 Розділу ХХ Договору. У випадку, передбаченому в Заяві про встановлення відновлювальної кредитної лінії, Клієнт зобов`язаний щомісячно в терміни, передбачені для сплати процентів, здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту. Відповідно до п.1.34 Договору у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідно до п.1.28 Договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим Договором та застосовувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим Договором, в тому числі, але не виключно у випадку, затримання сплати клієнтом кредиту (його частини) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачена Договором, що найменше на один календарний місяць. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 20.03.2020 р. загальна сума заборгованості становить 51843,75 грн., з яких: загальна сума основної заборгованості -44947,91 грн.; сума заборгованості за процентами за користування кредитом - 6043,09 грн.; розмір комісії - 9,45 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -353,53 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -188,48 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту - 246,14 грн.; 3% річних на суму нарахованого та несплачених процентів -49,01 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -6,14 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 0,00 грн. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений строк. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку із простроченням відповідачем зобов`язання, позивачем нараховано 3% річних, з якими погоджується суд. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.252-259, 261, 525, 526, 549, 599, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved