Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , проживаюча в [ADDRESS] доводилася племінницею [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в с. Марксово (Монастирське), Немирівського району, Вінницької області та померла [INFO] . Окрім того, просить встановити факт прийняття нею спадщини за законом після смерті [PERSON] та визнати за нею, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на спадкове майно, яке складається із присадибного будинку загальною площею 62.3 кв. м., житловою площею 23.0 кв. м., позначений в технічному паспорті літерою «А», розташованого за адресою [ADDRESS] , оскільки фактично вступила в управління спадковим майном на яке відсутній правовстановлюючий документ. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько її довірительки [PERSON] . У батька її довірительки, [PERSON] , була рідна сестра і рідна тітка її довірительки [PERSON] , [INFO] . У неї не було сім`ї та дітей і вона фактично була членом сім`ї її довірительки, хоч і проживала у власному житлі. Після смерті батька її довірительки, вона залишилася єдиною найріднішою людиною для [PERSON] . Її довірителька підтримувала із тіткою близькі родинні стосунки, допомагала їй матеріально, купувала продукти харчування, одяг, ліки, здійснювала необхідні платежі. Коли тітка захворіла, то вона здійснювала догляд за нею. [INFO] тітка її довірительки померла і [PERSON] взяла на себе всі витрати по похованню. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу спадкового майна увійшов лише житловий будинок загальною площею 62,3 кв. м., житловою площею 23,0 кв. м., позначеного в технічному паспорті літерою «А», що розташований за адресою: [ADDRESS] . Проте, у зв`язку із тим, що вказаний житловий будинок не був зареєстрований на праві власності за тіткою її довірительки, то її довірителька позбавлена можливості оформити свої права на спадщину у нотаріуса. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Брацлавської селищної об`єднаної територіальної громади, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, наслідки визнання позову роз`яснені та зрозумілі. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до [INFO] застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду із вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 14 липня 1990 за № 10 зроблено відповідний запис Марксівською сільською радою Немирівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтверджено показами свідків, довідками із виконавчого комітету Брацлавської селищної ради. Відповідно до положень ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її племінниця [PERSON] . Інших спадкоємців за законом першої черги не було. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вона [PERSON] не зверталася. Проте, відповідно до положень ст. 548, 549 ЦК УРСР вона є такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проживала у будинку своєї тітки за адресою с. Марксово (Монастирське) Немирівського району Вінницької області та здійснювала догляд за ним. [INFO] померла [PERSON] , про що 15.08.2001 за № 10 зроблено відповідний запис виконавчим комітетом Марксівської сільської ради Немирівського району. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне її майно, в тому числі і на майно, що є предметом спору присадибний будинок за адресою [ADDRESS] , який вона фактично успадкувала після смерті [PERSON] . Від прийняття спадщини позивач не відмовлялась і прийняла її відповідно до положень ст. 548, 549 ЦК УРСР фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки з 2001 року і безпосередньо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] вона проживала і проживає до даного часу у спадковому будинку за адресою [ADDRESS] та здійснює за ним догляд. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами інвентаризаційна справа № 00917 від 23.01.2018, виготовленого фізичною особою-підприємцем [PERSON] житловий будинок 1958 року побудови (загальною площею 62.3 кв.м, житловою площею 23.0 кв.м) із господарськими будівлями і спорудами дійсно розташований по [ADDRESS] . Свідки [PERSON] , та [PERSON] , які є односельцями та сусідами позивача в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] , була тіткою позивача - [PERSON] . Вони разом та із сім`єю позивача проживали в будинку [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , в будинку залишилась проживати її племінниця [PERSON] . Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позов про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , та [PERSON] , померлою [INFO] , як племінницею та тіткою; про встановлення факту прийняття [PERSON] , спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] підлягає задоволенню, оскільки підтверджений матеріалами справи та показами свідків, іншого порядку його встановлення законом не визначено, доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог у судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , права власності на спадкове майно будинок в [ADDRESS] . На підставі викладеного, відповідно до ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved