Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 24.12.2015р., звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 30.05.2014р. з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], власником якого є [PERSON]. ПАТ «СК «Арсенал Страхування», як страховик цивільно-правової відповідальності відповідача, здійснило виплату відшкодування завданої [PERSON] шкоди в розмірі 50000грн. Натомість, оскільки в момент вчинення ДТП відповідач перебував у стані алкогольного спяніння, то позивач вимагає стягнути з відповідача на його користь зазначену суму коштів в розмірі 50000 та 1378грн в якості відшкодування судових витрат. В судове засідання сторони не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності №281216-14/с від 28.12.2016р., надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить суд розглянути справу без її участі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку /а.с.45/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції за поштовим повідомленням, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином. Таким чином, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з'явився у судові засідання 23.01.2017р. та 10.02.2017р. без поважних причин. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 30.05.2014р. о 12год 30хв [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем [NUMBER], і порушуючи п.2.3-б, 16.11 Правил дорожнього руху України скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини підтверджуються постановами Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.06.2014р. /а.с.6/ та від 24.06.2014р. /а.с.5/, яким відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 КУпАП. Власником легкового автомобілю [NUMBER], є [PERSON] /а.с.9/. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, була застрахована у ПАТ «СК «Арсенал Страхування», що підтверджується відповідним полісом серії №АС/6286058 від 01.10.2013р. /а.с.4/. Згідно висновку за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 12.06.2014р. №137 розмір збитків заподіяних в результаті пошкодження в ДТП автомобіля [NUMBER], складає 75211,30грн /а.с.14-33/. 1.09.2014р. позивачем прийнято рішення про виплату [PERSON] на відшкодування шкоди суми коштів в розмірі 50000грн /а.с.13/, які фактично перераховані на користь останнього 19.09.2014р., що підтверджується відповідним платіжним дорученням /а.с.34/. 06.10.2014р. на адресу відповідача позивачем надіслано листа з вимогою сплатити суму коштів в розмірі 50000грн, в якості компенсації витрат ПАТ «СК «Арсенал Страхування», повязаних з оплатою відшкодування завданих [PERSON] збитків /а.с.35/. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодовує позивачеві понесені ним витрати внаслідок відшкодування збитків завданих відповідачем в ДТП, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Таким чином спір між сторонами виник з правовідносин про відшкодування шкоди і регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) і Закону України від 01.07.2004р. №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 22 ЦК передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що розмір реальних збитків, завданих діями відповідача, складає 75211,30грн, з яких 50000грн були відшкодовані позивачем. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп.38.1.1 «а» п.38.1 ст.38 Закону №1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Отже, на підставі зазначених норм закону, враховуючи, що позивачем відшкодовано [PERSON] збитки, завдані внаслідок пошкодження його транспортного засобу діями відповідача в розмірі 50000грн, то позивач набув право вимоги до відповідача в межах сплаченої суми. Враховуючи, що саме відповідач є відповідальною особою за завдану [PERSON] шкоду, ДТП сталося з вини відповідача, який на момент його вчинення перебував у стані алкогольного спяніння, то позовні вимоги є обґрунтованими і правомірними, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1378грн. Оскільки позов підлягає задоволенню, то позивачеві має бути відшкодовано за рахунок відповідача витрати з оплати судового збору в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved