Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до відповідачів в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер 12861АХ, укладений 29 вересня 2015 року між [PERSON] від імені [PERSON] з [PERSON] шляхом оформлення довідки-рахунку ААЕ № 968507 від 29 вересня 2015 року; визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер ВВ 3198 CP, видане на ім'я [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер ВВ 3198 CP; зобовязати [PERSON] передати [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер ВВ 3198 CP та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказала, що [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (седан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер 12861АХ, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АІС № 637419, виданого МРЕВ м.Сєвєродонецьк від 15 вересня 2004 року. Даний автомобіль [PERSON] надавала для користування своєму знайомому [PERSON]. Між ними були давні дружні, майже родинні відносини. За надання автомобіля у користування [PERSON] надавав [PERSON] допомогу, дозволяв користуватися земельною ділянкою та флігелем, надавав їй розсаду, допомагав перевозити на спірному автомобілі, як овочі, так і різні речі. 09 січня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті його справу продовжили [PERSON], її син [PERSON] та сестра померлого [PERSON]. У квітні 2015 року [PERSON] та її син [PERSON] впевнили [PERSON] в тому, що для того, щоб вони вільно перетинали блок пости, які стоять на окраїнах міста Сєвєродонецька у звязку з діями АТО на Сході України, необхідно офіційно оформити згоду [PERSON] на користування [PERSON] та її сином [PERSON] автомобілем, шляхом надання на їх ім'я нотаріальної довіреності. [PERSON] все влаштовувало, тому вона погодилася надати нотаріальну довіреність. [PERSON] не мала наміру продавати автомобіль чи дарувати його стороннім особам. 16 квітня 2015 року [PERSON] та її син [PERSON] привезли [PERSON] до приватного нотаріуса, де вона підписала, як вона вважала, довіреність на право керування автомобілем на імя [PERSON] на автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер 12861АХ. Десь з середини липня 2015 року [PERSON] приїхала до флігеля, але [PERSON] разом з її сином [PERSON] розпочали вести себе як господарі, перестали давати їй можливість вільно користуватися, а самі автомобілем користувалися вже як власники, тому [PERSON] попросила їх повернути автомобіль, але дані особи цього не зробили. Саме у зв'язку з цим, [PERSON] 17 вересня 2015 року звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] та припинила дію довіреності. Після цього [PERSON] та її син [PERSON] не припинили користуватися та не передали [PERSON] належний їй автомобіль, вона звернулася 25 вересня 2015 року до Сєвєродонецького міського відділу ГУМВС України в Луганській області з заявою про незаконне користування даними особами її автомобілем. Працівникам міліція [PERSON] повідомляла, що раніше дані особи користувалися її автомобілем на підставі довіреності, але на даний час дану довіреність вона скасувала, але данні особи належний їй автомобіль не повертають і користуються ним без законних підстав. В ході проведеної перевірки працівниками міліції було встановлено, що вказана подія не містить ознак кримінального правопорушення. В ході проведення перевірки працівники міліції повідомили [PERSON] та [PERSON] про той факт, що довіреність на автомобіль скасована [PERSON] і саме тому дані особи ще в період проведення перевірки, а саме 29 вересня 2015 року на підставі рахунку-фактури ААЕ № 968507 Філії № 9 ТОВ «Східукрторг» перереєстрували автомобіль належний [PERSON] на ім'я [PERSON] не маючи на те законних підстав. У звязку з незаконними діями [PERSON] та [PERSON] позивачка [PERSON] була незаконно позбавлена права власності на належний їй на праві приватної власності автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер 12861АХ, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АІС № 637419, виданого МРЕВ м. Сєвєродонецьк від 15 вересня 2004 року. Таким чином автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска ) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер 12861АХ, який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АІС № 637419, виданого МРЕВ м.Сєвєродонецьк від 15 вересня 2004 року належав позивачці [PERSON], 29 вересня 2015 року був перереєстрований на ім'я відповідачки [PERSON] на підставі довідки-рахунку ААЕ № 968507, яка була виписана на підставі виданої 16 квітня 2015 року позивачкою [PERSON] на ім'я [PERSON] довіреності, реєстраційний номер 419, посвідченої 16 квітня 2015 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] В наслідок чого автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска ) № ХТА210630К2222107 отримав новий державний номер автомобіля ВВ 3198 CP. [PERSON] про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 2967822 від 17 вересня 2015 року вбачається, що дію довіреності, номер у реєстрі нотаріальних дій 419, посвідчену 16 квітня 2015 року нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], припинено 17 вересня 2015 року. Таким чином, підготовлена та видана філією № 9 ТОВ «Східукрторг» довідка-рахунок ААЕ № 968507 від 29 вересня 2015 року підтверджує продаж автомобіля марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска ) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер 12861АХ, а саме перехід права власності на цей автомобіль від позивачки до відповідачки та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу цього транспортного засобу. Позивач вважає, що договір купівлі-продажу оформлений довідкою-рахунком ААЕ № 968507 від 29 вересня 2015 року, на підставі якого було відчужено автомобіль марки ВАЗ 21063, є недійсним, оскільки цей правочини було вчинено поза волею позивача. Відповідачам достовірно було відомо, що дія довіреності від 16 квітня 2015 року була припинена 17 вересня 2015 року, але вони навмисно для того щоб не повертати автомобіль власниці вчинили даний договір купівлі-продажу автомобіля, приховавши від працівників МРЕО та ТОВ «Східукрторг» той факт, що дія довіреності припинена. Саме діями відповідачів - [PERSON] та [PERSON], позивачка - [PERSON] позбавлена права власності на спірний автомобіль. З метою поновлення прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер 12861АХ. Пізніше, представником позивача суду було подано позовну заяву, в якій вона уточнивши відповідачів по справі виключила ТОВ «Східукрторг» з підстав відсутності до нього заявлених вимог. Позивач, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявилась, надавши заяву по розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що містіться в позові, також пояснила, що відповідачі знали про скасування довіреності, але нікому про це не повідомили і на підставі недійсної довіреності переоформили право власності на автомобіль, тому вказаний правочин є недійсний. Про скасування довіреності відповідачі були обізнані, позивач особисто повідомляла їх, також про це їм повідомили у міліції після того, як вона написала заяву. Окрім того нотаріус направляла їм поштою письмове повідомлення. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно шляхом направлення повісток з повідомленням за адресами місця реєстрації, заяв про розгляд справи без їх участі суду не надано. За таких обставин суд, визнає причину повторної неявки відповідачів в судове засідання неповажною, вважає за можливе розглянути справу в їх відсутності, а матеріали, що є в справі, достатніми для цього, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення на підставі наданих документів та наявних матеріалів справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] була власницею спірного автомобілю (а.с.37) та на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 16.04.2015 року [PERSON] уповноважила [PERSON] розпоряджатися належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АІС №637419, виданого МРЕВ м.Сєвєродонецьк 15.09.2004 року, автомобілем марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов,рама,коляска) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер [NUMBER]. В тому числі і зняти автомобіль з обліку в органах ДАІ, укладати дозволені правочини, отримати належні їй гроші та сплатити податок (а.с.8). 17.09.2015 року на підставі заяви [PERSON] було скасовано нотаріально посвідчену довіреність від 16.04.2015 року на імя [PERSON], про що нотаріусом 18.09.2016 року було направлено повідомлення [PERSON] про скасування довіреності, за адресою реєстрації, зазначеною в довіреності. Повідомлення повернулося з поміткою за закінченням терміну зберігання. Крім того, з позовної заяви, а також пояснень представника позивача слідує, що позивач усно повідомляла [PERSON] про скасування довіреності та просила повернути спірний автомобіль, що свідчить про обізнаність [PERSON] щодо скасування дії довіреності. Однак, у звязку з неповерненням автомобілю після скасування дії довіреності, 25.09.2015 року позивач вимушена була звернутися до міліції з заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності. Крім того, з матеріалів ЖЄО № 10238 від 25.09.2015 року, а саме письмових пояснень [PERSON] слідує, що у вересні 2015 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] виник конфлікт, та [PERSON] погрожувала забрати належний їй автомобіль, у звязку з чим було прийнято рішення переоформити автомобіль з [PERSON], так як на нього було оформлено довіреність, на [PERSON], хоча до цього переоформлювати автомобіль вони не збирались. Останні 10 років, до смерті, автомобілем користувався [PERSON] З наданих акту № 059021 від 29.09.2015 року технічного стану транспортного засобу (а.с.36) та на підставі довідки-рахунку № 968507 від 29.09.2015 року, виданою філією № 9 ТОВ «Фірми «Східукрторг» (а.с.37) було переоформлено, на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 16.04.2015 року на імя [PERSON] (а.с.8), було переоформлено та зареєстровано право власності на спірний автомобіль ВАЗ 21063 з [PERSON] 9а.с.37) на [PERSON] Таким чином, з 29.09.2015 року на даний час право власності на автомобіль зареєстровано за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії СХТ № 426338 від 29.09.2015 року. У відповідності до ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Частиною першою ст.245 ЦК України передбачено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. У відповідності з положеннями статті 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. [PERSON] п. 1 ч. 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, повязаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Частина перша статті 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. А відповідно до пункту 4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відповідно до положень діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, відчуження транспортного засобу могло бути проведено одним із таких способів: відчуження за цивільно-правовими договорами через нотаріуса, продаж через довідку-рахунок. [PERSON] з ч.2 ст.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх видів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка діяла на той час, одним із видів документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є довідка-рахунок, видана за формою згідно з додатком № 1 до цих Правил, видана субєктом підприємницької діяльності, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. За приписами 244, 245 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятись правочин. Стаття 204 ЦК України вказує, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З приписами ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. [PERSON] ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до ч.1 ст.232 ЦК України правочин. який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Судом встановлено, що укладений [PERSON] від імені [PERSON] з [PERSON] договір купівлі-продажу оформлений довідкою-рахунком ААЕ № 968507 від 29 вересня 2015 року, на підставі якого було відчужено автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, є недійсним, оскільки правочини було вчинено поза волею позивача. Відповідно до ст. 665 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у родинних відносинах як матір та син, та яким було відомо про наміри позивача, а також і про скасування дії довіреності від 16 квітня 2015 року, скориставшись недосконалістю процедури, навмисно, з метою неповернення спірного автомобіля вчинили удаваний договір купівлі-продажу автомобіля з метою перереєстрації права власності, приховавши від працівників МРЕО та ТОВ «Східукрторг» факт припинення дії довіреності. У зв'язку з чим [PERSON], поза її волею було позбавлено права власності на спірний автомобіль. За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір відчуження транспортного засобу, а саме договір купівлі-продажу оформлений довідкою-рахунком ААЕ № 968507 від 29 вересня 2015 року, на підставі якого було відчужено автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, на підставі договору представництва (довіреність від 16.04.2015 року) дію якого було припинено 17.09.2015 року, про що було відомо як представнику так і третій особі, - є недійсним, у звязку з чим в даній частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже є його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову). Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Відповідно дост. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою особою. Ст.330 ЦК України чітко розмежовує випадки, в яких належним способом захисту порушеного права є визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, від випадків, коли має заявлятися позов про витребування майна з чужого незаконного володіння. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має пред'являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції, то ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. У відповідності до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого повязана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Але позивач на підставі відповідної заяви 17.09.2015 року припинила дію довіреності від 16.04.2015 року на імя [PERSON] на право розпорядження належного їй автомобіля, де договором купівлі-продажу автомобіля відповідачу [PERSON] виступає довідка-рахунок від 29.09.2015 року, здійснена на підставі довіреності дію якої припинено, про що було відомо, як [PERSON] так і [PERSON] Відповідно до ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача в тому разі, якщо майно було викрадене в нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом. Норми гл. 29 ЦК є спеціальними. У них закріплено основні способи захисту права власності, що можуть застосовуватися власником майна, зокрема з метою повернення майна в натурі, переданого за недійсним правочином. Таким чином, враховуючи те, що суд дійшов висновку про недійсність правочину, а саме договору купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, а отже підлягає скасування і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210630К2222107, реєстраційний номер ВВ 3198 CP, видане на ім'я [PERSON], шляхом визнання недійсним даного свідоцтва з підстав видачі в результаті вчинення недійсного правочину та визнання за [PERSON] права власності на автомобіль марки ВАЗ 21063, легковий (сєдан), 1989 року випуску, тобто застосування наслідків недійсності правочину, оскільки спірний автомобіль вибув з її права власності поза її волею на підставі недійсного правочину. Та оскільки, на даний час спірний автомобіль перебуває у відповідачів, суд вважає за необхідне також задовольнити вимоги в частині витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом зобовязання [PERSON] передати позивачу, як власнику, спірний автомобіль. А отже позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню всі підтверджені судові витрати по справі, що склали 487,20 грн. судового збору за подання позову та 243,60 грн. заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved