Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 21.10.2011р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір № б/н за яким відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Через неналежне виконання умов кредитного договору, станом на 31.12.2016р. виникла заборгованість по кредиту у сумі 16728,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2237,92 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13218,12 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у вигляді фіксованої частини в розмірі 500,00 грн., та процентної складової у розмірі 772,80 гривень. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує, у зв'язку із чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 16728,84 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 гривень. Представник позивача надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'являвся, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно що 21.10.2011р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір № б/н за яким відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти (а.с. 5-37). Відповідно до п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг, щодо зміни кредитного ліміту, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банку. Відповідно до п.2.1.1.5.5. умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Через неналежне виконання умов кредитного договору, станом на 31.12.2016р. виникла заборгованість по кредиту у сумі 16728,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2237,92 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 13218,12 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у вигляді фіксованої частини в розмірі 500,00 грн., та процентної складової у розмірі 772,80 гривень (а.с. 3,4). Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1600,00 грн. сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору. На підставі ст.ст.525,526, 553, 554, 611, 625, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved