Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, обґрунтовуючи вимоги тим, що концерн «Міські теплові мережі» у період з жовтня 2016р. по червень 2020р. надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , де мешкають відповідачі, які у повному обсязі оплату за надані послуги не здійснюють у зв`язку із чим станом 01.07.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 17780,67 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судові витрати, які були ним понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився , надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась , відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився , надав до суду заяву , в якій позов не визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. За змістом статті 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Судом встановлено, що Концерном «МТМ» надаються послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою [ADDRESS] . Згідно матеріалів справи відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] , у зв`язку з чим на її ім`я відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Окрім неї в квартирі зареєстрований [PERSON] . Концерном «МТМ» за період з жовтня 2016 року по червень 2020 року у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , надано послуги на загальну суму 37136,94 грн. Відповідачами за вказаний період здійснено оплату за надані послуги на загальну суму 16584,97 грн. та за рахунок державної допомоги (субсидія) в сумі 2771,30грн. Станом на 01.07.2020 загальна сума заборгованості складає 17780,67 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по оплаті послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за вказаний період на загальну суму 17780,67 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved