Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитом у сумі 68313,05 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 13.08.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №500956018. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 50419,54 грн., на строк до 14.08.2019року, а останній, у свою чергу, зобов'язався в порядку та на умовах, встановлених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах визначених договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 50419,54грн. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.03.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом 49865,54 грн., за відсотками 9422,43грн., та по комісії 6625,08грн. У звязку з системним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку станом на 14.03.2016року у розмірі 3443,83грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані суду докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 13.08.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500956018 /а.с.5-11/. Згідно з умовами укладеного договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 50419,54грн. зі сплатою відсотків у розмірі 15,99 % річних з остаточною датою повернення кредиту 14.08.2019 року. Як вбачається з виписки по особовим рахункам, позивачем було перераховано на користь відповідача 50419,54грн., отже позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі /а.с.16/. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON], у свою чергу, зобов'язався здійснювати повернення кредиту щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку платежів у розмірі 1593,90 /а.с.8-9/. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що [PERSON] було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 14.03.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором складає 68313,05 грн., в тому числі: за кредитом 49865,54грн; по відсоткам 9422,43грн.; по комісії 6625,08 грн., штраф 2400грн. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до положень ст. 553 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved