Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 2110 грн. 32 коп., які були незаконно нараховані та виплачені їй у період з 1 червня 2017 року по 31 листопада 2017 року. На обґрунтування позову послався на ті обставини, що [PERSON] була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям у період з 1 червня 2017 року по 31 листопада 2017 року, вона отримала таку допомогу в розмірі 2110 грн. 32 коп. Під час проведення перевірки встановлено наявність у власності члена сім`ї [PERSON] , співмешканця [PERSON] , земельної частки (паю) площею 2,1918 га, яку він оплатно здає в оренду сільськогосподарському товариству «Вереміївка» (зокрема, у 2016 та 2017 році він отримав орендну плату у розмірі 6565 грн. 16 коп.), інформацію про яку [PERSON] не внесла до декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що є порушенням законодавства, яке регулює надання допомоги малозабезпеченим сім`ям. 23 січня 2018 року [PERSON] повторно зверталася до управління з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 10 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно зі ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичнимособам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 11 квітня 2019 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 18 квітня 2019 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень ст. 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подала. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. 8 червня 2017 року відповідач [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області за отриманням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де в розділ ІІ «Доходи членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» внесла відомості про свої доходи у виді допомоги при народженні дитини та зазначила, що інших доходів немає; у розділі У «Відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні (користуванні) членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» вказала, що земельного паю немає. Вказані обставини підтверджуються даними заяви від 8 червня 2017 року про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с., а.с. 4-7). 23 січня 2018 року [PERSON] повторно звернулась до УПСЗН Миронівської РДА із заявою та пакетом документів для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Вказана обставина підтверджується заявою № 198 від 23 січня 2018 року про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, пільг (а.с. 9). 1 лютого 2018 року Управлінням соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області складено Акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги. Згідно вказаного Акту, відповідачка отримала надміру виплачені кошти на суму 2110 грн. 32 коп. На час призначення [PERSON] , державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям інформація про доходи і майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, не була задекларована. Вказані обставини підтверджуються даними декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та акту № 5 від 1 лютого 2018 року, складеного головним державним соціальним інспектором Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області, про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги (а.с.,а.с. 6-7, 10). Громадянин [PERSON] зазначений як співмешканець [PERSON] , що підтверджується даними довідки про склад сім`ї від 6 червня 2017 року за № 02-33/459, виданої Маслівською сільською радою Миронівського району Київської області (а.с. 8). Відповідно до даних довідок за № № 3,4 від 30 січня 2018 року, виданих СТОВ «Вереміївка», [PERSON] надає в оренду товариству земельний пай та отримує доходи у вигляді орендної плати. Розмір орендної плати за 2016 та 2017 роки склав 5284,95 грн. (а.с.11-12). 31 липня 2018 року на адресу [PERSON] . Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області направило повідомлення про необхідність повернення надміру виплачених коштів (а.с. 13). Направлене поштовим відправленням повідомлення відповідач отримала 4 серпня 2018 року (а.с. 14). Оскільки відповідач у добровільному порядку не повернула суму надміру отриманих коштів державної допомоги, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що у позові належить відмовити. Частиною першою ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 № 1768-III спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 1768-III) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Статтею 4 Закону № 1768-III визначено, що особою, яка звертається за допомогою, надається декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї. Також, для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві також дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів. Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 1768-III державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли зокрема з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування. Відповідно до пункту 2 ч. 2 ст. 7 Закону № 1768-III за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років). У частині 4 ст. 7 цього Закону визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» від 24.02.2003 № 250, який визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї. Окрім цього, згідно з п. 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; довідку про склад сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Відповідно до п. 10 зазначеного Порядку, соціальна допомога не призначається у разі, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). Пунктом 28 Порядку також передбачено, що якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З аналізу вище наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених ч. 1ст. 7 Закону № 1768-III можливе за наявності таких обов`язкових умов: -малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування; -відсутні обставини, передбачені ч. 2 ст. 7 Закону № 1768-III та дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі за наявності обставин та умов, передбачених частинами 1 та 2 ст. 7 Закону; -наявність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. У заяві про призначення соціальної допомоги [PERSON] власноруч ставила свій підпис під попередженнями, що надання неточних чи неповних відомостей тягне відповідальність згідно із чинним законодавством, та одночасно дала згоду на збір інформації про сім`ю та доходи, що необхідно для призначення допомоги. Судом встановлено наявність у власності [PERSON] , який є членом сім`ї відповідача [PERSON] , земельної ділянки (паю) площею 2,1918 га, яку він з 2016 року здає в оренду за плату СТОВ «Вереміївка», інформацію про що [PERSON] не зазначила при призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] була повідомлена про необхідність повернення надміру нарахованих коштів. Поряд з цим, повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за цих умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, та виконавчих комітетів міських і районних у містах рад за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та зібраної інформації про сім`ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги. У матеріалах справи відсутні докази, які вказують на ті обставини, що мало місце обстеження матеріально-побутових умов сім`ї відповідача, збиралась інформація про сім`ю, її власність, доходи, майно та приймалось рішення про відмову в наданні соціальної допомоги. Звертаючись з позовом, позивач надав докази, які підтверджують ті обставини, що мало місце звернення відповідача [PERSON] із відповідною заявою та пакетом документів для призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, та не надав жодного належного доказу прийняття рішення про призначення допомоги та отримання відповідачем відповідної допомоги із зазначенням її розміру. З наведених норм вбачається, що повернення (стягнення) допомоги може мати місце у випадку, коли з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування та відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сім`ї є інвалід або виховуються троє або більше дітей віком до 18 років. З доданої до позовної заяви довідки про склад сім'ї відповідача, виданої Маслівською сільською радою Миронівського району Київської області, вбачається, що відповідач має п'ять дітей різного віку, які не досягли віку 18 років. З урахуванням наведених норм матеріального права, недобросовісність відповідача не призвела до надміру виплаченої соціальної допомоги, а тому відсутні правові підстави для стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В даному випадку позивач не спростовує, що відповідач потребувала та отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, що об'єктивно підтверджує її скрутний матеріальний стан та відсутність можливості забезпечити потреби сім'ї без сторонньої допомоги. Очевидним є той факт, що вказана допомога має соціальний характер та покликана забезпечити потреби малозабезпеченої сім'ї. Відповідач дійсно відповідала критеріям для отримання зазначеного виду державної соціальної допомоги та члени її сім`ї потребували її отримання. Висновки за результатами розгляду На підставі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи надані докази в сукупності, суд зазначає, що наявність умислу на подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей та факт усвідомлення відповідачем протиправного характеру діяння та передбачення його шкідливих наслідків, як обов`язкову умову для припинення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, сторона позивача не довела. Позивачем не доведено й наявності підстав для повернення виплаченої відповідачу згаданого виду соціальної допомоги з підстав, передбачених ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1762 гривні. Підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed