Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], діючи на підставі довіреності від 22.10.2018 року, звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], який зареєстрований в [INFO], право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства „Білорусія с.Бурівка Городнянського району, Чернігівської області, розміром 3,2 га в умовних кадастрових гектарах, яке за життя належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0264009, виданого Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області на підставі розпорядження № 199 від 31 травня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під номером 130 від 22 серпня 1996 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 17 грудня 2003 року в селі Бурівка Городнянського району, Чернігівської області. З позовної заяви виходить, що 17 грудня 2003 року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 324026, виданим виконавчим комітетом Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Померла проживала в [INFO] (колишня вулиця Леніна) в будинку № 187. Разом з нею на день її смерті був зареєстрований та фактично проживав її син [PERSON]. [PERSON] залишила на ім`я позивача заповіт, посвідчений 25 лютого 2000 року секретарем виконкому Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], яким заповіла все своє майно позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) площею 3,2 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства „Білорусь, с. Бурівка Городнянського району, Чернігівської області. 15 жовтня 2009 року позивачем було подано до Городнянської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 24 жовтня 2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), однак оригінал свідоцтва про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0264009, виданого на підставі розпорядження Городнянської райдержадміністрації від 31 травня 1996 року за № 199 [PERSON], не зберігся. Зазначений факт є перепоною для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Ухвалою судді від 26 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі. У підготовче судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце підготовчого судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. (а.с.17). Представник відповідача по справі Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області надав до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. (а.с.40). Представник відповідача Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти задоволення позвоних вимог не заперечують (а.с.47). У відповідності до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового засідання, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Третя особа Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Як убачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 324026, [PERSON] померла 17.12.2003 року у віці 89-ти років у селі Бурівка Городнянського району, Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 15 від 19.12.2003 року. /а.с.10/. З дослідженого в судовому засіданні дублікату заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Бурівської сільської Городнянського району, Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона по закону матиме право заповіла [PERSON] (а.с.11). З дослідженої в судовому засіданні довідки, виданої виконкомом Бурівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області за № 299 від 25.10.2017 року, встановлено, що [PERSON], яка померла 17 грудня 2003 року, була зареєстрована та фактично проживала в будинку за адресою: село Бурівка вул. Леніна, буд. 187 Городнянського району, Чернігівської області, разом з нею був зареєстрований та фактично проживав її син [PERSON] з 1976 року і по даний час (а.с.12). З досліджених в судовому засіданні матеріалів відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області встановлено, що громадянці [PERSON] на підставі розпорядження Городнянської райдержадміністрації № 199 від 31.05.1996 року отримала сертифікат серії ЧН № 0264009, зареєстрований за № 130 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22.08.1996 року площею 3.2 умовних кадастрових гектарів, які знаходяться на території Бурівської сільської ради. Заміни на державний акт на право власності на земельну ділянку не було (а.с.13). З дослідженого в судовому засіданні витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної частки (паю) встановлено, що вартість земельної частки (паю) площею 3,2 га в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0264009, станом на 02.07.2018 року становить сорок три тисячі сімсот шістдесят дев`ять гривень сімдесят копійок (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 3,2 га умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства „Білорусь , с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області та яка за життя належала [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ЧН № 0264009. З наданих та досліджених в судовому засіданні матеріалів відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с.33-39), встановлено, що [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП „Білорусія, с. Бурівка Городнянського району. В книзі реєстрації та видачі сертифікатів [PERSON] значиться під номером 159. Відповідно до п.11\~постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно ч.1 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність\~сертифікат на земельну частку ( пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі ( на місцевості). Матеріали справи не містять інформації про те, що на земельний пай, виділений [PERSON] в колективній власності, виданий Державний акт на право власності на землю, тобто відбулось відведення земельної ділянку в натурі, яка може спадкуватись. Відповідно до копії спадкової справи № 307/2018, яка надійшла з Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області (а.с. 41-46), до майна померлої 17 грудня 2003 року [PERSON], відкрита спадкова справа. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом [PERSON], померлої 17.12.2003 року. Оформити спадщину у нотаріуса позивач позбавлений можливості, оскільки не може надати нотаріусу оригінал або дублікат сертифікату на право [PERSON] на земельну частку (пай), про яку йдеться, як того вимагає пункт 4.12 розділу 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений\~наказом Мін'юсту України № 296/5 від 22.02.2012 р. (зареєстрований у Мін'юсті України 22.02.2012 р. за № 282/20595), що підтверджується листом завідувача Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 24.10.2018 року за № 2231/02-14 на а.с. 15. Доводи позивача про втрату належного померлій [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0264009 учасниками судового розгляду не спростовуються. Оголошення про втрату Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0264009, позивачем було опубліковано в газеті „Новини Городнянщини (а.с.16). Згідно з чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, видача дублікату сертифікату на право [PERSON] на земельну частку (пай), яке належало останній за життя, є неможливою. Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину із-за відсутності свідоцтва про право на земельну частку (пай), отже існує спір про право і права та інтереси позивача порушуються, з незалежних від нього причин, а тому підлягають судовому захисту. Відповідно до\~Конституції України\~органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Суд враховує положення\~ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в\~ЦК, так і тих, що випливають із норм\~Конституції\~чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved