Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2005 року по цивільній справі №2-6487/2005 року за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі рішення суду право власності за [PERSON] було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». 14 вересня 2005 року [PERSON] продала спірну квартиру [PERSON] за договором купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], власником якої [PERSON] є і на сьогоднішній день. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29 лютого 2012 року вимоги апеляційної скарги заступника прокурора Приморського району по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Одеської міської ради - задоволені, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2005 року - скасоване. Ухвалене нове рішення, згідно якого у позові [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] - відмовлено. Так як рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2005 року було скасоване, право власності на спірну квартиру знову набула територіальна громада м. Одеси, по факту вказана квартира знаходиться у володінні відповідача, у зв'язку з чим Одеська міська рада звернулася з вищезазначеним позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовну заяву позивача не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлялась, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що з грудня 1997 року по листопад 2002 року [PERSON] працювала в ЖЕУ-31 на посаді двірника, що підтверджується довідкою №157 від 08.07.2002 року. Відповідно до переліку категорій працівників, яким можуть бути надані службові жилі приміщення, затверджений постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, вона мала право, як двірник Житлово-експлуатаційної організації, отримати службове житлове приміщення. У листопаді 1994 року [PERSON] була надана житлова квартира [ADDRESS] у службове користування, в якій [PERSON] постійно проживала, здійснювала ремонт для можливості подальшого мешкання. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2005 року, позовна заява [PERSON] задоволена. За [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.04.2005 року, право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» під реєстраційним номером 10532295, номер запису 5 в книзі 564пр-46, що підтверджується копією витягу №7043653 про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» від 19.04.2005 року. 14 вересня 2005 року [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], яка складається в цілому з двох житлових кімнат, загальною площею 76,1 кв.м., загальною житловою площею 40,0 кв.м. та підсобних приміщень, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під номером 4148. На підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2005 року, право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» під реєстраційним номером 10532295, номер запису 5 в книзі 564пр-47, що підтверджується копією витягу №8488415 про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» від 29.09.2005 року. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29 лютого 2012 року апеляційна скарга заступника прокурора Приморського району м. Одеси на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2005 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності задоволена. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2005 року - скасоване. Ухвалене нове рішення, згідно якого у позові [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] - відмовлено. 20 вересня 2013 року [PERSON] безоплатно передав в рівних частках у власність [PERSON] та малолітній [PERSON], [INFO], від імені та в інтересах якої діють її батьки: мати - [PERSON], батько - [PERSON], які прийняли в дар квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 20.09.2013 року, зареєстрований в реєстрі під №1945. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Відповідно до ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Судом встановлено, що на момент укладання договору купівлі-продажу від 14.09.2005 року між [PERSON] та [PERSON], рішення Приморського районного суду м. Одеси, на підставі якого власником спірної квартири була [PERSON] було чинне. На день скасування апеляційним судом Одеської області рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.04.2005 року, добросовісним набувачем спірної квартири з 14.09.2005 року був [PERSON], який на правах власності за договором дарування від 20.09.2013 року передав в дар квартиру [ADDRESS] [PERSON] та малолітній [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] ніким не оскаржувався, недійсним не визнавався, беручи до уваги те, що відповідачем по справі є [PERSON], який на час розгляду справи не є власником квартири [ADDRESS], а також беручи до уваги те, що з 20.09.2013 року одним із власників спірної квартири є малолітня дитина [PERSON], [INFO], тобто [PERSON] не є належним відповідачем по справі, суд вважає що у задоволенні позовних вимог по цивільній справі за позовною заявою Одеської міської ради до [PERSON], за участю третьої особи [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, необхідно відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed