Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення недоотриманої пенсії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.10.2016 року помер чоловік позивача [PERSON]. 20.07.2018 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким спадщина складається з недоотриманої пенсії у сумі 36634,63 грн. Позивач звернулась до [PERSON] Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області за отриманням грошей, проте їй було виплачено лише 21490,34 грн. У виплаті решти грошових коштів було відмовлено з посиланням на те, що сплинув трирічний термін до дня звернення за отриманням пенсії. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію, яка увійшла до складу спадщини у розмірі 15144,29 грн. та вирішити питання про судові витрати по справі. Представник відповідача [PERSON] Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області [PERSON] надала до суду відзив, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтувала тим, що [PERSON] Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області була виплачена [PERSON] недоотримана пенсія її чоловіка [PERSON] за період з 01.07.2015 року по 31.10.2016 року. Із посиланням на положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначила, що нарахована сума пенсії, на виплату яких пенсіонер має право, але не отримав своєчасно з власної ініціативи, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Враховуючи, що [PERSON] не перебував на обліку в [PERSON] Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, а тому виплата пенсії йому була припинена не з вини відповідача, та пенсія за життя з 01.08.2014 року йому не була нарахована і була не отримана з вини пенсіонера. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його і позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, просила розглянути справу за відсутності представника відповідача, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННІ №755053, виданого 20.07.2018 року приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], спадкоємцем майна [PERSON], який помер 06.10.2016 року, є його дружина [PERSON], спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої [PERSON] пенсії в сумі 36634,63 грн. В судовому засіданні встановлено, що представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] отримав частину недоотриманої пенсії померлого чоловіка позивача [PERSON] в сумі 21490,34 грн. Решту коштів відповідач відмовився виплачувати, посилаючись на те, що сплинув трирічний термін до дня звернення за отриманням пенсії. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сімї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання належного їй спадкового майна. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне задовольнити їх в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача суму недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, в сумі 15144,29 грн. (36634,63 грн. 21490,34 грн. = 15144,29 грн.). Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved