Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Представник позивача адвоката Жовніренко І.В. звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська а позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денис Олегович, приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначила, що приватним виконавцем Єфименко Д.О. на підставі виконавчого напису нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу було відкрито виконавче провадження №64831490 та відповідно було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника. У позивача є достатні підстави вважати, що виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчий напис щодо стягнення з позивача коштів на користь відповідача, було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на кошти позивача. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності як кредитних правовідносин сторін, так і наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги законодавства. Враховуючи наведене, представник позивача просить Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк». Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2021 року цивільну справу прийнято до спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О належним чином завірені копії документів, а саме: заяву стягувача, AT «А-БАНК», щодо відкриття виконавчого провадження у відношенні [PERSON] на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.; виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на підставі якого було відкрито виконавче провадження за номером 64831490; постанову про відкриття виконавчого провадження у відношенні [PERSON] на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2021 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ «А-Банк», належним чином завірену копію кредитного договору, укладеного між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] , а також детальний розрахунок заборгованості, виписку по рахунку позичальника, платіжне доручення, або меморіальний ордер про видачу (або перерахування на банківську карту [PERSON] грошових коштів за кредитним договором, інформацію в якому відділені банку АТ «АКЦЕНТ- БАНК» було укладено кредитний договір, із зазначенням фактичної адреси місцезнаходження цього відділення банку на дату укладення договору. 22 липня 2021 року від представника АТ «А-Банк», на виконання ухвали суду від 02.07.2021 року надійшла заява в якій останній повідомив, що кредитний договір, між АТ «А-Банк`т а Антиповим В.В. було укладено у відділенні обслуговування клієнтів № 67 в м. Запоріжжі, за адресою: вул. Сталеварів, а також долучено належним чином завірені копії витребуваних документів. Представник позивача [PERSON] адвокат Жорніренко І.В. в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О., приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань до суду не подавали. Суд, заслухавши думку представника позивача, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі законодавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 21812, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № А33ZCT15510520140 від 16.02.2019 року, укладеним з АТ «Акцент-Банк», заборгованості за кредитним договором А33ZCT15510520140 від 16.02.2019 року. Строк платежу за Кредитним договором А33ZCT15510520140 від 16.02.2019 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 грудня 2020 року по 17 січня 2021 року та сума заборгованості складає 31387,32 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 15898,50 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 15488,82 гривень. Також зазначено, що за вчинення виконавчого напису стягнуто плату, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. За заявою керівника напрямку технологій стягнення проблемної заборгованості АТ «Акцент-Банк» вих. № 09.03./21-16 від 09.03.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денисом Олеговичем постановою від 15 березня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64831490 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. В оспорюваному виконавчому написі, приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О.С. посилається на ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та на п. 2 Переліку за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Згідно зі\~статтею 18 ЦК України, а також статтями\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України\~(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 03 лютого 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 02 лютого 2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Також приймаючи до уваги, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.\~12\~та ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Відповідно до Посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, а тому відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1362,00 гривень, з яких: 908,00 гривень за подання позовної заяви у розмірі та 454,00 гривень за подання зави про забезпечення позову.

Outcome: approved