Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 16208,19 грн за кредитним договором № б/н від 02.10.2015 та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 02.10.2015. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме на підставі договору було відкрито відповідачу кредитний рахунок та встановленопочатковий кредитний ліміт у розмірі 700 грн, який у подальшому було збільшено до 5330 грн і, таким чином, надано відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах Договору. Відповідач порушує свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 28.04.2020 він має заборгованість в розмірі 16208,19 грн, з яких: 9172,21 грн - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 9172,21 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 3296,32 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 2491,65 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії; а також штрафи відповідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 748,01 грн - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст.280 ЦПК України. Відповідач у судові засідання 23.10.2020, 15.01.2021 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи в силу ст. 128 ЦПК України повідомлений належно. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 02.10.2015 відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.17). В даній заяві, доданій до позовної заяви, містяться анкетні дані відповідача, згода на те, що підписана заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив ознайомлення його з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами. Крім того, останній зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті позивача. Однак, з Анкети-заяви, долученої до позовної заяви, не відомо в якій саме редакції вищевказаних Умов відповідач підтвердив своє ознайомлення. До позовної заяви банк додав примірник Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку із змінами, які розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт. При цьому, доданий примірник та витяг не містять підпису відповідача (а.с. 18-69). З 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованими, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Аналізуючи вищезазначені норми закону, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли зобов`язально-договірні відносини. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме на підставі договору було відкрито відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом 700 грн, який у подальшому було неодноразово змінено, востаннє збільшено до 5330 грн (а.с.15) і, таким чином, надано відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Через неналежне виконання своїх зобов`язань із повернення кредитних коштів у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 28.04.2020 встановить - 16208,19 грн, з яких: 9172,21 грн - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 9172,21 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 3296,32 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 2491,65 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії; а також штрафи відповідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 748,01 грн - штраф (процентна складова) (а.с.6-11). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі). Ч. 2 ст. 625 ЦКУ визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість відповідача за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України складає - 3296,32 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже, наявні правові підстави для стягнення у примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту та відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У підписаній сторонами Анкеті-заяві, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, строки повернення кредитних коштів. Разом з тим, з копії Анкети-заяви неможливо встановити, яке саме рішення було прийнято банком та тип банківської картки, яку отримав відповідач: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», у разі її отримання, а, отже, і розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та /або процентів, штрафу, які можуть бути застосовані за порушення строків платежів, які безпосередньо залежать від типу банківської картки. Окрім того, витяг з Тарифів Банку та примірник Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02.10.2015 шляхом підписання Анкети-заяви. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи. З огляду на те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та примірник Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02.10.2015 шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність за порушення умов договору у виді сплати пені та штрафів. Враховуючи викладене вище, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що відповідач повинен виконати зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів (тіла кредиту) та сплатити заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, а відтак позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. За частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 1617,00 грн.

Outcome: partial