Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась із позовом до суду в інтересах [PERSON] про визнання за ним права, в порядку спадкування за заповітом після смерті 04 січня 2003 року [PERSON], на земельну частку (пай) розміром 3,70 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яке при житті успадкував, але на своє імя не переоформив [PERSON] після смерті 04 червня 1997 року своєї дружини [PERSON], яке належало їй відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0254881, що зареєстрований 01.07.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) за № 310 та право власності на земельну ділянку\~№ 276,\~загальною площею\~5.6593\~га,\~що складається\~із земельних\~ділянок площею\~1.7946\~га,\~1.7701\~га та\~2.0946\~га,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~розташовану на\~території Строківської\~сільської ради\~Переяслав-Хмельницького\~району Київської\~області,\~яка належала[PERSON] відповідно до Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії ІІІ-КВ\~№ 028816,\~виданого 26.12.2003\~Строківською сільською\~радою Переяслав-Хмельницького\~району Київської\~області та\~зареєстрованого в\~Книзі записів\~реєстрації державних\~актів на\~право власності\~на землю\~за №\~459. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 січня 2003 року помер [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований і постійно проживав [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на земельну частку (пай) розміром 3,70 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яке при житті успадкував, але на своє імя не переоформив [PERSON] після смерті 04 червня 1997 року своєї дружини [PERSON], а також на земельну ділянку\~№ 276,\~загальною площею\~5.6593\~га,\~що складається\~із земельних\~ділянок площею\~1.7946\~га,\~1.7701\~га та\~2.0946\~га,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~розташовану на\~території Строківської\~сільської ради\~Переяслав-Хмельницького\~району Київської\~області. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 08.11.2002 секретарем Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 11, за яким все своє майно він заповів [PERSON] позивачу по справі. Від прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач не відмовлявся і прийняв її відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, у звязку з чим Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справу № 453/2003 після смерті [PERSON] Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [PERSON] зареєстровано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0254881 від 01.07.1997, реєстраційний номер 310, що розташована на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, площею 3,70 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується повідомленням № 29-10-0.33-35/114-18 від 14.02.2018 від 03.12.2014 Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області. 04 червня 1997 року померла [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою [INFO]. Разом з нею проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON], що підтверджується довідкою Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 80 від 07.02.2018. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене право на земельну частку (пай). Зазначене майно [PERSON] фактично прийняв після смерті дружини шляхом вступу в управління та користування спадковим майном, оскільки проживав разом із нею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 189 від 23.04.2018. [PERSON],\~відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 028816, виданого 26.12.2003 Строківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 459, при житті володів земельною ділянкою № 276\~загальною площею\~5.6593\~га,\~що складається\~із земельних\~ділянок площею\~1.7946\~га,\~1.7701\~га та\~2.0946\~га,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~розташовану на\~території Строківської\~сільської ради\~Переяслав-Хмельницького\~району Київської\~області. Постановою від 22.03.2018 № 686/02-31, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину на спірне майно, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів Сертифікату на право на земельну частку (пай), державного акту на право приватної власності на землю, а також відсутній витяг з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, що позбавило позивача можливості оформити спадщину на своє імя. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі та без участі позивача. Відповідач Строківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області в особі сільського голови позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову розяснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі свого представника. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Правовідносини по прийняттю позивачем [PERSON] спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, а тому до них підлягають застосуванню положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що врегульовано ч.3 ст.5 та п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України ( в редакції 2003 року). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ці положення врегульовані положеннями ст.549 ЦК УРСР. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» сертифікат є дійсним до виділення його власнику такої частки (паю) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі йому державного акту на право власності на землю. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» врегульовано, що право на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Питання судових витрат вирішити відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч.3 ст.5 та п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved