Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Представник ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 16.10.2007 року уклали кредитний договір № ZPJ0GA0000000097, за умовами якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 20000,00 доларів США на термін до 16.10.2017 р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № ZPJ0GA0000000097. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав, тому представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом. В ході судового розгляду, представник позивача уточнив свої позовні вимоги шляхом предявлення вимог до поручителя [PERSON], вказавши, що 14.05.2010 року, в забезпечення виконання зобовязання, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого [PERSON] бере на себе зобовязання щодо виконання [PERSON] умов кредитного договору № ZPJ0GA0000000097. Оскільки [PERSON] порушила умови кредитного договору № ZPJ0GA0000000097, то [PERSON] (надалі - Відповідач-2) в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором Відповідача-1 повинен нести солідарну відповідальність. З цих підстав, поручителю була надіслана вимога від 12.04.2016 року щодо виконання забезпеченого зобов'язання, але вона була залишена без задоволення. Таким чином, у судовому засіданні представник позивача просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 17911,32 Доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом складає 16327,73 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 610,17 Доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 106,74 Доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором2,56 доларів США, а також штрафи відповідно до Договору: 11,76 доларів США штраф фіксована частина та 853,36 доларів штраф процентна складова. Відповідачка [PERSON] не заперечуючи проти фактичних обставин справи, просила суд зменшити розмір заборгованості, посилаючись на той факт, що вона є безробітною, має тяжке захворювання та її дохід складає лише пенсія за віком. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся згідно ч.9\~ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надавав. Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з обґрунтуванням позовної заяви, а також із запереченнями на неї, вислухавши думку сторін, проаналізувавши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав: Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід розуміти, що при тому існувало порушення цього права. Позивач та його представник у судовому засіданні намагався довести суду, що саме діями відповідачів були порушенні його права та інтереси. По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними\~\~є докази,\~\~які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність\~\~конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 16.10.2007 року уклали кредитний договір № ZPJ0GA0000000097, за умовами якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 20000,00 доларів США на термін до 16.10.2017 р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № ZPJ0GA0000000097. Також, у судовому засіданні підтверджено належними письмовими доказами, що 14.05.2010 року, в забезпечення виконання зобовязання, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] Володимировичем був укладений договір поруки, за умовами якого [PERSON] бере на себе зобовязання щодо виконання [PERSON] умов кредитного договору № ZPJ0GA0000000097. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного Кодексу України\~(далі\~ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Згідно \~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. А за нормами статті 625 ЦК України, \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушувв свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Станом на «20» травня 2015 р., заборгованість відповідача за кредитним договором, складає: заборгованість за кредитним договором в сумі 17911,32 Доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом складає 16327,73 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 610,17 Доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 106,74 Доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором2,56 доларів США, а також штрафи відповідно до Договору: 11,76 доларів США штраф фіксована частина та 853,36 доларів штраф процентна складова. Проте, у відповідності до положень ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. За умовами надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 11,76 доларів США штраф фіксована частина та 853,36 доларів штраф процентна складова. Вищенаведене свідчить про те, що Умовами надання банківських послуг за одне і те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання) передбачено подвійну цивільно-правову відповідальність, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданий позивачем до суду, відповідачу був нарахований штраф у розмірі 11,76 доларів США фіксована частина та 853,36 доларів штраф процентна складова. Зазначена сума нарахована з врахуванням сум заборгованості за кредитом, сум заборгованості по процентам за користування кредитом. Отже, за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором позивачем одночасно нараховані подвійний штраф. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. А отже, суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу, стягнувши лише фіксовану частину штрафу, яка становить 11,76 доларів США. Згідно зі ст.. 554 ЦК України, при порушені боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тім же обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У судовому засіданні знайшло підтвердження той факт, що 14.05.2010 року, в забезпечення виконання зобовязання, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого [PERSON] бере на себе зобовязання щодо виконання [PERSON] умов кредитного договору № ZPJ0GA0000000097. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 17055,40 Доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом складає 16327,73 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 610,17 Доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 106,74 Доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 54,40 гривень, а також штраф відповідно до Договору: 11,76 доларів США. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3654,00 гривень.

Outcome: partial