Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області\~з позовом до [PERSON], яким просить суд ухвалити рішення, та стягнути із відповідача в користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості у розмірі 32940,76 грн. за кредитним договором №б/н від 23.08.2011 року, яка складається з наступного: 1556,13 грн. тіло кредиту; 383,24 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 28956,59 грн. нараховано пені; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1544,80 грн. штраф (процентна складова), та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23.08.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» і «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. АТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Станом на 10.06.2018 року відповідач має заборгованість 32940,76 грн., яка складається з наступного: 1556,13 грн. тіло кредиту; 383,24 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 28956,59 грн. нараховано пені; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1544,80 грн. штраф (процентна складова), яку в добровільному порядку не погашає. 27 серпня 2018 року ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області вказаний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних у ній недоліків. 04 вересня 2018 року на адресу суду надійшов пакет документів, з якого вбачається, що у визначений позивачу строк недоліки усунуто. Також з вказаних документів встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» змінив тип товариства з публічного на приватне 21.05.2018 року, без зміни їх організаційно-правової форми: приватне акціонерне товариство. Оскільки відповідно до змісту абзацу 3 частини 2\~статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-ІV від 17.09.2008 року\~(із змінами та доповненнями) зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням, ураховуючи, що банком здійснено відповідну державну реєстрацію зміни назви юридичної особи, відсутні юридичні підстави для залучення до участі у справі їх правонаступника, а тому в ході розгляду цього судового провадження слід враховувати нове найменування позивача: АТ КБ «ПриватБанк». Згідно зі статутом АТ КБ «ПриватБанк», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 21.05.2018 № 519, АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк». 24 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку визнано малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на інтернет-порталі «Судова влада». Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281\~ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що 23.08.2011 року між сторонами було укладено договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /арк. справи 12-13/. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. даних Умов та Правил Клієнт зобовязаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. п. 2.1.1.5.6 і 2.1.1.5.7 Умов та Правил у випадку невиконання зобовязань за Договором на вимогу Банку виконати зобовязання щодо повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту і Овердрафту), виплати винагороди Банку, а також власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобовязанням. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом , згідно п.п. 2.1.1.12. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Згідно п. 2.1.1.12.6.1. при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Також, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6. Умов та правил встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.11. вказаних Умов та Правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Згідно із вимогами ст. ст. 526, 1049 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.08.2011 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], встановлено, що станом на 10.06.2018 року заборгованість відповідача перед банком становить 32940,76 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини. Як вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості /арк. справи 8-11/. Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобовязань за договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитним договором зобовязань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 32940,76 грн., яка складається з наступного: 1556,13 грн. тіло кредиту; 383,24 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 28956,59 грн. нараховано пені; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1544,80 грн. штраф (процентна складова). Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~пеня і штрафи є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Також, відповідно до вимог ст. 266 та ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. При цьому, статтею 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.\~ Тому, стягнення пені з [PERSON] підлягає за період з 11.06.2017 по 10.06.2018, тобто на момент проведення банком розрахунку заборгованості за договором, сума якої складає 16371,18 грн. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення частково, з урахування встановлених судом обставин. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує\~як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в сумі 1762,00 гривень.

Outcome: partial