Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором № СЕТ-0000644-Ф/16-KRD від 07.12.2016 в розмірі 1291,78 гривень, та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 гривні. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання кредитних послуг, у звязку з чим підписав договір № СЕТ-0000644-Ф/16-KRD від 07.12.2016, на підставі якого отримав кредит у розмірі 1764,61 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту, на строк 18 місяців з 07.12.2016 та до 06.05.2018 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33 % за користування дозволеним овердрафтом; на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом та суму заборгованості за овердрафтом зі сплатою відсотків у розмірі 48% на рік. В порушення умов зазначеного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконав покладених на нього зобовязань по погашенню кредиту, у звязку з чим, станом на 17.05.2018, утворилася заборгованість в загальному розмірі 1291,78 гривень. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.39) Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суду не повідомив (а.с.41,48,49). Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.12.2016 між ПАТ АТ «УКРГАЗБАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № СЕТ-0000644-Ф/16-KRD (а.с. 5-9). Відповідно до п.п.2.2-2.5 Договору про встановлення ліміту овердрафту, позичальнику на картковий рахунок встановлений ліміт в розмірі 1764,61 на строк 18 місяців з 07.12.2016 до 06.05.2018 зі сплатою 33% річних за користування дозволеним овердрафтом. На суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом та суму заборгованості за овердрафтом нараховується\~ проценти в розмірі 48% річних. На виконання умов Договору про встановлення ліміту овердрафту позивачем видано відповідачу платіжну картку, на яку зараховано кредитні кошти в сумі 1764,61 гривні, про що свідчить розписка (а.с. 11), де відповідач поставив особистий підпис. Беручи до уваги відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору № СЕТ-0000644-Ф/16-KRD від 07.12.2016, суд приходить до висновку, що він є діючим. Всупереч вимогам п.п.2.5,4.7.-4.8. Договору № СЕТ-0000644-Ф/16-KRD від 07.12.2016, станом на 17.05.2018, вимоги договору відповідачем не виконано, у звязку із чим утворилась заборгованість за кредитом в загальному розмірі 1291,78 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 969,76 гривень; - заборгованості по процентам (поточної) в розмірі 10,49 гривень; - заборгованості по процентам (простроченої) в розмірі 311,54 гривні, що підтверджується\~ випискою за рахунком та розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.12-14, 15-16, 17-18 ). В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання. Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 1764,61 грн., що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.12-14, 15-16, 17-18 ). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобовязання не виконував належним чином, в результаті чого станом на 17.05.2018 утворилась заборгованість в загальному розмірі 1291,78 гривень, яку суд вважає обґрунтованою, та приходить до висновку про необхідність задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) в розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved