Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Представник позивача адвокат Марус І.Є в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району про встановлення факту неправильного запису в сертифікаті про право на земельну частку(пай) серії ЧН №0137843, та визнання права на земельну частку(пай), мотивуючи позов тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка за життя отримала сертифікат про право на земельну частку(пай) серії ЧН №0137843, але в сертифікаті помилково було записано [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв брат позивача [PERSON] , але своїх спадкових прав нотаріально не оформив. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач прийняла належним чином, до складу якої входить право на земельну частку(пай), але нотаріус не може видати свідоцтво про право на земельну частку(пай), так як в сертифікаті помилково зазначено [PERSON] . Встановлення факту неправильного запису заявнику необхідно для оформлення спадщини, дана обставина унеможливлює оформлення спадщини в порядку передбаченому ЗУ «Про нотаріат». Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач - Ларинівська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, хоча судом про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглянути за відсутності представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку(пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній право посвідчуючий документ зараз втрачено. Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Отже на день смерті [PERSON] належало тільки право на земельну частку(пай). Суд, дослідивши матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , , яка за життя отримала сертифікат про право на земельну частку(пай) серії ЧН №0137843, але в сертифікаті помилково було записано [PERSON] .(а.с.12-13) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 грудня 2003року [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Згідно довідки Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №06-1/367 від 12.10.2017 року [PERSON]. , яка померла [INFO] , проживала разом зі своїм сином [PERSON] в с. Ларинівка Новгород-Сіверський район Чернігівська область (а.с.7) Згідно довідки Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №04-05/83 від 24.02.2020 року [PERSON] яка померла [INFO] значилася як [PERSON] [PERSON] , була членом КСХП «Родіна» та мала право на отримання земельної(частки(пай). В списках членів КСХП «Родіна [PERSON] помилково була записана як [PERSON] (а.с.13) Згідно свідоцтва про право на спадщину від 20.01.2020року [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого брата [PERSON] (а.с.11) Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Щодо питання судових витрат то відповідно до п.9 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд повністю покладає судові витрати на позивача, що ним і зазначено при поданні позову.

Outcome: approved