Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Представник позивача за дорученням, [PERSON], звернулася до суду з указаним позовом 19.03.2018 та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказувала, що [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO] народила сина, [PERSON]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю, [PERSON] У зв'язку з тяжким матеріальним станом, мати дитини вимушена була виїхати працювати за кордон та з 06.11.2012, на підставі заяви, в порядку ст. 151 СК України, передала малолітнього сина [PERSON] своїй матері, [PERSON], позивачу по справі. На даний час дитини проживає з бабусею. Мати приїздить у відпустку, бере участь у розвитку, утриманні дитини, забезпечує його одягом, продуктами харчування, іграшками, піклується про його здоров'я. Батько, [PERSON] життям дитини не цікавиться, ніякої участі в її розвитку не бере, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує та має заборгованість зі сплати аліментів, веде аморальний спосіб життя. Представник позивача зазначає, що відповідач своїми вчинками наглядно демонструє своє ставлення до благополуччя і життя дитини, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, дитина йому взагалі байдужа, тому [PERSON], як довірена особа [PERSON], звернулася до суду з даним позовом. Позивач та її представник позовні вимоги у судовому засіданні підтримали, просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання (а.с.37) до суду повторно не з'явився (а.с.41,57,62), про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON], правом на участь у судовому засіданні не скористалася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.51). Будучи присутньою у попередньому судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог та вважала за доцільне, враховуючи права та інтереси дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього, [PERSON], оскільки батько взагалі не цікавиться життям, здоров'ям дитини, будь-якої допомоги на її утримання не надає, аліменти не сплачує, веде аморальний спосіб життя. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.45), до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та пояснення до суду не надходило. У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, неповідомлення ним про причини неявки до суду, ненадання відзиву на позов, отримавши згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, на місці постановив здійснити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи та свідка, дослідивши докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку, встановивши правовідносини, що виникли між сторонами та визначившись з нормою права, яка підлягає застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] з 11.07.2015 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого сторони мають сина, [PERSON], [INFO] (а.с.9,37). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 вказаний шлюб було розірвано (а.с.33-34). Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право передати дитину на виховання фізичним та юридичним особам. Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. [PERSON] 06.11.2017 передала малолітнього сина, [PERSON], відповідно до ч. 2 ст. 151 СК України, на виховання своїй матері, [PERSON], що підтверджується нотаріального посвідченою заявою (а.с.10), оскільки через скрутне матеріальне становище вимушена була поїхати працювати за кордон. Малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з бабусею [PERSON], за адресою: [ADDRESS], де для дитини створені всі необхідні умови для проживання та виховання. Бабуся приділяє належну увагу розвитку дитини, піклується про нього, у сім'ї доброзичливі відносини, що підтверджується актом з місця проживання від 19.02.2018 (а.с.24). Як вказувала позивач по справі, мати [PERSON], [PERSON] бере участь в утриманні, розвитку, лікуванні дитини, постійно спілкується з сином в телефонному режимі, приїздить у відпустку, передає іграшки, дитячий одяг, продукти харчування. Дані обставини учасниками процесу не заперечувалися та доказів протилежного відповідачем суду не надано. Після розірвання шлюбу з [PERSON], батько дитини, [PERSON], вихованням сина, [PERSON], не займається, проживає окремо від нього, дитину не відвідує, її долею не цікавиться, на телефонні дзвінки не відповідає, про що вказували в судовому засіданні представник органу опіки та піклування Новопільської сільської ради та свідок [PERSON] Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття (а.с.22). Разом з тим, аліменти [PERSON] на утримання дитини жодного разу не сплачувалися та як слідує з довідки-розрахунку від 16.10.2018 № 439 (а.с.71), станом на 16.10.2018 заборгованість зі сплати аліментів складає 19824,39 грн., Згідно з висновком ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 21.12.2017 № 5/1, орган опіки та піклування вживав заходів щодо попередження [PERSON] про необхідність зміни свого ставлення до виховання сина, але останній належних висновків не зробив, у зв'язку з чим органом опіки вирішено за доцільне позбавити його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] (а.с.46). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав, у разі якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON], будучи повнолітньою, дієздатною особою, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, не надає моральної підтримки, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved