Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

представник позивача [PERSON] , який діяв на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ПТ № 201140 від 23 вересня 2020 року, звернувся до суду з позовом, вимоги за яким уточнив та остаточно просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 30,1 кв.м., житловою площею 14,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , в порядку набувальної давності. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з жовтня 1989 року [PERSON] проживав разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного. Житловий будинок [ADDRESS] за вищевказаною адресою належав [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті, [PERSON] залишився проживати в житловому будинку [ADDRESS] ; підтримував вказаний житловий будинок у належному стані; проводив його поточний ремонт і до теперішнього цього часу добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується вказаним майном з 1995 року. Згідно рішення третьої сесії сьомого скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 24 грудня 2015 року в селі Черкаські Тишки Харківського району Харківської області вулиця Радянська перейменована на вулицю Миру. За даними технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого ФОП [PERSON] , власник відсутній, всього по житловому будинку: загальна площа приміщень складає 30,1 кв.м., житлова 14,8 кв.м. Отже, позивач більше 10 років добросовісно, відкрито і безперервно володіє спірним майном і продовжує володіти ним надалі, тому вважає за можливе визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку набувальної давності. За вказаних обставин, позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі. 17 грудня 2020 року представник позивача [PERSON] подав суду клопотання про виклик свідків. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив розглянути справу відповідно вимог чинного законодавства. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що за адресою: [ADDRESS] , мешкала [PERSON] разом із [PERSON] , який залишився проживати у будинку після її смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що за адресою: [ADDRESS] , мешкала [PERSON] разом із [PERSON] , який залишився проживати у будинку після її смерті. Суд, заслухавши позивача, пояснення свідків, розглянувши заяву представника Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] загальною площею 30,1 кв м, про що свідчать копія технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що виготовлена ФО-П [PERSON] станом на 01 вересня 2020 року та звіт про оцінку житлового будинку з надвірними будівлями, що виконаний 18 вересня 2020 року ТОВ «Нерухомість». Рішенням ІІІ сесії VІІ скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 24 грудня 2015 року про перейменування вулиць та провулків в селі Черкаські Тишки, вулиця Радянська перейменована на вулицю Миру. З пояснень свідків встановлено, що у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , мешкала [PERSON] разом із [PERSON] , який залишився проживати у будинку після її смерті. [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 лютого 1995 року Руськотишківською сільською радою Харківського району Харківської області, запис № 4 від 08 лютого 1995 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 вересня 2020 року, право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Суд, комплексно аналізуючи підстави заявлених позовних вимог, надані позивачем докази, норми цивільного права у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано жодного доказу, який би підтвердив, що позивач добросовісно на законних підставах заволодів житловим будинком [ADDRESS] , при цьому виходить з тих обставин, що позивач знав, що спірний житловий будинок йому не належить і достовірно знав, що проживає він у будинку зі згоди [PERSON] , яку він зазначає як власника цього майна, а сам по собі факт проживання позивача у вказаному житловому будинку не є підставою переходу до нього права власності на нерухоме майно за набувальною давністю і не свідчить про добросовісність заволодіння чужим нерухомим майном, а утримання житлового будинку, проведення його поточного ремонту є обов`язком позивача, як особи яка користується житловим приміщенням, тому суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю та недоведеністю. При вирішенні справи суд також враховує, що відомості про власника спірного житлового будинку позивачем не надані. Останній обмежився наданням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, до якого внесення відомостей про нерухоме майно та реєстрація права власності на таке майно є обов`язковим тільки з 01 січня 2013 року, тоді як на день смерті [INFO] [PERSON] , діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Позивач не надав відомостей з бюро технічної інвентаризації, органу місцевого самоврядування, інше, і не заявив клопотання про витребування таких відомостей, тому позивачем не доведено, що майно по відношенню до нього є чужим, що також є підставою для відмови в задоволенні позову за недоведеністю вимог. Судові витрати суд відносить за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід війни першої групи.

Outcome: dismissed