Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди та суму судового збору у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.04.2016 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) автомобіля марки Toyota Celica, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; 2) автомобіля марки Toyota Prado, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; 3) автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова вказана ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ДТП не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту № 69В/2016 від 22.05.2016 року про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю [PERSON] , був складений наказ № 6493 від 17.08.2016 року про виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 31 457,10 грн. Також позивачем було понесено витрати у розмірі 578,00 грн. на послуги аварійного комісара. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. 13.04.2016 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки Toyota Celica, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; автомобіля марки Toyota Prado, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Ці обставини підтверджуються постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.06.2016 року у справі № 646/5311/16-п, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 9). Зазначена постанова набула законної сили 28.06.2016 року. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 10.02.2017 року потерпіла особа звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7). 05.07.2016 року до МТСБУ звернувся власник автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] із заявою, в якій просив перерахувати суму відшкодування на свій розрахунковий рахунок (а.с.10). Згідно звіту № 69В/2016 від 22.05.2016 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику «Mitsubishi Outlander» державний номер [NUMBER] , складеного суб`єктом оціночної діяльності, [PERSON] , вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у тому числі з ПДВ, складає 34 809, 55 грн. (а.с.14-22). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На час скоєння даної ДТП, відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, в зв`язку з чим, судом встановлено, що договірні зобов`язання між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем відсутні. Згідно зі ст. 1166 КЦ України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. На підставі п. 40.3 ст. 40 вказаного Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. 14.04.2016 року позивачем по справі було здійснено виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу - «Mitsubishi Outlander» державний номер [NUMBER] в розмірі 31 457, 10 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 6493рвв від 18.08.2016 року, згідно якого кошти у розмірі 31 457, 10 грн. були перераховані на особистий рахунок [PERSON] в якості страхового відшкодування згідно наказу № 6493 від 17.08.2016 року. Таким чином, у зв`язку з настанням страхового випадку позивач фактично поніс витрати на сплату страхового відшкодування у розмірі 32 035,90 грн. Відповідно до пункту 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. На підставі викладеного, у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 32 035,90 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. А відтак, вимоги позивача про стягнення в порядку регресу суми страхового відшкодування є обґрунтованими та заснованими на законі, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved