Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в суд із вказаним вище позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що [PERSON] та [PERSON] з 26.01.1992 року перебували в шлюбі, під час якого в них народилося п'ятеро дітей, в тому числі [PERSON], [INFO]. Рішенням Сокирянського районного суду від 09.12.2015 року, шлюб між сторонами було розірвано. Її старша дочка [PERSON] зареєструвала шлюб із громадянином Республіки Адигея Російської Федерації та на даний час проживає за адресою: [ADDRESS]. З 2013 року вона періодично приїжджає до дочки у гості. Оскільки там створені належні умови для проживання, відпочинку, всебічного розвитку та оздоровлення її малолітньої дитини на період літніх канікул, має намір вивезти малолітню [PERSON] в Республіку Адигея Російської Федерації, однак відповідач добровільної згоди для її виїзду за кордон не надає, що суперечить інтересам дитини. Просив, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.05.2017 року, надати дозвіл [PERSON] на оформлення документів на право виїзду за межі України, а також виїзд за межі України в Республіку Адигея Російської Федерації без згоди батька, її неповнолітньої дочки [PERSON] на період з 01.06.2017 року по 31.12.2017 року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності. При цьому, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не подав. Представник третьої особи - СуСД Сокирянської РДА Чернівецької області [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій не заперечив проти задоволення позову та просив розглянути справу без його присутності. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. З'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26.01.1992 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.12.2015 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.07.2016 року. Старша дочка сторін - [PERSON] зареєструвала шлюб з громадянином Республіки Адигея Російської Федерації [PERSON], згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2013 року. Дочка з чоловіком проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] Республіки Адигея Російської Федерації, співвласницею якого є сестра [PERSON] - [PERSON], відповідно до копії свідоцтва державної реєстрації права, виданого 11.05.2016 року. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач має намір вивезти свою малолітню дочку до Республіки Адигея Російської Федерації на період літніх канікул, де проживає її старша дочка з чоловіком, оскільки там створені належні умови для проживання, відпочинку, всебічного розвитку та оздоровлення її дитини. Окрім цього, [PERSON] надала нотаріально посвідчене погодження на постійну реєстрацію та проживання у належному їй будинку [PERSON] та її малолітній дочці [PERSON] Малолітня [PERSON] на даний час проживає із своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у будинку свого батька. Дитина навчається у 3-му класі Білоусівського НВК Сокирянського району Чернівецької області. Дані обставини підтверджуються копіями довідок, виданих головою Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за вих. №313 від 30.03.2017 року та директором НВК за вих. №10 від 24.01.2017 року. Відповідно ч.ч. 2, 4 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно п.3 ч.3 ст.313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16-ти років має право на виїзд за межі України тільки за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів в їх супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Пунктом 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з країни досягли 18-ти річного віку. Відповідно до п.п.1 п.4 вказаних Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній з батьків у пункті пропуску. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З огляду на вказані вище обставини та вимоги закону суд приходить до висновку, що надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої [PERSON] за кордон до Республіки Адигея Російської Федерації на період літніх канікул без згоди відповідача, відповідатиме інтересам дитини.

Outcome: partial