Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що з причин неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських відносин малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за рішенням виконкому Могрицької сільської ради було вилучено із родини матері. Просив відібрати дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала повністю. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала повністю. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, що [PERSON] є матір*ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]( а.с.4,6). Відомості про батька , кожного з дітей, записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України ( а.с.5,7). Рішенням № 29 від 07 вересня 2015 року виконкому Могрицької сільської ради сім*я [PERSON] була взята на облік як така, що опинилась в складних життєвих умовах( а.с.11). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умова проживання сім*ї [PERSON] від 20.05.2015, 18.11.2016, 21.05.2018 років [PERSON] комісію для обстеження умов проживання не пустила, з її слів діти всім забезпечені. На неодноразові зауваження представників сільської ради відповідач не реагує, її ставлення до виконання батьківських обов*язків не змінилось. Рішенням № 21 виконкому Могрицької сільської ради від 12.06.2018 року дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] вилучено та влаштовано до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області на повне державне утримання ( а.с.20). Могрицька сільська рада неодноразово зверталась до Сумського РВП ГУНП в Сумській області, щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських відносин, яка постійно звинувачує односельців, вчителів школи, однокласників дітей у безпідставних претензіях до неї та її дітей ( а.с.12). Адміністрація Могрицької НВк зверталась до голови Могрицької сільської ради з прохання вплинути на виконання батьківських обов*язків [PERSON], оскільки [PERSON] висловлюється нецензурною лайкою на адресу дітей, вчителів, б*є їх.( а.с.13) Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідача дітей, у зв'язку з ухиленням матері від виконання обов'язків по їх належному вихованню, догляду та не створенню належним побутових умов, що наразі, буде відповідати інтересам дітей. Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 4 статті 170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з перерахуванням коштів на рахунок в Ощадному банку України. За таких обставин, з метою захисту інтересів дитини та подальшого забезпечення належних умов виховання та всебічного розвитку, суд вважає доцільним позов задовольнити повністю. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved