Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.09.2011 в сумі 12 173,42 грн., яка складається з: 4287,42 грн. тіло кредиту, 1024,81 грн. відсотки за користування кредитом, 5805,31 грн. пеня, а також штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 555,88 грн. процентна складова. Також, просить стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до підписаної №б/н від 23.09.2011 [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту\~на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, у звязку з чим станом на станом на 21.11.2017 має заборгованість в розмірі 12 173,42 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач на розгляд справи в судове засідання, призначене на 20.03.2018 не зявилася, про час та місце розгляду справи в судовому засідання повідомлена відповідно до ст.128 ЦПК України; клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.09.2011 в сумі 12 173,42 грн. та судових витрат. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 12 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків. В строк, наданий судом, усунуто недоліки позовної заяви. Судом відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Суд вирішує справу за наявними матеріалами у справі. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до підписаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку №б/н від 23.09.2011 [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту\~на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні [PERSON] сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою, приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при укладенні договору, надала свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, відповідно до п.п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг» (далі - Умови). Згідно з п.2.1.1.12.2 Умов в разі непогашення Клієнтом боргових зобовязань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом подання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). Пунктом 1.1.3.2.4 [PERSON] передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин [PERSON]. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов. Відповідно до п.1.1.2.1.5 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Умов. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України\~\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В даному випадку укладений сторонами кредитний договір на підставі заяви позичальника від 23.09.2011 з ознайомленням відповідача при її складанні з Умовами та правилами надання кредиту, відповідає загальним вимогам чинності правочину, при підписанні вказаної заяви позичальника всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, заява позичальника та Умови містять усі передбачені діючим законодавством відомості. Крім того, Умови надання кредиту не порушують співвідношення майнових інтересів сторін та не позбавляють заінтересовану особу того, на що вона розраховувала при укладенні договору, оскільки укладаючи кредитний договір, відповідач зобов'язувався повернути позивачу кредит, сплатити відсотки, комісію за користування кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу, у порушення зазначених норм закону та умов договору зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, допустивши станом на 21.11.2017 заборгованість в сумі 12 173,42 грн., яка складається з: 4287,42 грн. тіло кредиту, 1024,81 грн. відсотки за користування кредитом, 5805,31 грн. пеня, а також штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 555,88 грн. процентна складова. Згідно з п.2.1.1.12.10 [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком частки в разі невиконання Клієнтом та/або довіреною особою Клієнта своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Відповідач частково сплачувала грошові кошти в погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема останні платежі були здійснені 12.10.2016, 26.10.2016, 10.02.2017, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Розмір заборгованості за тілом кредиту становить 4287,42 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем. Позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню з огляду на вимоги статей 526 та 1054\~ЦК України. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобовязаний сплатити Банку заборгованість по відсоткам за користування Кредитом, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Обовязок позичальника своєчасно сплачувати проценти за кредитом, встановлений також\~ст.1054 ЦК України. Відповідно до розрахунку суми позову, наданим позивачем, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 1024,81 грн. Ця сума підлягає стягненню відповідно до статей 1054 та 1056-1\~ЦК України. Суд не знаходить підстав для зменшення розміру відсотків за користування кредитом, оскільки, вони є платою за користування коштами та не відносяться до поняття неустойки. Аналогічна позиція закріплена в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин». Що стосується вимог позивача про стягнення 5805,31 грн. заборгованості за пенею і штрафів: 500,00 грн. - фіксована частина та 555,88 грн. - процентна складова, суд виходить з наступного. Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України пеня є одним з видів неустойки. Заборгованість за пенею 5805,31 грн., нарахована на суму боргу, підлягає стягненню з відповідача. Також, представником позивача заявлені вимоги про стягнення штрафів: 500,00 грн. - фіксована частина та 555,88 грн. - процентна складова, які передбачені п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 про визнання кредитного договору недійсним, висловила правову позицію відповідно до якої цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки. Пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобовязання. Так, на думку суду, не підлягають стягненню з відповідача штрафи, які позивач просив стягнути на підставі п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, оскільки вказаним пунктом штрафи нараховуються за порушення позичальником строків платежів по грошовим зобов'язанням, в той же час відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, за порушення строків платежу банком нараховується пеня, яку також просив стягнути позивач з відповідача. Отже, стягнення одночасно пені та штрафів є подвійною відповідальністю за одне порушення, що діючим законодавством не передбачено. Враховуючи наведене слід відмовити у стягненні з відповідача штрафів. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial