Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Представник ОСББ «Гоголевський-1» звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просив стягнути з останньої на свою користь заборгованість по внескам та платежем, здійснених позивачем, з 01 вересня 2016 року по 01 листопада 2017 року у сумі 3505,69 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСББ «Гоголевський-1» забезпечує утримання будинку та прибудинкової території за адресою будинку [ADDRESS] у якому на праві власності відповідачу належить приміщення № 121. Між сторонами 01 вересня 2016 року був укладений договір про надання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за умовами якого тариф на вказані послуги становить 1,86 грн. за 1 кв.м і складає 422,60 гривні. Протоколом № 2 від 21 вересня 2016 року загальних зборів багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] був затверджений кошторис обслуговування будинку, згідно з яким з 01 жовтня 20106 року тариф зі сплати за нежитлове приміщення становить 3,19 гривні за 1 кв.м Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим станом на 01 квітня 2013 року виникла заборгованість у сумі 3505,69 гривні, яку відповідач добровільно не сплачує. У судове засідання представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача справу просив розглянути в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, тому суд, враховуючи вказані обставини, вважає недоцільним подальше відкладання справи та на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. ст. 66, 67 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 цього ж закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що ОСББ «Гоголевський-1» надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS], де право власності на нежитлове приміщення № 121 належить [PERSON] Між сторонами 01 вересня 2016 року був укладений договір про утримання загального майна у багатоквартирному будинку, за умовами якого позивач зобов'язався забезпечити утримання та експлуатацію будинку і прибудинкових територій за адресою будинку [ADDRESS], а відповідач зобов'язалась своєчасно вносити оплату за такі послуги за тарифом 1,86 грн./м2, тобто за 227,2 м2 - 422,60 гривні (а.с. 23). Загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS], оформлених протоколом № 2 від 21 вересня 2016 року, був затверджений кошторис обслуговування будинку та прибудинкових територій у розмірі 20558 гривень в місяць, у тому числі ремонтний фонд у розмірі 6458 гривень в місяць та ввести його у дію з 01 жовтня 2016 року (а.с. 20), у зв'язку із чим тариф за утримання нежитлових приміщень змінився на 3,19 гривень на 1м2. Через неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем з оплати послуг на утримання будинку та прибудинкових територій, про необхідність погашення якої позивач повідомив відповідача, шляхом надіслання на адресу нежитлового приміщення [ADDRESS] письмової претензії (а.с. 25). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості відповідача за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2016 року по 01 листопада 2017 року складає 3505,69 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень. Таким чином позовні вимоги знайшли своє об'єктивне підтвердження в ході судового розгляду, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved