Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Личаківського районного суду м. Львова в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ухвалено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. Зазначає, що місце проживання дитини визначено разом з матір`ю, тому всі витрати із її утримання лежать на позивачеві, адже розмір аліментів, які визначені згідно судового рішення є занадто низьким і не покриває навіть часткових витрат на утримання дитини. Окрім того, відповідач вже значний час ухиляється від сплати аліментів. Зважаючи на викладене, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 21.11.2018 року Личаківський районний суд м. Львова передав матеріали позовної заяви за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів за підсудністю до Яворівського районного суду Львівської області. Ухвалою від 25.12.2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи. У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять позов задоволити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач повторно не з`явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно із виконавчим листом № 2-1075 2009 рік 28.12.2009 р. Славутський міськрайонний суд Хмельницької області ухвалив стягувати з [PERSON] , 1981 р.н. на користь [PERSON] , 1983 р.н. аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 23.07.2009 р. і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.1,2\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру\~аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на\~праві\~власності,\~володіння та/або\~користування\~у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у\~тому\~числі рухомого\~та\~нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на\~результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних\~прав; доведені\~стягувачем\~аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у\~тому\~числі на\~придбання\~нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума\~яких\~перевищує десятикратний\~розмір\~прожиткового мінімуму\~для працездатної\~особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що\~мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів\~має\~бути необхідним\~та\~достатнім\~для забезпечення\~гармонійного\~розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 17 своєї\~постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Як і не є підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року\~\~\~\~№ 037-VIII ч. 2 ст. 182 СК України\~викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж\~\~50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до\~внесення змін у\~статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). Зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до\~статті 192 СК України.\~\~ Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів,\~\~суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою\~статті 182 СК України.\~\~\~ Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Такий висновок зробив ВС в\~постанові №459/2181/17З від 12 вересня 2018 року. Питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів. Тому, враховуючи, що позивач не просить змінити розмір аліментів, які присуджені в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, а лише просить змінити мінімальний розмір аліментів з 30% прожиткового мінімуму до 50 % прожиткового мінімуму, а зміна мінімального розміру аліментів є підставою для визначення розміру аліментів з врахуванням такого збільшення державним виконавцем при виконанні рішення і не потребує звернення з позовом про збільшення розміру аліментів, тому суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст. ст.182,\~192 СК України,

Outcome: dismissed