Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 14 жовтня 2009 року в м. Харкові по вул. Клочківській з вини [PERSON], який керував автомобілем «ЗИЛ 130», державний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода (далі -ДТП), в результаті чого був пошкоджений автомобіль «Опель» з державним номерним знаком [NUMBER], що належить [PERSON] [PERSON] на момент скоєння ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір завданих збитків згідно висновку спеціаліста № 000211 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості транспортного засобу від 09.11.2010 року, складеного ТОВ «РАДАР-1», становить 29 057,44 грн. за пошкоджений транспортний засіб. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/9361742, термін дії якого з 23.12.2009 року до 22.12.2010 року. У зв'язку з настанням страхової події 04.04.2011 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 29057,44 грн. без врахування ПДВ. МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, але витрати не були компенсовані, у зв'язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] кошти у розмірі 29057,44 грн., а також судовий збір в розмірі 290,57 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні доводам позовної заяви, проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі зі згоди представника позивача. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 жовтня 2009 року на вул. Клочківській в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «ЗИЛ 130», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем «Опель», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], в результаті чого був пошкоджений автомобіль «Опель». Як вбачається з постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що автомобіль марки OPEL VECTRA, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, належить [PERSON] Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/9361742, [PERSON] застрахував цивільно - правову відповідальність, строк дії страхового полісу, виданого на ім'я [PERSON], з 23.12.2009 року по 22.12.2010 року включно. [PERSON] на момент скоєння ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З висновку висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження по з'ясуванню вартості транспортного засобу № 000211 від 09 листопада 2010 року, вбачається, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу OPEL VECTRA, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, складає 29057,44 грн. Відповідно калькуляції ремонтних робіт № 00000913 від 09.11.2010 року, загальна сума за ремонтні роботи автомобіля марки засобу OPEL VECTRA, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, складає 29057,44 грн. Згідно рахунку-фактури № 1087 від 23 жовтня 2010 року [PERSON] сплатив за ремонт автомобіля OPEL VECTRA, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, 32622,00 грн. 28 грудня 2010 року [PERSON] звернувся до МТСБУ про виплату відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП 14 жовтня 2010 року, яка складає 29057,44 грн. Відповідно до наказу, виданого МТСБУ від 01.04.2011 року № 840, МТСБУ сплатило [PERSON] 29057,44 грн. за шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 1378 від 01.04.2011 року. Як вбачається з контракту про надання правової допомоги № 81 від 08 січня 2013 року, МТСБУ та ТОВ «Юридична фірма «АНКОНА» уклали контракт про надання правової допомоги. Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. В силу ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, є доведеними, обгрунтованими належними доказами, а тому підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь МТСБУ судові витрати у розмірі 290 грн. 57 коп. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити, що представником позивача не надано жодних доказів на підтвердження розрахунку розміру правової допомоги та її виплати уповноваженій особі, а тому в задоволенні цієї частини позову суд відмовляє. На підставі викладеного,

Outcome: partial