Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) № [NUMBER] площею 3,01 га, що становить для члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина до якої входить вищевказана земельна ділянка. Він являється спадкоємцем за заповітом, оскільки 22.03.1995 посвідчено заповіт, яким батько все своє майно заповів йому, [PERSON] та [PERSON] , які на даний час померли. Звернувшись до державного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій по причині відсутності у нього оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Ухвалою судді від 25.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження, та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву (а.с. 24-25). Представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому представник відповідача визнала позов [PERSON] (а.с. 54). Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з?явилися, представником надано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с. 56). Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю (а.с. 55). Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи клопотання представника відповідача про те, що не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , сином якого є позивач [PERSON] (а.с. 8-9). Відповідно до довідки, виданої Соснівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області № 213 від 22.07.2020, [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] з 06.07.1958 по день смерті [INFO] , разом з ним проживав його син [PERSON] . Соснівською сільською радою від імені [PERSON] посвідчений заповіт по реєстру № 11 від 22.03.1995, який не змінювався та не скасовувався (а.с. 10). Заповітом, посвідченим 22.03.1995 секретарем Соснівської сільської ради народних депутатів Олександрівського району Кіровоградської області, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право заповів: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] всім трьом порівну (а.с. 17). Інформаційною довідкою та витягом зі Спадкового реєстру (заповітів та спадкових договорів) підтверджується наявність інформації про посвідчення 22.03.1995 за № 11 заповіту від імені [PERSON] (а.с. 36-37, 43). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві [INFO] , [PERSON] помер [INFO] у віці 72 роки, про що складено актовий запис № 7111 (а.с. 45). Згідно копії актового запису про смерть № 158, складеного Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 19.09.2005, [PERSON] померла [INFO] у віці 62 роки (а.с. 53). Інформаційними довідками та витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) підтверджується відсутність у Спадковому реєстрі інформації щодо наявності спадкових справ після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 33-34, 44). Згідно довідки, виданої Соснівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області від 05.08.2020 № 220, по схемі КСП «Україна» на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області за померлим власником сертифіката [PERSON] числиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] площею 3,01 га ріллі (а.с. 11). Згідно листа Відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 288/101-20 від 26.08.2020, відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Україна» Соснівської сільської ради серія КР № 0016 від 19.02.1996 списку громадян - членів КСП «Україна» під № 184, ст. 15 списку, внесений « [PERSON] », але викреслений та проставлена відмітка «помер». Сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не виготовлявся та не посвідчувався (а.с. 38). Відповідно до довідки правління колгоспу «Україна» від 11.12.1989, [PERSON] був членом колгоспу «Україна з 1955 року та працював з 01.01.1958 по 01.01.1979, та з 01.01.1980 по 01.01.1982 (а.с. 18). Згідно виписки з рішення правління колгоспу Україна протоколу № 2 від 26.01.1990, [PERSON] зараховано стаж роботи 1974 і 1981 роки (а.с. 19). Державний акт на право колективної власності на землю серії КР № 0016 по КСП «Україна» Соснівської сільської Ради народних депутатів зареєстровано 19.02.1996 (а.с. 39-40). Згідно списку громадян-членів КСП «Україна», [PERSON] був членом вказаного підприємства та його прізвище викреслено у зв`язку зі смертю (а.с. 15-16, 41). Листом приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Котляренком Ю.І. відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка належала [PERSON] (а.с. 12). Таким чином, за [PERSON] на момент смерті числилася земельна частка (пай) № [NUMBER] по КСП «Україна», членом якої він був, яка знаходиться на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, сертифікат на дану земельну ділянку не виготовлявся та не посвідчувався. Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акту на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Тобто, таке право виникає у члена КСП з моменту одержання цим підприємством (товариством, кооперативом) державного акту на право колективної власності на землю. Таким чином, право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акту про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. Отже, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: - перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; - отримання цим підприємством державного акту на право колективної власності на землю; - включення особи до списку, доданого до цього акту. У Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку. Кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), визначається списком, що додається до Держаного акту на право колективної власності на землю, який у разі потреби уточнюється і підписується головами відповідної ради і підприємства. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член КСП, включений до списку, що додається до Держаного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у томі числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З огляду на вищевикладене, [PERSON] на момент одержання КСП «Україна» акту на право колективної власності на землю був його членом та включений до списку. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше [INFO] . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 . Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК Української РСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам. Згідно ст. 525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновків, що позивач є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька, який був членом КСП «Україна» та включений до списку, тобто мав право на земельну частку (пай), проте не оформив його. Оформити право через нотаріальну контору позивач не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право померлого на спадкове майно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved