Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Представник заявниці звернувся до суду з вищеназваною заявою, посилаючись на те, що донька заявниці [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства. Просив суд визнати [PERSON] недієздатною та призначити заявницю опікуном. В обґрунтування заяви представник заявниці послався на те, що [PERSON] , [INFO] , є донькою заявниці. Донька заявниці є інвалідом з дитинства, страждає стійкими руховими та психічними розладами, не може керувати своїми діями. [PERSON] знаходиться на обліку в медичних установах. Заявниця вважає, що її донька внаслідок свого захворювання потребує постійного піклування зі сторони іншої особи, оскільки не може подбати про себе. У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Заяву просили задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, у письмовій заяві просив розглянути справу за відсутності представника. Не заперечував проти задоволення заяви. Особа, щодо якої розглядається справа, [PERSON] у судовому засіданні участі не приймала, пояснення у справі не надавала, оскільки за станом здоров`я не може висловити думку. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.39 ч.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 31.10.2002 року (а.с.11). [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства, підгрупи «А» (а.с.21). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №5 від 15.01.2021, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді глибокої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.52-53) Таким чином, наявні передбачені законом підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням характеру та ступеня психічного розладу [PERSON] , суд вважає доцільним визначити максимальний строк дії рішення - 2 роки. Відповідно до ст. 41 ч.1, ст. 60 ч.1 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Дослідивши письмові докази, суд вважає можливим призначити опікуном заявницю, яка є її матір`ю, фактично проживає разом із [PERSON] та здійснює догляд за нею, має належні матеріально-побутові умови, має постійний дохід, характеризується позитивно, надала письмову згоду бути опікуном. Передбачені законодавством підстави, що унеможливлювали б призначення заявниці опікуном - відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законодавством підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, ст.ст. 39, 41, 60 ЦК України,

Outcome: approved