Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Представник позивача вказує на те, що 03.01.1974 року по 01.05.2013 року [PERSON], працював у Новочорторийському державному аграрному технікумі на різних посадах. Наказом Міністерства аграрної політики № 508 від 15 серпня 2008 року на базі структурного виробничого підрозділу Новочорторийського ДАТ було створено державне підприємство «Новочорторийське». В подальшому, постановою КМУ № 127 від 23.02.2011 року «Про затвердження переліку підприємств, що підлягають приватизації відповідно до ЗУ «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» ДП «Новочорторийське» включено до переліку підприємств, що підлягають приватизації. 31 березня 2014 року державним реєстратором юридичних та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Любарського РУЮ Житомирської області проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ДП «Новочорторийське» та зареєстроване КСП «Новочорторийське». Відповідно до договору № 716 від 18 квітня 2014 року та акту прийому-передачі КСП «Новочорторийське» безоплатно передано майно єдиного майнового комплексу ДП «Новочорторийське». Окрім цього КСП «Новочорторийське» зобовязувалось здійснити розподіл безоплатно отриманого майна серед працівників та прирівняних до них осіб. Однак, в процесі приватизації [PERSON], не було включено до списку працівників та прирівняних до них осіб, які мають право на безоплатну частку майна єдиного майнового комплексу ДП «Новочорторийське». Представник позивача вважає, що [PERSON], неправомірно не включили до списку працівників та прирівняних до них осіб, які мають право на безоплатну частку майна єдиного майнового комплексу ДП «Новочорторийське», а тому просить суд визнати за [PERSON], право на отримання земельної частки (пай) із земель реформованого ДП «Новочорторийське» Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області, розташованих на території Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Також пояснив, що у 2013-2014 роках відбулись загальні збори на яких вирішували кому виділяти паї, одним надали паї, а іншим ні. Саме тоді він дізнався про своє право, однак з позовом звернувся у 2017 році. Представник позивача адвокат [PERSON], у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Також пояснила, що під час того, як на базі Новочорторийського ДАТ було створено КСП «Новочорторийське» відбулось виділення майна, однак [PERSON], паю не отримав та не був включений до списку осіб, які мають право на його отримання. Зазначила також, що позивач має право на отримання земельної частки (паю) посилаючись на п.п. 2.3 п. 2 Договору безоплатної передачі державного майна єдиного майнового комплексу державного підприємства «Новочорторийське від 18.04.2014 року, згідно якого після безоплатної передачі обєкта приватизації КСП стає правонаступником прав і обовязків державного підприємства «Новочорторийське». Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області [PERSON], позов не визнав та пояснив, що у 2014 році ГУ Держгеокадастру проводило розяснювальну роботу щодо роздержавлення земель, яке здійснювалось на підставі Земельного кодексу та законів України, саме тоді усім особам було запропоновано скористатись своїм правом. Також зазначив, що згідно ст. 25 ЗК України позивач не входить до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю).У задоволенні позову просив відмовити. Представник Любарської РДА [PERSON], у судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні із підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Також зазначила, що у 2012-2014 роках із громадянами проводились розяснювальні роботи, щодо розпаювання ДП «Новочорторийське» однак, позивач не був працівником ДП, відтак він не має право на отримання земельної частки (паю). Саме у 2014 році позивач дізнався про своє порушене право, а тому просить у відповідності до ст. 256 ЦК України застосувати строк позовної давності. Представник КСП «Новочорторийське» [PERSON], у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні оскільки [PERSON], не працював у КСП «Новочорторийське», відтак не має право на отримання земельної частки (паю). Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно архівної довідки № 36 Новочорторийського державного аграрного технікуму від 07 червня 2016 року, [PERSON], [INFO] працював в радгосп технікумі та займав різні посади: з 03.01.1974 року прийнятий водієм (наказ директора про прийняття № 02 від 03.01.1974 року); з 02.05.1991 року переведений майстром практичного навчання (наказ директора по переведенню № 67 від 02.05.1991 року). Звільнений з роботи 01.05.2013 року (наказ директора № 25 від 01.05.2013 року) у звязку із виходом на пенсію. Новочорторийський державний аграрний технікум на даний час являється правонаступником радгоспу-технікуму на підставі зміни назви технікуму згідно наказу № 99 від 30.03.1989 року «Про перейменування радгоспів-технікумів» по Міністерству агропромислового комплексу України. Згідно розпорядження КМУ від 04.02.2015 року № 87 Новочорторийський ДАТ відноситься до сфери міністерства освіти і науки України. Як вбачається із трудової книжки, [PERSON] з 03 січня 1974 року по 02 травня 1991 року працював у Новочорторийському радгосп-технікумі на посаді шофера, з 02 травня 1991 року по 01 травня 2013 року працював у Новочорторийському державному аграрному технікумі на посаді майстра тракторного навчання. Із статуту державного підприємства «Новочорторийське» встановлено, що підприємство було створене наказом Міністерства аграрної політики України від 15 серпня 2008 року № 508 «Про створення державного підприємства «Новочорторийське». Підприємство засноване на державній власності і підпорядковане Міністерству аграрної політики України. Підприємство є юридичною особою та володіє закріпленим за ним на праві господарського відання майном. Держава та уповноважений орган управління не відповідають за зобовязаннями Підприємства, а підприємство не відповідає за зобовязаннями держави та уповноваженого органу управління, крім випадків передбачених законодавством. Трудовий колектив підприємства складається з усіх громадян, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), або інших форм, що регулюють трудові відносини працівників з підприємством. Розпорядженням № 385 від 20.12.2010 року голови Любарської районної державної адміністрації затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування на земельні ділянки ДП «Новочорторийське» за межами населеного пункту с. Н. [PERSON], Новочорторийської сільської ради. Припинено право постійного користування земельними ділянками Новочорторийського радгоспу технікуму загальною площею 1433,6838 га. Надано в постійне користування ДП «Новочорторийське» земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1433,6838 га. Наказом № 595 від 15.08.2013 року регіонального відділення фонду державного майна України по Житомирській області прийнято рішення про приватизацію ДП «Новочорторийське» шляхом перетворення в колективне сільськогосподарське підприємство. Розпорядженням № 32 від 29 січня 2015 року визначено список працівників ДП «Новочорторийське» та пенсіонерів, які мають право на отримання земельної частки (паю) із земель реформованого ДП «Новочорторийське» на території Новочорторийської сільської ради відповідно до Протоколу №2 рішення загальних зборів працівників і прирівняних до них осіб від 29 квітня 2014 року (додаток 1) та список працівників державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя та пенсіонерів з їх числа, розташованих на території Новочорторийської сільської ради які мають право на отримання земельної частки (паю) із земель реформованого ДП «Новочорторийське» відповідно до рішення 43 сесії Новочорторийської сільської ради 6 скликання від 26 січня 2015 року (додаток 2). У даних списках [PERSON], не значиться. Розпорядженням № 195 від 10 серпня 2015 року голови Любарської РДА затверджено протокол зборів № 1 від 30.07.2015 громадян с. Нова Чортория, які мають право на земельну ділянку (пай) при приватизації земель реформованого ДП «Новочорторийське» та протоколи розподілу земельних ділянок між працівниками реформованого підприємства «Новочорторийське», пенсіонерами з їх числа та прирівняними до них осіб та між працівниками соціальної сфери села [PERSON] та пенсіонерів з їх числа, які мають право на земельну частку (пай) методом жеребкування від 30.07.2015 року та громадян, які провели обмін земельними ділянками (додатки №1 та №2). У даних списках [PERSON] не значиться. Пунктом 2 Договору безоплатної передачі державного майна єдиного майнового комплексу державного підприємства «Новочорторийське від 18.04.2014 року визначено передачу обєкта приватизації КСП і в п.2.3. зазначено, що після безоплатної передачі Обєкта приватизації КСП стає правонаступником прав і обовязків державного підприємства «Новочорторийське», а не правонаступником щодо прав та обовязків «Новочорторийського» ДАТ (а.с. 168-171). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що судам потрібномати на увазі, що згідно зі статтею 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч.1 ст.25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них частки (паю). Згідно ч. 3 ст. 118 ЗК України, громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до абз. 2 ч. 8 розділу Х Перехідних положень ЗК України, члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа. У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення внатурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»від 05.06.2003 № 899-IV, право на земельну частку (пай) мають:колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. В судовому засіданні встановлено, що в період з 03 січня 1974 року по 01 травня 2013 року позивач [PERSON], працював на різних посадах у Новочорторийському державному аграрному технікумі. Наказом Міністерства аграрної політики № 508 від 15.08.2008 року на базі Новочорторийського ДАТ було створено самостійну юридичну особу Державне підприємство «Новочорторийське», яке не є правонаступником прав та обовязків Новочорторийського ДАТ, що відповідно і закріплено у статуті підприємства (а.с. 81-87). В подальшому, наказом регіонального відділення фонду державного майна України по Житомирській області прийнято рішення про приватизацію ДП «Новочорторийське» шляхом перетворення в колективне сільськогосподарське підприємство та відповідно було прийнято розпорядження органом місцевого самоврядування, щодо роздержавлення земель ДП «Новочорторийське» та відповідно надання права на отримання часток (паїв) членам, працівникам КСП, а також пенсіонерам з їх числа. Тобто матеріалами справи встановлено, що ДП «Новочорторийське» із земель якого позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) було створено на базі Новочорторийського ДАТ як окрема юридична особа, яка не є залежною від державного аграрного технікуму, а тому, відповідно при здійсненні роздержавлення земель ДП «Новочорторийське» право на отримання частки (паю) отримали працівники такого підприємства та пенсіонери з їх числа, як це передбачено чинним законодавством. Позивач же, на час роздержавлення земель ДП «Новочорторийське» був працівником Новочорторийського ДАТ і в подальшому вийшов на пенсію будучи працівником ДАТ не маючи будь-якого відношення до діяльності ДП «Новочорторийське», тобто не був ні працівником ДП «Новочорторийське» і не був в подальшому членом КСП «Новочорторийське» у звязку з чим його і не було включено до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) із земель реформованого ДП «Новочорторийське». Вказані вище обставини також у повній мірі викладені у відзиві на позовну заяву Голови КСП «Новочорторийське» [PERSON], від 26.02.2018 року (а.с. 78), у якому вказано, що згідно статуту ДП «Новочорторийське» не є правонаступником щодо прав та обовязків «Новочорторийського» ДАТ, а тому той факт, що позивач перебував у трудових відносинах із Новочорторийським радгосп-технікумом не можуть бути підставою для отримання ним права на приватизацію майна та земель ДП. У відзиві на позовну заяву представника Любарської РДА [PERSON], від 22.03.2018 року (а.с. 176) також зазначено, що позивач, не має права на отримання земельної частки (паю) із земель КСП «Новочорторийське» оскільки він був працівником Новочорторийського ДАТ на базі якого в подальшому було створено ДП Новочорторийське, а не в результаті реорганізації Новочорторийського ДАТ, як зазначає у позові позивач, саме тому, у відповідності до ст. 25 ЗК України він не входить до числа тих осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) із земель ДП «Новочорторийське». Також зазначає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки про порушення його права він дізнався 29.04.2014 року, однак за захистом своїх прав до суду не звернувся. Саме тому просить застосувати строк позовної давності. Заперечуючи проти клопотання представника відповідача [PERSON], про застосування строків позовної давності представник позивача [PERSON] 30.05.2018 року подала до суду клопотання про визнання поважними причин пропущення позовної давності. Клопотання є мотивовано тим, що позивач дізнався про порушення свого права після того, як розпорядженням Любарської РДА від 29.01.2015 року його не було включено до списку осіб, які мають право на безоплатну частку майна єдиного майнового комплексу ДП «Новочорторийське». Не погоджуючись з даним рішенням він, разом із іншими особами с. Нова Чортория Любарського району Житомирської області, 06.10.2016 року звернулись до уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу порушення їх конституційних прав. Тобто, перед зверненням до суду в жовтні 2017 року він звертався до уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за захистом своїх порушених прав, а відтак строк позовної давності він не пропустив. Враховуючи вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, пояснень сторін та наявних у матеріалах справи відзивів на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позов позивача є безпідставним, а тому у його задоволенні слід відмовити. Суд у свою чергу не бере до уваги клопотання представника позивача [PERSON] про визнання поважними причин пропущення позовної давності, клопотання представника відповідача [PERSON] та представника КСП «Новочорторийське» про застосування строку позовної давності, оскільки на думку суду, позивач та його представник не довели суду, що заявлені позовні вимоги є мотивованими та такими, що підлягають до задоволення, а тому суд приходить до висновку про його безпідставність, та вважає, що у їх задоволенні слід відмовити саме в звязку з його безпідставністю, а не у звязку з пропущенням строку позовної давності. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у звязку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не стягуються із відповідачів на користь позивача, а у свою чергу покладаються на останнього.

Outcome: dismissed