Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Савчук О.В. звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування вимог зазначив, що в договорі купівлі-продажу від 28.04.1976 року не вірно було зазначено ім?я заявниці, а саме зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки виникла певна невідповідність між документами, у зв`язку із чим заявник не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даною заявою. В судове засідання представник заявника не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника, при розгляді справи по суті поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.1976 року [PERSON] згідно договору купівлі-продажу придбала будинок в сільській місцевості, а саме в с.Судіївка Полтавського району. Даний договір був посвідчений Мачухівською сільською радою Полтавського району (а.с.4). При перевірці документів, заявницею було з`ясовано, що у вищезазначеному договорі помилково було зазначено її ім`я, а саме зазначено як « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Згідно паспорта громадянина України вірним прізвищем, ім?ям та по батькові заявниці є - « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] ім`я заявника також зазначено, як « [PERSON] » (а.с.7). Згідно довідки за підписом сільського голови Мачухівської сільської ради Полтавського району [PERSON] , [INFO] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд приходить до висновку, що встановлення зазначеного факту відповідатиме інтересам заявника та забезпечить реалізацію законних прав, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved