Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до Арцизької обєднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що за життя його тітці [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 7.52 в умовних кадастрових гектарах, яке вона отримала в ході розпаювання землі в КСП «Лужанський», що підтверджується довідкою Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області та копією Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), в якій зафіксовано факт отримання [PERSON] земельного сертифікату серії ОД №0316008 від 28 жовтня 1997 року, виданого на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 23 жовтня 1997 року №354/97. 09 січня 1999 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, де якого входить право на земельну частку (пай) площею 7.52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. При зверненні до Тарутинської державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю сертифікату. Дійсно, сертифікат серії ОД №0316008 від 28 жовтня 1997 року, виданий на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 23 жовтня 1997 року №354/97 на теперішній час втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Знамя труда» №64 (8578) від 17 серпня 2016 року. Враховуючи вище викладене представник позивача просить в судовому порядку визнати за позивачем право на вказане спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився. На розгляд суду надійшла заява від представника позивача з проханням розглянути справу в його відсутність, на позовних вимогах позивача наполягає (а.с.34). Представник відповідача - Арцизької обєднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби в Одеській області [PERSON] в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.31), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник третьої особи - Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області сільський голова в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.30), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Розглядаючи вимоги позивача, суд користується нормами Цивільного Кодексу /в редакції 1963 року/, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася з її смертю, а саме 09 січня 1999 року, тобто до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України /в редакції 2004 року/. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 527 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ регламентовано, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 7.52 в умовних кадастрових гектарах, яке вона отримала в ході розпаювання землі в КСП «Лужанський», що підтверджується довідкою Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області № 830 від 14 вересня 2016 року (а.с.15) та копією Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), в якій зафіксовано факт отримання [PERSON] земельного сертифікату серії ОД №0316008 від 28 жовтня 1997 року (а.с.17-18), виданого на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 23 жовтня 1997 року №354/97 (а.с.19). 09 січня 1999 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №150861, виданим 10 січня 1999 року Рівненською сільською радиою Тарутинського району Одеської області (а.с.8). При зверненні до Тарутинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), позивачу постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 грудня 2016 року (а.с.9-а) було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю сертифікату. З оголошенням в газеті «Знамя труда» №64 (8578) від 17 серпня 2016 року вбачається, що сертифікат серії ОД №0316008 від 28 жовтня 1997 року, виданий на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 23 жовтня 1997 року №354/97 втрачено (а.с.33). Позивач є племінником померлої [PERSON], так як його мита [PERSON] та померла [PERSON] є рідні сестри, що підтверджується: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] (а.с.11); копією запису акта про народження [PERSON] №59 (а.с.19); копією запису акта про шлюб [PERSON] та [PERSON] №4 (а.с.14); копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії ІІ-ЖД №496828 (а.с.12). 11 листопада 1996 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №108249, виданим 12 листопада 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського району Одеської області (а.с.10). Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, фактом подання заяви до нотаріальної контори своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його тітки. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, а саме право на земельну частку (пай) площею 7.52 в умовних кадастрових гектарах, що належало його тітці [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0316008. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved