Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області - завідувач сектору у справах дітей виконком Покровської селищної ради Андрєєва І.О. звернулася до [PERSON] , в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позовній заяві позивач зіслався на те, що відповідачка являється матір`ю трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України від 09.07.2020 року №00026971718, №00026971495, №00026971306 - батьки дітей записані зі слів матері. Мати дітей - [PERSON] не забезпечує малолітніх необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, тому родина [PERSON] фактично перебуває в полі зору соціальних служб з вересня 2018 року, а на соціальному супроводі з 19 лютого 2019 року. Завідувачем сектору у справах дітей виконавчого комітету Покровської селищної ради сім`я [PERSON] відвідувалася неодноразово. Мати ніяких висновків щодо покращення виконання нею батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей не зробила, матеріальний стан родини незадовільний, санітарно-побутові умови у неналежному стані, про що неодноразово було складено акти обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. 03.07.2020 року по телефону надійшло повідомлення про незадовільні умови утримання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час обстеження помешкання [PERSON] була виявлена повна відсутність продуктів харчування та коштів, щоб їх придбати. Мати дітей проявляла візуальні ознаки дії психоактивних речовин. Залишати малолітніх дітей у родині було небезпечно для їх життя та здоров`я. Тому рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Покровської селищної ради від 03.07.2020 року протокол №4, яке затверджено рішенням виконкому Покровської селищної ради від 06.07.2020 року №139/0/9-20 прийнято рішення про відібрання малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та тимчасово влаштувати їх до КП «Покровська районна центральна лікарня» Покровської районної ради. 16.07.2020 року органом опіки та піклування Покровської селищної ради було подано позов до Покровського районного суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який було залишено без розгляду. Завідувачем сектору у справах дітей була проведена велика робота з матір`ю щодо налагодження побуту, влаштування на роботу та її лікування. В зв`язку з чим, у вересні 2020 року діти були повернуті матері в родину. [PERSON] була поновлена державна соціальна виплата на дітей. В той час, поки мати не отримувала кошти, їй була надана неодноразова допомога продуктами харчування, ліками, одягом, взуттям, засобами гігієни. Отримавши у лютому - березні соціальну допомогу на дітей в сумі 41167,00 грн. [PERSON] витратила кошти не на потреби дітей, тим самим знову залишила їх без засобів існування. На даний час [PERSON] перебуває у лікарні в м. Дніпро, де йому зробили операцію за кошти благодійників, матір з дитиною не поклали до відділення лікарні, так як вона була в неадекватному стані. [PERSON] доглядає тітка. [PERSON] у родині хрещеної матері. Відповідачка знову почала вести аморальний спосіб життя, залишає дітей, вживає алкоголь та психотропні пігулки. Вся робота, яка проводилася з [PERSON] , виявилася марною. Остання не бажає ростити, виховувати та дбати про своїх дітей. В зв`язку з чим, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та стягувати з відповідачки аліменти на їх утримання на користь державних закладів, прийомних сімей, дитячих будинків сімейного типу та опікунів (піклувальників), в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача - завідувач сектору у справах дітей виконкому Покровської селищної ради Андрєєва І.О. позов підтримала та просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та пояснила, що вона має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Старший син не хоче з нею проживати, сам просив щоб його від неї забрали. Коли дітей забрали, то вона їх не відвідувала, щоб вони не звикали до неї. Забезпечити належні умови для проживання та виховання дітей вона не має можливості, тому не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та стягнення аліментів на їх утримання. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 2018 року по 2020 рік вона працювала фахівцем з соціальної роботи Покровського центру соціальної служби. Зараз працює спеціалістом сектору у справах дітей. [PERSON] була піддана соціальному супроводу, їй допомагали чим могли, шукали роботу, надавали продукти харчування, одяг. Деякий час дітям допомагали бабуся та тітка. Коли відповідачка отримала соціальну допомогу на дітей в сумі 41167,00 грн., їй запропонували на ці кошти придбати будинок, але вона відмовилася. Суд, заслухавши представника позивача, відповідачку, свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так,згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровській області, [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Покровським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Покровським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України від 09.07.2020 року №00026971718, №00026971495, №00026971306 - батьком [PERSON] , [INFO] , записано - [PERSON] , зі слів матері; батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] , зі слів матері (а.с.13,14,15). Згідно Акту обстеження житлових умов [PERSON] за адресою: с. Відрадне Покровського району Дніпропетровської області від 03.07.2020 року, комісією у складі в/о старости Олександрівського старостинського округу Мормуль Н.Ф. та завідувача сектору у справах дітей виконкому Покровської с/р Андрєєвої І.О., інспектора ювенальної превенції Дерев`янка П.І. встановлено, що у будинку дуже брудно, вогко, стіни обдерті, двері брудні, постільна білизна майже відсутня, одяг валяється по всіх кімнатах та брудній підлозі. На кухні безліч недопалків та брудного посуду. На момент перевірки відсутній запас продуктів харчування, коштів на придбання продуктів першої необхідності у матері немає (а.с.20). Згідно копії протоколу №4 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Покровської селищної ради від 03.07.2020 року, було вирішено відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з родини [PERSON] , які проживають в с. Відрадне Покровського району Дніпропетровської області з умов, які загрожують їх здоров`ю та тимчасово влаштувати їх до дитячого відділення КП «Покровська районна центральна лікарня» Покровської районної ради (а.с17-18). Рішенням виконавчого комітету Покровської селищної ради №139/0/9-20 від 06.07.2020 року було затверджено рішення комісії з питань захисту прав дитини виконкому Покровської селищної ради від 03.07.2020 року №4 про відібрання малолітніх дітей (а.с.19). Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебувала на розгляді цивільна справа за позовом органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Покровської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Однак, 27.10.2020 року представник позивача органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області - Андрєєва І.О. направила до суду клопотання про залишення цивільної справи без розгляду, оскільки відповідачка зайнялася вихованням та доглядом за дітьми, стала на шлях виправлення, на даний час умови проживання дітей є задовільними, вважає за доцільне на даний час залишити дітей з матір`ю. В зв`язку з чим, ухвалою Покровського районного суду від 27.10.2020 року дану справу було залишено без розгляду (а.с.23). Однак, 28.04.2021 року комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Покровської селищної ради було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки діти були відібрані у матері у зв`язку з безпосередньою загрозою їх здоров`ю. [PERSON] неодноразово була попереджена про наслідки невиконання нею батьківських обов`язків по відношенню до дітей, але ніяких висновків не зробила. На момент перевірки умов проживання виявлено, що діти живуть в антисанітарних умовах. У будинку дуже брудно, вогко, сморід, повно недопалків. Продукти харчування відсутні. Коштів, щоб їх придбати, не було. Під час перевірки було видно, що мати вживає психотропні речовини. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про забезпечення малолітніх дітей продуктами харчування, не забезпечує їх фізичний та духовний розвиток (а.с.49). Рішенням виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області №104/0/9-21 від 07.05.2021 року було затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Покровської селищної ради від 28.04.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.48). Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи, на які посилається позивач, вимагаючи позбавлення батьківських прав є такими, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав щодо дітей. Крім того, згідно ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідачка є матір`ю дітей та ухиляється від обов`язку щодо їх утримання, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідачки аліментів на користь державних закладів, прийомних сімей, дитячих будинків сімейного типу та опікунів (піклувальників) в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 12.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття,. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути 1816,00 грн. судового збору в дохід держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved