Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину, посилаючись на ті обставини, що 28 березня 2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Комарова, 6 в с. Кожанка Фастівського району Київської області. [PERSON] заповіт не складався, тому право на спадкування за законом одержав позивач [PERSON] В установлений законом шестимісячний термін позивач звернувся до нотаріуса з питання прийняття спадщини, але йому було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця, що унеможливлює вчинення нотаріальних дій. В підготовче судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, про день слухання справи повідомлена судом належним чином, надала через канцелярію суду заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області в підготовче судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 березня 2009 року померла [PERSON], про що Виконкомом Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області 1 квітня 2009 року видано свідоцтво про смерть серії І-ОК №145496 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Комарова, 6 в с. Кожанка Фастівського району Київської області. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповіт спадкоємицею не складався, тому відповідно до ст. 1261, 1276 ЦК України право на спадкування за законом одержав позивач [PERSON] в порядку спадкової трансмісії, так як його батько [PERSON] син спадкодавця [PERSON], помер 06 червня 2009 року, тобто після відкриття спадщини і не встиг її прийняти (а.с.10). При зверненні до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після смерті 28 березня 2009 року [PERSON], позивачу 19 травня 2017 року було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця (а.с.11). Згідно довідки Фастівського бюро технічної інвентаризації КП Фастівської міської ради №161 від 24 листопада 2017 року житловий будинок №6 по вул.. Комарова в смт. Кожанка Фастівського району про право власності не зареєстровано. Первинну інвентаризацію будинку проведено на імя [PERSON]. Станом на 09.11.2017 року самовільного переобладнання на самовільних забудов в домоволодінні не виявлено (а.с.12). Згідно з п.3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.13 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справи про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців в разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на домоволодіння в порядку спадкування. Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved