Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.12.1999 року. В даній квартирі зареєстровані її родичі: син [PERSON], онук [PERSON] та колишня невістка [PERSON] Відповідач припинила сімейні відносини з сином позивача та за вказаною адресою не проживає з 2005 року, що підтверджується актом від 29.05.2017 року. На даний час в позивача виникла необхідність у продажі квартири, однак відповідач не знялась з реєстраційного обліку, а позивачу не відоме її місце проживання. Дана обставина позбавляє позивача можливості реалізації її права на розпорядження своїм майном. Відповідач не здійснює плату за комунальні послуги, в даній квартирі відсутні її особисті речі, тобто вона втратила інтерес до даного житлового приміщення як до свого постійного проживання. Тому представник позивача просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 45 в будинку № 16 по вул. Довженка в м. Івано-Франківськ. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку через оголошення в редакцію газети «Галичина». Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування та розпорядження майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування належною їй на праві власності квартирою. [PERSON] зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. [PERSON] ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. [PERSON] ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово. [PERSON] зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини. [PERSON] зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним. Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку /квартири/ визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.12.1999 року, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.6), що також підтверджується і Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7). Відповідно до копії Довідки № 02-02/1208 про склад сім'ї, виданої КП Муніципальна інвестиційна управляюча компанія, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON],01.08.1971р.н., [PERSON], 31.10.19714р.н. та [PERSON], 21.04.2001р.н. [PERSON] є уповноваженим власником (а.с.5). [PERSON] від 29.05.2017 року, складеного мешканцями будинку № 16 по вул. Довженка в м. Івано-Франківськ, громадянка [PERSON] у квартирі № 45 даного будинку з 2005 року по даний час не проживає, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей повсякденного використання, які належать [PERSON] в квартирі немає (а.с.8). Свідок [PERSON] суду дала показання, зазначивши, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2011 року. Перешкод у користуванні квартирою [PERSON] не чинили. Відповідно до ч.1\~ст.156 ЖК України\~з урахуванням ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Цивільним Кодексом України\~передбачена спеціальна норма для визнання членів сім'ї власника такими, що втратили право користування житловим приміщенням (ч. 2\~ст. 405 ЦК України), яка підлягає застосуванню до даних правовідносин. [PERSON] до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову [PERSON] діючому законодавству України, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що позивач, як власник квартири, позбавлена можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв'язку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано колишнього члена її сім'ї відповідачку [PERSON], яка понад рік не проживає за вказаною адресою, її речей там немає. Через те, що відповідач в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялася, позивач змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Причини відсутності відповідача не є поважними, домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між власником та відповідачем не було. Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Довженка, 16/45. На підставі викладеного,

Outcome: approved