Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Явдошак О.О. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на земельну частку (пай) розміром 16,15 в ум.кад.га, яка перебуває у колективній власності СП ім. Грушевського с. Олеша Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0074100 від 07.08.2008 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18.08.2008 року за № 163 на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживала батьки позивача [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матері позивача [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 16,15 в ум.кад.га, яка перебуває у колективній власності СП ім. Грушевського с. Олеша Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області. [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] . Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Ще за житя [PERSON] посвідчила заповіт, яким заповіла позивачу [PERSON] та його брату відповідачу по справі [PERSON] в рівних частках все своє майно. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після мерті матері, його брат (відповідач) [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від належної йому частки спадщини за заповітом на користь позивача. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), так як вищевказаний сертифікат на земельну частку (пай), був виданий та зареєстрований після смерті [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В підготовче судове засідання преставник позивача [PERSON] адвокат Явдошак О.О. не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак 26.11.2021 року через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав, просив його задовольнити, оскільки претензій немає і не буде мати в майбутньому. Просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 30). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по [ADDRESS] , який числився колгоспним двором, були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] (батько позивача), [INFO] , дружина [PERSON] (мати позивача), [INFO] (а.с. 7). [PERSON] (мати позивача) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0074100 від 07.08.2008 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18.08.2008 року за № 163, належало право на земельну частку (пай) розміром 16,15 в ум.кад.га, у землі, що перебуває в колективній власності СП ім. Грушевського, що в с. Олеша Тлумацького (на даний час Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, наділеного на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за №\~296 (а.с. 4). Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 13). [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), а [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 9, 10). Ще за життя [PERSON] (мати позивача) посвідчила заповіт, яким все майно, яке належить їй, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповіла у рівних долях своїм синам [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач), що підтверджується копією заповіту від 13.04.2007 року (а.с. 8) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №\~15184952 від 24.06.2008 року (а.с. 45). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 463 від 03.11.2021 року (а.с. 6). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~34/2012 від 13.02.2012 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (мати позивача) (а.с. 32-64), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає, оскільки [PERSON] (відповідач) 13.02.2012 року подав до Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області заву, в якій вказав, що відмовляється від належної йому частки спадщини, що залишилася після смерті його матері [PERSON] та не заперечив щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на ім`я [PERSON] (позивач) (а.с. 33). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай) розміром 16,15 в ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності СП ім. Грушевського в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В нотаріальному порядку [PERSON] , яка діяла по довіреності від імені [PERSON] (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий та зареєстрований після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 774/02-31 від 02.11.2021 року (а.с. 12). Зазначені обставини перешкоджають позивачу [PERSON] належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу [PERSON] слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 454,00 грн. (а.с. 17). На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved