Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Представник за довіреність позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 11.07.2008 між КС «Альянс Україна», як кредитором та [PERSON] як позичальником було укладено договір кредиту №178-08 кМ, за яким позичальникові надано кредит в розмірі 5000,00 грн., на строк до 11.07.2010. 11.07.2008, на забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір поруки №66-08пМ, за яким [PERSON] виступила поручителем [PERSON] за договором кредиту №178-08 кМ від 11.07.2008, та зобов'язалася перед КС «Альянс Україна» відповідати за зобов'язаннями [PERSON] Також, 11.07.2008 на забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір поруки №67-08пМ, за яким [PERSON] виступила поручителем [PERSON] за договором кредиту №178-08 кМ від 11.07.2008, та зобов'язалася перед КС «Альянс Україна» відповідати за зобов'язаннями [PERSON] Відповідно до умов договору кредиту кредитна спілка виконала свої зобов'язання з надання кредиту, проте відповідач взятих на себе зобов'язань не виконала, в зв'язку з чим станом на 06.04.2015 виникла заборгованість в розмірі 30109,83 гривні, що включає в себе: основна сума кредиту -3720,28 грн., проценти за користування кредитом -15096,53 грн., пеню - 11293,02 грн. 08.07.2011 року між кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено договір №2 про відступлення права вимоги та виконання зобов'язань. За умовами даного договору, кредитором було відступлено належне йому право грошової вимоги до позичальників за договорами кредиту, серед яких є і відповідач [PERSON] Таким чином з моменту відступлення права грошової вимоги позивач стала новим кредитором по кредитному договору № 178-08кМ від 11.07.2008, а тому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь вказану вище суму заборгованості по кредитному договору. В судове засідання позивач та її представник не з'явились. Судом отримано заяву представника позивача про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. В заяві також зазначено, що в разі неявки відповідачів вона не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи КС «Альянс Україна» в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином за місцем реєстрації, в зв'язку з чим, враховуючи зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, враховуючи таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 11.07.2008 між кредитною спілкою «Альянс Україна», як кредитором та [PERSON] як позичальником було укладено договір кредиту №178-08кМ, за яким позичальникові надано кредит в розмірі 5000,00 гривень строком до 11.07.2010 року (а.с.5-6). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримання кредитних коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 11.07.2008 про видачу готівки в сумі 5000 грн. (а.с.10). З матеріалів справи слідує, що боржник зобов'язання по договору кредиту не виконала. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається, і відповідно до ст.530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак згідно розрахунку суми боргу заборгованість відповідача за договором кредиту, станом на 06.04.2015 виникла заборгованість в розмірі 30109,83 гривні, що включає в себе: основна сума кредиту -3720,28 грн., проценти за користування кредитом -15096,53 грн., пеню - 11293,02 грн. (а.с.3). Відповідно до змісту ст.549 ЦК України штраф та пеня є видами неустойки. Неустойкою ж є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно п.6.1, п.6.2. договору кредиту №178-08 кМ від 11.07.2008 укладеного між кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] - позичальник за порушення терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом сплачує спілці пеню в розмірі 1 процента від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочки та додатково штраф у розмірі 50 відсотків від загальної суми неповернутого кредиту, суми нарахованих процентів (с.а.7). 08.07.2011 року між кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено договір №1 про відступлення права вимоги. За умовами даного договору, кредитором було відступлено належне йому право грошової вимоги по кредитному договору №178-08 кМ, що підтверджується додатком №1 до договору відступлення, серед яких є і відповідач. Таким чином з моменту відступлення права грошової вимоги позивач стала новим кредитором по вказаному договору (а.с.10-12). Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримала в кредитній спілці «Альянс Україна» за договором кредиту кошти в сумі 5000,00 грн. та зобов'язалась щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків, однак дане зобов'язання не виконала, чим істотно порушила умови договору. Позивач є новим кредитором відповідача [PERSON] , а тому має право на пред'явлення вимоги про повернення зазначених коштів. Кредитним договором, а саме п.4 передбачено, що зобов'язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується фінансова порука №66,67-08 пМ від 11.07.2008. Щодо вимог до поручителя то суд вважає, що такі вимоги слід залишити без задоволення, враховуючи таке. Суд встановив, 11.07.2008, на забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір поруки №66-08пМ, за яким [PERSON] виступила поручителем [PERSON] за договором кредиту №178-08 кМ від 11.07.2008, та зобов'язалася перед КС «Альянс Україна» відповідати за зобов'язаннями [PERSON] (а.с.7). 11.07.2008 на забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір поруки №67-08пМ, за яким [PERSON] виступила поручителем [PERSON] за договором кредиту №178-08 кМ від 11.07.2008, та зобов'язалася перед КС «Альянс Україна» відповідати за зобов'язаннями [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Згідно частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. З договорів поруки вбачається, що в них не встановлено строк дії поруки, а тому до правовідносин, що виникли між кредитором та поручителями застосовуються норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні спору суд не бере до уваги положення п.4.1. договорів поруки в яких вказано, що договір діє до повного виконання сторонами його умов, оскільки така умова не може вважатись встановленим сторонами строком дії поруки, оскільки вона не відповідає вимогам частини першої статті 251 та частини першої статті 252 ЦК України. Так, відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). Така правова позиція Верховного Суду України зазначена в постанові №6-78цс12 від 18.07.2012. В кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко зазначений, а саме до 11 липня 2010 року. Таким чином, враховуючи те, що строк виконання основного зобов'язання встановлювався до 11.07.2010, кредитор мав право на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя до 11.01.2011, включно, згідно ч.4 ст. 559 ЦК України. Суд, враховуючи те, що всупереч частині четвертій статті 559 ЦК України кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимог до поручителя, право кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителів є припиненим, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до поручителів. Така правова позиція Верховного Суду України зазначена в постанові №6-170цс13 від 17.09.2014. Зважаючи на вказані вище обставини справи суд, приходить до переконання, про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу по договору кредиту. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. Враховуючи наведене,

Outcome: partial