Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Вороненко Р.М., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 12 жовтня 2018 року [PERSON] уклав договір № 47 про участь у фонді фінансування будівництва виду А з ТОВ «Сумбуд-Інвест». Відповідно до умов договору він прийняв на себе зобов`язання внести кошти на фінансування будівництва квартири [ADDRESS] , а ТОВ «Сумбуд-Інвест» прийняв на себе зобов`язання передати майнові права на збудовану квартиру. На виконання умов договору [PERSON] було внесено на банківський рахунок ТОВ «Сумбуд-Інвест» грошові кошти в загальній сумі 605327 грн.00 коп. На підставі довідки про 100% виконання обов`язків та витягу зі списків інвесторів житлового будинку, за актом приймання-передачі від 13 жовтня 2020 року [PERSON] було передано квартиру, державна реєстрація проведена 28 грудня 2020 року. Разом з тим [PERSON] не тривалий час з 09 серпня 2019 року по 20 червня 2020 року перебував у шлюбі з [PERSON] . Хоча договір про участь у фонді фінансування будівництва виду А з ТОВ «Сумбуд-Інвест», внесення кошті, передача квартири за актом приймання-передачі та реєстрація права власності на квартиру відбувалась або до реєстрації шлюбу або вже після його розірвання, наявні формальні підстави вважати, що квартира є об`єктом права спільної власності подружжя. Позивач мав намір отримати кредит в банківський установі з передачею в рахунок виконання зобов`язань спірної квартири, проте при підготовці документів запросили письмову згоду колишньої дружини на укладення договору іпотеки квартири. Враховуючи, що квартира була придбана за його особисті кошти, зазначає, що вказана квартира є об?єктом особистої приватної власності [PERSON] .. Просить визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] . Представник позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримує, просить справу розглянути за його відсутності в підготовчому засіданні. Відповідач у відзиві позовні вимоги визнала повністю, зазначила, що на квартиру [ADDRESS] не претендує, квартира була придбана [PERSON] особисто, просить справу розглянути у її відсутність. Ухвалою суду від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26 жовтня 2021 року. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи наявність заяви відповідача про визнання позову, приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження та задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 12 жовтня 2018 року [PERSON] уклав договір № 47 про участь у фонді фінансування будівництва виду А з ТОВ «Сумбуд-Інвест». Відповідно до умов договору він прийняв на себе зобов`язання внести кошти на фінансування будівництва квартири [ADDRESS] , а ТОВ «Сумбуд-Інвест» прийняв на себе зобов`язання передати майнові права на збудовану квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с.7-12). На виконання умов договору позивачем було внесено на банківський рахунок ТОВ «Сумбуд-Інвест» грошові кошти : 04 грудня 2018 року - 70000 грн, 17 грудня 2018 року 130000 грн., 26 грудня 2018 року - 130000 грн., 23 травня 2019 року - 268500 грн, 23 травня 2019 року - 6827 грн.00 коп., а всього в загальній сумі 605327 грн.00 коп.(а.с.13-17). На підставі довідки про 100% виконання обов`язків та витягу зі списків інвесторів житлового будинку, за актом приймання-передачі від 13 жовтня 2020 року [PERSON] було передано квартиру [ADDRESS] (а.с.18-20). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.01.2021 року державна реєстрація квартири [ADDRESS] здійснена 28 грудня 2020 року (а.с.21). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2019 року. Шлюб розірвано 20 червня 2020 року (а.с.22-23). Відповідно до довідки вих№02/09 від 02 вересня 2021 року [PERSON] працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Свіда» з 23.07.2018 р., дохід за період з 23.07.2018 року по 31.07.2019 року склав 242475 грн. 18 коп.(а.с.25). Факт придбання квартири позивачем за особисті кошти сторонами не оспорюється. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження станом на 26.10.2021 право власності на спірну квартиру зареєстроване за [PERSON] . Квартира перебуває в іпотеці Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» та відносно неї зареєстровано обтяження, заборона відчуження. Підставою для реєстрації іпотеки та пов?язаних з нею обтяжень, зазначено договір іпотеки, укладений 29.03.2021 з АТ «Перший український міжнародний банк», іпотекодавцем є [PERSON] (а.с. 49-48). Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що грошові зобов`язання за договором на придбання квартири позивачем виконані за рахунок особистих коштів, які були ним зароблені до укладення шлюбу, а тому спірна квартира є особистою приватною власністю відповідача. Враховуючи наведені норми, спірне майно є особистою приватною власністю [PERSON] , а тому наявні підстави для визнання за позивачем права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] . Враховуючи, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] , ця ж особа є іпотекодавцем за договором іпотеки, який укладений позивачем після розірвання шлюбу з [PERSON] у даній справі ставиться питання про визнання за [PERSON] права власності на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що постановлення рішення у даній справі не порушує прав та інтересів іпотекодержателя нерухомого майна - Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк». Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інщих осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що наявні законні підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру, при цьому таке рішення не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, зокрема, прав іпотекодержателя спірного нерухомого майна - АТ «Перший український міжнародний банк». За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв?язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зі згоди представника позивача, висловленої в письмовій заяві 26.10.2021 року, судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: approved