Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Представник ПАТ «Приватбанк» звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, який знаходяться в м. Рівне по вул. Мірющенка, 32, виселити відповідачів зі зняттям з реєстраційного обліку та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 19 липня 2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №\~\~ROHPGA20410236 згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 70\~000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 18 липня 2017 року. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав належним чином, надавши боржнику грошові кошти. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19 липня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки № ROHPGA20410236, згідно якого відповідачі надали в іпотеку житловий будинок, що знаходиться в м. Рівне, вул. Мірющенка, 32, що належав їм на підставі рішення суду від 30 травня 2007 року. Внаслідок неналежного виконання за кредитним договором у [PERSON] утворилася заборгованість, яка в загальному становить 100\~610,42 дол. США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2012р. складає 765 609, 30 грн. Рішенням Рівненського міського суду від 24 вересня 2013 року, яке ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 листопада 2013 року залишено без змін за позовом банку звернуто стягнення на вищевказаний предмет іпотеки. Однак, при зверненні до суду з позовом банку не було відомо про рішення Апеляційного суду Рівненської області, яким скасовано рішення суду першої інстанції на підставі якого відповідачам належало нерухоме майно (предмет іпотеки). В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ПАТ «Приватбанк» [PERSON] позовні вимоги підтримав. Крім того, зазначив, що на підставі договорів купівлі-продажу від 06 травня 2015 року, посвідчених приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] власником земельної ділянки та\~будинковолодіння\~по вул.\~ Мірющенка, 32 в місті Рівне є [PERSON] У задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки вказала, що за укладеним між нею та банком договором від 19 липня 2007 року отримала кредитні кошти. Пояснила, що вона не є власником земельної ділянки та\~будинковолодіння\~по вулиці\~ Мірющенка, 32 в місті Рівне. Зустрічний позов підтримала, просила задовольнити. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, суд прийшов до висновку, що у задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовитиіз наступних підстав. Судом установлено, що 19 липня 2007 року між Рівненською філією «Приватбанку» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~\~ROHPGA20410236 згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 70\~000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11, 04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 липня 2017 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ Приватбанк та відповідачами [PERSON] та [PERSON] 19 липня 2007 року укладено договір іпотеки № ROHPGA20410236, який посвідчено приватним нотаріусом\~\~Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого відповідачі надали в іпотеку будинок (предмет іпотеки), що знаходиться в м. Рівне по вул. Мірющенка, 32. Відповідно до ст.ст.1054, 526 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав належним чином, надавши боржнику грошові кошти. У свою чергу [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала у звязку із чим в неї утворилася заборгованість, яка становить 100\~610,42 дол. США, що відповідно до службового розпорядження НБУ складає 765 609, 30 грн. Згідно ст.ст.610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 33, 39 Закону України «Про іпотеку» \~передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.п. 24, 25, 26, 27, 28, 29 договору іпотеки, укладеного між сторонами, іпотекодержатель має право в разі порушення іпотекодавцем зобовязань звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або у позасудовому порядку шляхом переходу по Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки, в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому у статті 37 Закону України «Про іпотеку» або продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку». У звязку із порушенням боржником основного зобовязання за кредитним договором банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 24 вересня 2013 року Рівненським міським судом винесено рішення про звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться в м. Рівне, вул. Мірющенка, 32, яке хвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 листопада 2013 року залишено без змін. Як убачається із матеріалів справи предмет іпотеки, а саме житловий будинок в м. Рівне по вул. Мірющенка, 32 належав [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2007 року. Договір іпотеки було укладено 19 липня 2007 року. На час укладення договору іпотеки, житловий будинок в м. Рівне, вул. Мірющенка, 32 належав [PERSON] та [PERSON] На вищевказане рішення суду від 30 травня 2007 року [PERSON] подано апеляційну скаргу. За результатами розгляду скарги, Апеляційним судом Рівненської області 11 червня 2014 року постановлено нове рішення. Про дане рішення від 11 червня 2014 року на час звернення до суду із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки банку не було відомо. За наявності істотних обставин, що не були відомі банку на час розгляду справи про звернення стягнення на предмет іпотеки [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд рішення від 24 вересня 2013 року у звязку з нововиявленими обставинами посилаючись на наступне. За положеннями ч.1 та п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Істотною обставиною для перегляду рішення від 24 вересня 2013 року є рішення Апеляційного суду Рівненської області від 11 червня 2014 року, яким рішення міського суду від 30 травня 2007 року на підставі якого за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок в м. Рівне по вул. Мірющенка, 32 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Згідно положень ст. 583 ЦК України заставодавцем (іпотекодавцем) можуть бути власник речіабо особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій\~\~належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх\~\~застави. На час укладення договору іпотеки [PERSON] мали право володіння, користуватися та розпоряджатися належним нерухомим майном до постановлення рішення Апеляційного суду від 11 червня 2014 року. Нововиявлена обставина, а саме рішення Апеляційного суду Рівненської області від 11 червня 2014 року істотно впливає на результати наданих судом 24 вересня 2013 року висновків про задоволення вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі наданих суду доказів того, що житловий будинок в м. Рівне по вул. Мірющенка, 32 на час скасування рішення від 24 вересня 2013 року відповідачам [PERSON] та [PERSON] не належить, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки. Щодо зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним суд вважає, що дані позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що власником земельної ділянки та\~будинковолодіння\~по вулиці\~ Мірющенка, 32 в місті Рівне є не іпотекодавець. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed