Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Представник позивача 07.12.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON], просить суд позбавити батьківських прав відповідачів, посилаючись на таке: родина [PERSON] та [PERSON] разом з трьома неповнолітніми дітьми зареєстровані та мешкають в [ADDRESS]. Сім'я перебуває на обліку як така, що опинилась у скрутних життєвих обставинах. Також неповнолітня [PERSON] перебуває на обліку як така, що зазнала насильства в сім'ї з боку батька. Батьки систематично зловживають спиртними напоями, утриманням та вихованням дітей не займаються. Батьками не створено умов для повноцінного розвитку дітей, взаємовідносини з дітьми напружені діти не бажають проживати разом з батьками оскільки ті постійно пиячать, вчиняють конфлікти та бійки, свідками яких є діти. Батько піднімає руку на дружину та старшу доньку. З цього приводу неодноразово, протягом 2015-2016 року за місцем проживання родини викликались працівники поліції. Працівники служби у справах дітей Первомайської РДА спільно з співробітниками Первомайського ВП ГУНП в Харківській області та соціальними працівниками РЦСССДМ здійснювались відвідування родини, під час яких було встановлено, що батьки пиячать, в родині постійно скандали та конфлікти, в будинку антисанітарія, відсутнє місце для організації навчання та відпочинку дітей. В будинку холодно, піч розламана, дров нема. Батьки підтвердили, що пиячать, батько визнав провину у вчиненні насильства в сім'ї над старшою донькою, зі слів батьків вони обидва працюють і тому були відсутні вдома під час відвідувань органами опіки. Дітей тимчасово було влаштовано до дитячого відділення Первомайської ЦРЛ для здійснення медичного обстеження, мати жодного разу дітей не відвідувала, батько відбував покарання за вчинення насильства над дитиною у відділі поліції. З 18.11.2016 року дітей тимчасового на період вирішення питання юридичного статусу дітей передано в родину рідної тітки [PERSON], яка до цього постійно домагалася піклуватися дітьми, коли в сім'ї виникали сварки. У 2015 році службою у справах дітей та сільською радою проводилися профілактичні заходи щодо зловживання батьками спиртними напоями та профілактика насильства в сім'ї, вони викликались до служби на співбесіди, їм пояснювалось про відповідальність та наслідки не виконання батьківських обов'язків, батьків було притягнуто до адміністративної відповідальності, на деякий час ситуація покращилась, але не мала постійності. У 2016 році за клопотанням служби у справах дітей РДА батьків було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, також [PERSON], притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. 30.11.2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації в присутності батьків, розглянуте питання про ситуацію в родині та прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітньої [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного позивач просить позбавити батьківських прав відповідачів по справі по відношенню до їх дітей. Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що вона вже не зловживає спиртними напоями оскільки закодувалася. Пообіцяла, що змінить ставлення до виховання дітей, обіцяла створити належні умови для проживання, навчання та відпочинку її дітей. Відповідач [PERSON] також заперечував проти позбавлення його батьківських прав, просив надати йому ще один шанс, обіцяв виправитися. Представник відповідачів також заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За роз'ясненнями, які містяться в п.п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9). Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Так, судом встановлено, що сторони у справі перебувають з 1999 року у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтв про народження (а.с.4,5,6), де батьками вказані сторони у справі. Під час розгляду справи відповідачі по справі стали на шлях виправлення, зрозуміли наслідки безвідповідального ставлення до своїх дітей. Так, [PERSON] за власним бажанням провела сеанс лікування від алкогольної залежності в медичному центрі «Авіценна» (а.с. 29). З характеристик дітей вбачається, що вони постійно відвідують навчальні заклади, мати телефонує до цих закладів, цікавиться навчанням дітей. Діти охайні чисті оглянуті. (а.с. 30, 31, 32) . Батько дітей припинив зловживання спритними напоями, знайшов порозуміння з дітьми. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї умови проживання задовільні, створено всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей.(а.с. 77,78). Крім того, в судовому засіданні заслухана думка неповнолітньої [PERSON] яка повідомила суд про те, що не бажає позбавлення батьківських прав відносно неї та висловила бажання щодо збереження сім'ї. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Так, враховуючи, що відповідачі бажають змінити ставлення до виховання дітей, суд вважає, що для [PERSON], [PERSON] можна зробити виключення та не позбавляти їх батьківських прав, натомість, вважає за необхідне попередити їх про подальшу поведінку відносно дітей, а на службу у справах дітей покласти контроль за виконанням відповідачами своїх батьківських прав по вихованню дітей. З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити поклавши на відповідача та орган опіки та піклування певні обов'язки.

Outcome: dismissed