Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Представником позивача адвокатом [PERSON] в інтересах позивача, [PERSON], предявлено до суду позов до відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, в якому представник позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на земельну ділянку площею 2,91 га (кадастровий номер 7424781500:10:001:0017), яка розташована на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області; визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на земельну ділянку площею 0,33 га (кадастровий номер 7424781500:10:015:0020), яка розташована на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області; визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на земельну ділянку площею 0,23 га (кадастровий номер 7424781500:10:078:0020), яка розташована на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив про те, що 06 листопада 2003 року позивачу були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 122771, серії ЧН № 090213 та серії ЧН № 109709, відповідно до якого позивач власником земельних ділянок площею 2.91 га (кадастровий номер 7424781500:10:001:0017), 0,33 га (кадастровий номер 7424781500:10:015:0020) та 0,23 га (кадастровий номер 7424781500:10:078:0020). Але вказані державні акти на право власності на земельну ділянку позивач втратила, через що не може розпоряджатися своїми земельними ділянками. В квітні 2018 року позивач звернулася до відділу у Семенівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області з проханням видати нові державні акти на право власності на земельну ділянку замість втрачених, на що їй було відмовлено на тій підставі, що з 01.01.2013 року у звязку зі зміною законодавства державні акти про право власності на земельну ділянку не видаються. Представник позивача вважає, що позивач має право власності на земельні ділянки, яке було посвідчено державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 122771, серії ЧН № 090213 га серії ЧН № 109709, виданими Семенівською районною державною адміністрацією чернігівської області 06.11.2003 року. В зв'язку з тим, що не можливо отримати дублікат державного акту замість втраченого позивач позбавлений можливості документально оформити спадщину. Ухвалою судді від 22 травня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 22 травня 2018 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, доручила представляти свої інтереси в суді адвокату [PERSON]. \~ \~ \~ \~У підготовче судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON] не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити повністю. Представник відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Жадівський сільський голова Семенівського району Чернігівської області [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без його участі на протязі всіх судових засідань, позов визнає повністю, наслідки визнання позову йому розяснені та зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON], у підготовче судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмове пояснення, згідно даних якого, у звязку з неможливістю забезпечення явки представника, просить розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, залишає вирішення спору на розсуд суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті або\~в окремій\~письмовій заяві.\~У разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що 06 листопада 2003 року позивачу були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 122771, серії ЧН № 090213 та серії ЧН № 109709, відповідно до якого позивач власником земельних ділянок площею 2.91 га (кадастровий номер 7424781500:10:001:0017), 0,33 га (кадастровий номер 7424781500:10:015:0020) та 0,23 га (кадастровий номер 7424781500:10:078:0020). Але вказані державні акти на право власності на земельну ділянку позивач втратила, через що не може розпоряджатися своїми земельними ділянками. В квітні 2018 року позивач звернулася до відділу у Семенівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області з проханням видати нові державні акти на право власності на земельну ділянку замість втрачених, на що їй було відмовлено на тій підставі, що з 01.01.2013 року у звязку зі зміною законодавства державні акти про право власності на земельну ділянку не видаються. Представник позивача вважає, що позивач має право власності на земельні ділянки, яке було посвідчено державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 122771, серії ЧН № 090213 га серії ЧН № 109709, виданими Семенівською районною державною адміністрацією чернігівської області 06.11.2003 року. В зв'язку з тим, що не можливо отримати дублікат державного акту замість втраченого позивач позбавлений можливості документально оформити спадщину. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Отже, на даний час видати новий державний акт на право власності на земельну ділянку замість втраченого не можливо. В зв'язку з тим, що не можливо отримати дублікат державного акта замість втраченого позивач позбавлена можливості документально оформити спадщину. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою\~статті 1225 Цивільного кодексу України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Частиною першою\~статті 131 Земельного кодексу України\~передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право власності на земельну ділянку. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є власником спірних земельних ділянок, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved