Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 10 грудня 2013 року кредитного договору № б./н., [PERSON] позивачем надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних. Позичальник грошові зобовязання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 11 січня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 13\~338,35 грн., з якої: 6\~999,91 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5\~027,09 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 200 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 611,35 грн. штраф (процентна складова). За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача 13\~338,35 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 6\~999,91 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 5\~027,09 грн., заборгованість за пенею та комісією 200 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 611,35 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої просив суд провадження у справі закрити у звязку з погашенням в повному обсязі кредитної заборгованості. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як слідує зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № б./н., за яким Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7, 8 9). Укладений між Банком та відповідачем кредитний договір складається з заяви позичальника, з якої вбачається, що [PERSON] було видано кредитну картку, а також Умов і Правил надання банківських послуг, що підтверджується змістом заяви позичальника, яка підписана відповідачем. Відповідач своїм підписом засвідчив на заяві на отримання кредиту, що ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку і згоден з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. 17 березня 2016 рокуміж Банком та [PERSON] укладено генеральну угоду, за умовами якої розмір заборгованості відповідача за кредитним договором зменшено, а саме зі сплати відсотків зменшено на 688,98 грн., комісії на 40,46 грн., штрафи 3\~101,46 грн. Загальний розмір заборгованості склав 13\~826,26 грн. (а.с. 55). Відповідно до п. 1.1.3 генеральної угоди відповідач сплачує обумовлений розмір заборгованості одним платежем до 17 березня 2016 року. Як вбачається з копії платіжного доручення від 17 березня 2016 року, [PERSON] перераховано позивачу грошові кошти в розмірі 13\~826,26 грн. (а.с. 56). Отже, під час розгляду цивільної справи відповідач в повному обсязі сплатив заборгованість за кредитним договором, що свідчить про повне виконання ним зобов`язання за кредитним договром. За цих обставин, суд не вбачає підстав для стягнення вказаної заборгованості ще й за ріщенням суду, оскільки таке призведе до подвійної відповідальності позичальника. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити.

Outcome: dismissed