Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 07.02.2007 було укладено кредитний договір №НЕК0АК00350043, за яким останній отримав від банку кредит в сумі 9588 доларів США а також 2010,79 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 відсотку на місяць на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 08.02.2012. В порушення норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, станом на 16.05.2014 заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 1470,50 доларів США.У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, що за курсом НБУ від 16.05.2014 складає 17278,38грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові. Наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що [PERSON] сумлінно виконував свої кредитні забов»язання, а в 2012 році при неможливості виплачувати кредит передав банку залоговий автомобіль. Крім того, вважає що позивачем порушено строк позовної давності для звернення до суду, у зв'язку з чим в задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. По справі встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № НЕК0АК00350043 від 07.02.2007, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 9588 доларів США для купівлі автомобіля, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 08.02.2012, що підтверджується даним договором (а.с.8-9). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Судом встановлено, що станом на лютий 2012 року, тобто на момент закінчення дії кредитного договору, за відповідачем рахувалась заборгованість у розмірі 4163,18, 55 дол. США. (а.с. 6 зворотній бік). На виконання умов кредитного та заставного договорів 13.02.2012 [PERSON] передав банку залоговий автомобіль FAW д.н. [NUMBER] з правом на реалізацію, (а.с.77) а 13.06.2012 вказаний автомобіль було реалізовано, (а.с.106), кошти від реалізації в розмірі 3328,12 доларів США було зараховано на транзитний рахунок відповідача та розподілено по рахунках. Таким чином, різниця між сумою боргу та вартістю проданого автомобіля складає 835,06 дол. США, а ні 1470 дол. США, як це зазначено в позовній заві ПАТ КБ «ПриватБанк». Нарахування Банком процентів, пені, комісії на інших платежів після закінчення дії договору кредитування та продажу автомобіля протиричіть нормам цивільного законодавства. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанцій про погашення боргу та розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 4-6), Банком не враховано суми сплаченні відповідачем 11.02.2011 року, 14.01.2011 року, 11.11.2010 року та 22.09.2010 року. Таким чином, Банком не доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості у [PERSON] за кредитним договором від 07.02.2007 року, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: dismissed