Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Представник позивача в інтересах [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначила про те, що 20.07.2015 р. померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. [PERSON] дітей не мала, мешкала разом зі своєю матірю [PERSON] до смерті останньої 03.12.2008 р. Після розлучення з відповідачем [PERSON] у 2001 році, [PERSON] на деякий час примирилася з колишнім чоловіком та протягом року мешкали разом, але у звязку з неправильною поведінкою відповідача, вимушена була знову з ним розійтися. Враховуючи той факт, що [PERSON] та [PERSON] з січня 2010 р. мешкали разом однією сімєю у квартирі позивача, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та у звязку з необхідністю реалізацію спадкових прав, представник позивача просила позов задовольнити, встановивши факт проживання однією сімєю протягом 5 років позивача та померлої [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала із наведених у позові підстав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечуючи факт проживання своєї колишньої дружини [PERSON] разом з [PERSON]Л, наполягаючи на тому, що він є єдиним спадкоємцем спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON], з якою він проживав після розірвання шлюбу з грудня 2008 року по 2013 рік у цивільному шлюбі у квартирі останньої. Заслухавши сторони та їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 20.07.2015 року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом серії I-КГ № 200858, виданим 24.07.2015 р. Після смерті останньої відкрилась спадщина на житлову квартиру №2, що розташована в будинку 21 по вул. І.Франка в м. Таврійськ, Херсонської області. Зазначена квартира належна на праві власності [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.2011 р. після смерті [PERSON], померлої 03.12.2008 р. та згідно [PERSON] про державну реєстрацію прав на нерухоме майно КП «Каховське БТІ» від 25.12.2011 р. Відповідно до Свідоцтв, [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Н.Каховка Херсонської області шлюбі з 31.08.1988 р., актовий запис №395, який розірвано 17.01.2001 р., про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу серії1-КГ №064108, видане відділом реєстрації актів громадянського стану м. Н.Каховка Херсонської області, актовий запис №20. З довідки ЖЕУ № 2033 від 30.10.2013р. вбачається, що за життя [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [INFO], де крім неї ніхто не зареєстрований. Сторонами не заперечувалося, що відповідач [PERSON] зареєстрований за іншою адресою : [ADDRESS]. Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій, виданої 25.01.2016 р. приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка залишилась після смерті [PERSON] відмовлено у звязку з відсутністю у спадкоємця рішення суду про встановлення факту проживання однією сімєю з померлим до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], засвідчили, що [PERSON], починаючи з січня 2010 р. до моменту смерті останньої, проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вони проживали однією сімєю у квартирі [PERSON], вели спільне господарство, доглядали одна одну, мали спільний бюджет. При цьому, квартира [ADDRESS], належну спадкодавцеві, була здана в оренду: з 2010 року [PERSON] [PERSON] намагалася налагодити стосунки з колишнім чоловіком відповідачем у справі. Але, [PERSON] зловживав алкогольними напоями, вчиняв сварки, тому згодом забрав свої особисті речі та виїхав з квартири колишньої дружини, не проживаючи у неї протягом 2010-2015 років. Під час знаходження в АР Крим на похованні рідної сестри [PERSON], де вона знаходилася разом з позивачем, 20.07.2015 р. [PERSON] померла. Зазначене також підтверджується оригіналами документів, предявленими представником позивача у судовому засіданні, зокрема, Свідоцтвом про смерть [PERSON], Свідоцтвом про народження [PERSON], Свідоцтвом про народження [PERSON], Свідоцтвом про смерть [PERSON], Свідоцтвом про одруження [PERSON] зі [PERSON], посвідкою про народження [PERSON], Свідоцтвом про народження [PERSON], карткою «Ощадбанку», Трудовою книжкою [PERSON], атестатом про середню освіту [PERSON], особовою медичною книжкою [PERSON], які підтверджують наявністю у позивачки правоустановлюючих документів, необхідних для вчинення значущих юридичних дій [PERSON], що при інших обставинах не могли опинитися у позивача. Пояснення відповідача, а також покази свідків [PERSON], [PERSON] в частині спільного проживання [PERSON] з відповідачем однією сімєю з грудня 2008 року по 2013 рік, а також посилання відповідача на не проживання померлої [PERSON] з [PERSON], суд не приймає до уваги, оскільки вказані докази є голослівними, основаними на припущеннях, зокрема, з показів [PERSON] вбачається що останній раз вона була в квартирі у своєї подруги [PERSON] в один з днів до 2008 року та чула від когось, що остання жила разом з колишнім чоловіком [PERSON], але точно про це не знає. З показів [PERSON] вбачається, що її рідний брат [PERSON] не переставав спілкуватися з [PERSON] до смерті останньої, але точний час проживання брата з померлої вона назвати не змогла. Ці докази спростовуються сукупністю зазначених вище доказів, наданих позивачем, з яких вбачається про не можливість проживання відповідача разом з [PERSON] у квартирі останньої протягом періоду з січня 2010 року по січень 2013 року по причині проживання у квартирі № 2 у цей період часу квартирантів та наразі проживання колишньої дружини відповідача в квартирі № 4 у позивача. Окрім того, надаючи пояснення про спільне проживання з [PERSON] у період часу з грудня 2008 року по 2013 рік, відповідач все рівно не додержується строків, передбачених ст. 1264 ЦК України, що дає йому право на спадкування, оскільки, з пояснень [PERSON] слідує, що [PERSON] перевіз свої речі до неї у квартиру 06.01.2013 р., переставши саме з цієї дати спілкуватися з колишньою дружиною, з чого слідує, якщо брати до уваги пояснення відповідача, про спільне його проживання з [PERSON] з грудня 2008 року по 06.01.2013 р., що складає 4 роки та неповних 2 місяці. Таким чином, суд вважає встановленим факт проживання спадкодавця [PERSON] з позивачем [PERSON] однією сімєю протягом пяти років за адресою: м. Таврійськ, вул. І.Франка, 21\\4, тобто з січня 2010 року по 20.07.2015 року, з якою вони мали спільний побут, піклувалися один про одну, в наслідок чого саме [PERSON] займалась похованням [PERSON], та саме у позивача залишились всі належні померлій документи. За таких підстав, оскільки доводи позивача підтверджуються належними та допустимими доказами, суд не має сумнівів у достовірності та правдивості встановленого факту, а тому вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved