Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідачів на користь [PERSON] боргу за договором позики в сумі, еквівалентній 111 501 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.03.2011 року позивач позичив відповідачам солідарно валютні цінності у вигляді в натурі на суму 4 720 доларів США. Відповідачі, у свою чергу, зобов'язалися повернути позивачу грошові кошти частинами у порядку та на умовах, визначених у договорі. Але, як вказує представник позивача, відповідачі грубо порушили взяті на себе зобов'язання і повернули [PERSON] лише 740 доларів США. Термін виконання зобов'язання скінчився 10.09.2011 року. На адресу відповідачів надсилалися повідомлення про необхідність погашення боргу, які до теперішнього часу не виконані. Так, [PERSON] вважає, що з відповідачів підлягає стягненню сума боргу у розмірі 3 980 доларів США та відсотки за користування грошовими коштами, встановлені у розмірі облікової ставки НБУ. У зв'язку з простроченням виконання зобов'язань, [PERSON] просить суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Крім того зазначає, що договором позики було передбачено неустойку за порушення зобов'язання, яку позивач також просить суд стягнути з відповідачів. Так, загальний розмір заборгованості відповідачів становить 111 501 долар США. Враховуючи викладене, представник позивача і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності 23.12.2009 року, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі по справі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, через засоби масової інформації, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 10.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір позики. (а.с. 9-10) Згідно п. 1 даного договору, позикодавець передав у власність позичальників, а позичальники прийняли солідарно валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 4 720,00 доларів США. Позичальники зобов'язались повернути позикодавцю валютні цінності у сумі 4720,00 доларів США не пізніше 10.09.2011 року, в порядку та строки, визначені даним пунктом. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 4 договору, позичальники стверджують, що зазначені валютні цінності вони отримали солідарно від позикодавцю ще до підписання цього договору. Відповідачі зобов'язалися повернути [PERSON] грошові кошти не пізніше 10.09.2011 року, в тому числі не пізніше 10.05.2011 року - 240 доларів США, 10.08.2011 року - 240 доларів США, 10.09.2011 року - 4 240 доларів США. Представник позивача вказує, що відповідачі повернули лише частково 240 доларів США 12.05.2011 року і ще 500 доларів США 04.02.2012 року, а всього 740 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У зв'язку з тим, що боржники порушили виконання зобов'язання, 09.08.2012 року на їх адресу було направлено Вимогу про виконання обов'язків за договором позики в натурі, у сумі 46 067,00 доларів США протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги. (а.с. 11-18) Але, дана вимога жодним з відповідачів не була отримана, а листи були повернуті відправнику за закінченням терміну зберігання. (а.с. 19-27) Відповідно до п. 4 договору позики, [PERSON] та [PERSON] погодилися, що будь-яка кореспонденція, надіслана на їх адресу, вказану в договорі, вважається отриманою в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує будинок за цією адресою, незалежно від того, чи отримали вони її особисто та незалежно від причин неотримання. Так, відповідачі у справі були повідомлені належним чином про необхідність виконання грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частина 2 цієї ж статті вказує, що позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Відтак, в судовому засіданні було встановлено, що на теперішній час неповернутою залишилася сума боргу у розмірі 3 980 доларів США, яка і підлягає стягненню з відповідачів. Представник позивача просить суд стягнути з відповідачів відсотки за користування грошовими коштами у розмірі облікової ставки НБУ, про що надав відповідні розрахунки. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже: - з 10.03.2011 року по 12.05.2011 року (63 дні) сума боргу становила 4720 доларів США, а облікова ставка НБУ була встановлена на рівні 7,75%, тому сума процентів становить 63 долари США (4720*7,75/100/365*63=63); - з 12.05.2011 року по 04.02.2012 року (268 днів) сума боргу становила 4480 доларів США, а облікова ставка НБУ була встановлена на рівні 7,75%, тому сума процентів становить 254 долари США (4480*7,75/100/365*268=254); - з 04.02.2012 року по 23.03.2012 року (48 днів) сума боргу становила 3980 доларів США, а облікова ставка НБУ була встановлена на рівні 7,75%, тому сума процентів становить 40 доларів США (3980*7,75/100/365*48=40); - з 23.03.2012 року по 10.06.2013 року (444 днів) сума боргу становила 3980 доларів США, а облікова ставка НБУ була встановлена на рівні 7,5%, тому сума процентів становить 363 долари США (3980*7,5/100/365*444=363); - з 10.06.2013 року по 13.08.2013 року (64 днів) сума боргу становила 3980 доларів США, а облікова ставка НБУ була встановлена на рівні 7,0%, тому сума процентів становить 48 долари США (3980*7,0/100/365*64=48); - з 13.08.2013 року по 06.02.2014 року (177 днів) сума боргу становила 3980 доларів США, а облікова ставка НБУ була встановлена на рівні 6,5%, тому сума процентів становить 125 долари США (3980*6,5/100/365*177=125). Отже, сума відсотків становить 893 долари США. Всі розрахунки проведені з округленням суми до одного долара США. Тривале невиконання відповідачами своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення позики призвело до збільшення суми боргу, з урахуванням 3% річних за кожен рік прострочення виконання зобов'язань, прострочення виконання зобов'язання починається для кожного платежу окремо, відповідно до положень п. 2 договору позики. Три відсотки річних за період з 16.08.2011 року по 16.09.2011 року становить: 240*3%/100/365 днів*31 дня=0 доларів США; за період з 16.09.2011 року по 04.02.2012 року становить: 4480*3%/100/365 днів*141 день=51 долар США; за період з 04.02.2012 року по 04.02.2014 року становить: 3980*3%/100/365 днів*733 дня=239 доларів США. Так, загальна сума трьох відсотків річних становить 290 доларів США. Всі розрахунки проведені з округленням суми до одного долара США. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. А згідно з ч.2 цієї ж статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, умовами договору позики передбачено, що за прострочення виконання своїх зобов'язань, у тому числі зобов'язання по достроковому поверненню всієї неповернутої суми, передбаченої п.1 цього договору, позичальники повинні сплатити на користь позикодавцю штраф (пеню) в розмірі 3% річних за кожен день прострочення від простроченої суми. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. За таких умов, сума пені становить: з 16.08.2011 року по 16.09.2011 року - 217 доларів США (240 дол. США*3/100*31 день); з 16.09.2011 року по 04.02.2012 року - 18 894 долара США (4480 дол. США*3/100*134 дня); з 04.02.2012 року по 06.02.2014 року - 87 227 долара США (3980 дол. США*3/*100*733 дня). Всі розрахунки проведені з округленням суми до одного долара США. Отже, загальна сума неустойки становить 106 338 долара США. Відповідно до положень ст. 553 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Так, суд, задовольняючи позовні вимоги, визначає грошовий еквівалент загальної суми заборгованості 111 501 долара США за офіційним курсом НБУ станом на 22.04.2014 року, що становить 1 254 102,26 гривень. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 4 статті 631 ЦК України встановлює, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні ТОВ «ТЕХ-КРІП» знайшли свого обґрунтування під час судового засідання, а тому підлягають безумовному задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції №478 від 23.07.2013 року, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1,030,72 грн., який також підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved