Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить скасувати рішення VІІ сесії VІІ скликання Дністрівської сільської ради від 15.09.2016 року №94.7-7/17, яким відмовлено [PERSON], жителю смт. Кельменці, у звязку з тим, що дана земельна ділянка передана у власність жительці с. Дністрівка [PERSON], скасувати рішення VІІ серії VІІ скликання Дністрівської сільської ради від 15.09.2016 року за № 90.7-7/16 яким затвердженого [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства площею 1,0270 га кадастровий номер 7322083600:01:003:0064 за адресою урочище „Цвинтарисько-Клин с. Дністрівка Кельменецького району Чернівецької області та п.1.2 вищевказаного рішення щодо передачі безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства площею 1,0270 га кадастровий номер 7322083600:01:003:0064 за адресою „Цвинтарисько-Клин с.Дністрівка Кельменецького району, зобовязати Дністрівську сільську раду повторно розглянути заяву [PERSON] від 29.08.2016 року, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 1,0270 га., кадастровий номер 7322083600:01:003:0064 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, рілля, яка розташована за адресою: с. Дністрівка, урочище „Цвинтарисько-Клин Кельменецького району Чернівецької області в межах населеного пункту та передати дану земельну ділянку у власність та стягнути судові витрати понесені [PERSON], з оплатою cудового збору у розмірі 1920 гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 3000 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що 24 березня 2011 року сесією Дністріської сільської ради позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою. 30 грудня 2011 року позивачем укладено договір і в подальшому виготовлено проект землеустрою. На початку травня 2016 року позивач звернувся до Дністрівської сільської ради і дізнався, що рішення про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою скасовано. Рішенням суду рішення сесії сільської ради про скасування попереднього рішення було скасовано. 11 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора відділу Держгеокадастру та зареєстрував земельну ділянку. [PERSON] також намагалася зареєструвати земельну ділянку, але їй було відмовлено. 29 серпня 2016 року [PERSON] подав заяву до Дністрівської сільської ради про затвердження проекту землеустрою. Рішенням сільської ради від 15 вересня 2016 року позивачу було відмовлено у передачі земельної ділянки з тієї підстави, що земельну ділянку вже передано [PERSON] Представник позивача вважає, що рішення сільської ради прийнято в порушення ст. 19 Конституції України, ст.ст. 118 та 186-1 ЗК України, а саме сільська рада не врахувала, що затверджений проект землеустрою є фактично проектом виготовленим [PERSON], який він зареєстрував. Проекту [PERSON] не існує. Сільська рада передала земельну ділянку [PERSON] на підставі чужого проекту. Представник відповідача - Дністрівської сільської ради Кельменецького району [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що мова йде про одну і ту ж земельну ділянку. Сільська рада має право передати земельну ділянку будь-кому. [PERSON] не подавала до сільської ради проект землеустрою. Земельна ділянка знаходиться в користуванні [PERSON] з 2015 року по даний час. Право користування цією земельною ділянкою виникло у [PERSON] у 2015 році, коли їй дали дозвіл обробляти цю земельну ділянку. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в якості підстави позову зазначено відсутність проекту землеустрою. Питання врегульоване ч.1 і ч.2 ст. 118 ЗК України. [PERSON] користувалася земельною ділянкою з 2015 року і земельна ділянка була у її фактичному користуванні. Підставою передачі земельної ділянки став витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Ця земельна ділянка належала сільській раді і була сформованою до прийняття рішення про передачу її у власність. Право розпорядження земельною ділянокю належало сільській раді. Земельну ділянку було сформовано на підставі документації виготовленої [PERSON] [PERSON] звернулася до сесії 29 серпня 2016 року. Заява [PERSON] була наступною. Питання ставилися в порядку черговості. Заява [PERSON] була розглянута першою. [PERSON] відмовили, бо вже передали цю земельну ділянку [PERSON] Сільска рада керувалася ст. 118 ЗК України і не порушила норми Земельного кодексу. У [PERSON] не було необхідності у виготовленні проекту відведення. Різниця у площі земельних ділянок виникла через неспівпадання розмірів. В даному випадку проект землеустрою був непотрібний. У сільської ради не було обовязку передати земельну ділянку [PERSON] Судом досліджені наступні докази: копію постанови Кельменецького районного суду від 05 липня 2016 року по справі №717/968/16-а за адміністративним позовом [PERSON] до Дністрівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про скасування рішень, копію заяви [PERSON] від 29.08.2016 року, копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7301614722016 від 22.08.2016 року, копію рішення Дністрівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 15 вересня 2016 року №94.7-7/17, рішення Дністрівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 15 вересня 2016 року № 90.7-7/16, копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства яка знаходиться урочище „Цвинтарисько-Клин с. Дністрівка Кельменецького району [PERSON], копію рішення Дністрівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 25 грудня 2015 року №30.3-7/15, копію рішення Дністрівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 18 січня 2016 року №36.4-7/16, копію заяви [PERSON] від 02.12.2015 року, копію листа відділу Держгеокадастру у Кельменецькому районі №29-28-0.4-17/17/2-17 від 13.01.2017 року, копію рішення державного кадастрового реєстратора [PERSON] №РВ-7300125672016 від 23.08.2016 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, копію протоколу №ПП-7300060272016 проведенян перевірки електронного документа від 23.08.2016 року, копію листа відділу Держгеокадастру у Кельменецькому районі №29-28-99.2-920/2-16 від 30.05.2016 року, договір про надання правової допомоги від 04.01.2017 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , додаток №1 до договору №2/17 від 04.01.2017 року, акт прийому передачі послуг від 20.02.2017 року, квитанцію від 20.02.2017 року, копію заяви [PERSON] від 29.08.2016 року подану представником відповідача, копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7301623462016 від 29.08.2016 року, копію заяви [PERSON] від 29.08.2016 року, копії результатів поіменного голосування депутатів сільської ради , присутніх на пленарному засіданні по питаннях №15 та №17, довідку видану Дністрівською сільською радою №270 від 27.03.2017 року, копію аркуша з журналу реєстрації вхідної кореспонденції Дністрівської сільської ради за 2016 рік. Судом встановлено, що 24 березня 2011 року Дністрівська сільська рада Кельменецького району Чернівецької області прийняла рішення яким надала дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, шляхом безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства в урочищі „Цвинтарисько клин площею 1,0270 га із земель запасу Дністрівської сільської ради. 25 грудня 2015 року Дністрівська сільська рада прийняла рішення яким надала [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою урочище „Цвинтарисько-клин с. Дністрівка Кельменецького району, в межах населеного пункту площею 1,0130 га. 22 липня 2016 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Приватне підприємство „Земтехсервіс за замовленням [PERSON] виготовило проект землеустрою відведення земельної ділянки у власність, шляхом безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства в урочищі „Цвинтарисько клин площею 1,0270 га із земель запасу Дністрівської сільської ради. Такий проект погоджений в.о. начальника відділу Держеокадастру у Кельменецькому районі 09 серпня 2016 року. На підставі цього проекту землеустрою 22 серпня 2016 року земельна ділянка була зареєстрована у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 7322083600:01:003:0064. 23 серпня 2016 року [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки площею 1.0434 га , яка розташована за адресою урочище „Цвинтарисько-клин с. Дністрівка з тієї підстави, що запроектована земельна ділянка перетинається із земельною ділянкою 7322083600:01:003:0064 (площа співпадає на 98,4014%). 29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Дністрівської сільської ради із заявою, у якій просила прийняти рішення яким передати їй у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,0270 га кадастровий номер 7322083600:01:003:0064. Така заява зареєстрована за номером 55. 29 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Дністрівської сільської ради із заявою у якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,0270 га , кадастровий номер 7322083600:01:003:0064 та передати дану земельну ділянку у власність. Така заява зареєстрована за номером 60. 15 вересня 2016 року Дністрівська сільська рада прийняла рішення 90.7-7/16, яким затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,0270 га кадастровий номер 7322083600:01:003:0064 за адресою урочище „Цвинтарисько-Клин с. Дністрівка Кельменецького району Чернівецької області та передано безоплатно у власність [PERSON] цю земельну ділянку. 15 вересня 2016 року Дністрівська сільська рада прийняла рішення №94.7-7/17, яким відмовлено у задоволенні заяви [PERSON], у звязку з тим, що дана земельна ділянка передана у власність [PERSON] Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства. Згідно до ч.1 та ч.2 ст. 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно до частин 6,7,8,9 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому\~статтею 186-1\~цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного\~висновку\~такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Суд вважає, що при вирішенні питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання цієї земельної ділянки у власність [PERSON], Дністрівська сільська рада повинна була керуватися вимогами частин 6,7,8,9 ст. 118 ЗК України, а не частин 1 та 2 цієї статті виходячи із наступного. За змістом ч.1\~ст.79-1 ЗК України\~формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.4\~ст.79-1 ЗК) Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч.7\~ст.79-1 ЗК). Згідно з ч.1 ст.21 Закону України „Про Державний земельний кадастр\~відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки\~у випадках, визначених\~ст.79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)\~у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використання відповідно до\~ст.107 ЗК України. Згідно до п.2 прикінцевих і перехідних положень Закону України „Про державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідачі не надали суду доказів, які б підтверджували, що на земельну ділянку яка розташована в с. Дністрівка в урочищі „Цвинтарисько-клин і якою користувалася з 2015 року [PERSON], до 2004 року виникло право власності або право користування. В матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували право користування [PERSON] конкретною земельною ділянкою, яка розташована в с. Дністрівка в урочищі „Цвинтарисько-клин. Суд вважає, що довідка №270 від 27 березня 2017 року видана Дністрівською сільською радою про те, що [PERSON] з 2015 року користувалася земельною ділянкою площею 1,0270 в урочищі „Цвинтарисько-Клин в с. Дністрівка та сплачувала земельний податок, є неналежним доказом того, що земельна ділянка кадастровий номер 7322083600:01:003:0064 перебувала у користуванні [PERSON] Зокрема така довідка не містить посилання на будь-які документи які б підтверджували право [PERSON] на користування цієї земельною ділянкою. Таким чином, посилання представника відповідачів на можливість сільської ради приватизації земельної ділянки на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки кадастровий номер 7322083600:01:003:0064 є безпідставними. Крім того, з рішення Дністрівської сільської ради №90.7-7/16 від 15 вересня 2016 року вбачається, що сільська рада затвердила [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,0270 га кадастровий номер 7322083600:01:003:0064 та передала безоплатно у власність [PERSON] цю земельну ділянку. Разом з тим, представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] не подавала до сільської ради проект землеустрою. Таким чином, рішення про затвердження [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу безоплатно у власність [PERSON] цієї земельної ділянки за умови, що [PERSON] не подавала до сільської ради проекту землеустрою, суперечить вимогам частин 6,7,8,9 ст. 118 ЗК України. Згідно до ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково. Зокрема суд вважає, що права позивача порушенні Дністрівською сільською радою, а тому в задоволені позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на оплату правової допомоги в сумі 3000 гривень слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.84 ЦПК України та Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні У зв'язку із відсутністю законодавства, що регулює норми витрат часу адвокатів на підготовку позовів та матеріалів для подачі позову до суду, суд вважає, що до даних правовідносин слід застосувати відповідно до ст. 8 ЦК України та ч.7 ст.8 ЦПК України аналогію права. Зокрема, згідно розділу 1 „Міжгалузевих норм чисельності працівників юридичної служби , затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 11.05.2004 року № 108, який встановлює норми часу на виконання робіт працівниками юридичних служб, для підготовки, складання та візування позовної заяви необхідно біля 8 годин. Згідно ст. 28 Правил адвокатської етики затверджених Установчим З'їздом адвокатів України від 17.11.2012 року гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення. З матеріалів справи вбачається, що адвокат [PERSON] надавав позивачу правову допомогу повязану із складанням позовної заяви, яка складається з восьми аркушів. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2017 року згідно ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік становив 1600 гривень. 40 % від 1600 гривень складає, відповідно, 640 гривень. Загальна сума витрат на правову допомогу яка полягала у складанні позовної заяви за згодою позивача і адвоката була визначена в сумі 3000 гривень, що не перевищує граничного розміру таких витрат. Згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст. 19 Конституції України, ст.21 Закону України „Про Державний земельний кадастр, \~ст. ст. 79-1, 118 Земельного кодексу України,

Outcome: partial