Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] кошти в розмірі понесених витрат у розмірі 48 805,08 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 02.03.2014 року о 04 годині 20 хвилин у місті Харкові відповідач, керуючи автомобілем CHEVROLET д.н.з. [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. На дату скоєння вказаної пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.04.2014 року Згідно звіту розмір збитків, завданих власнику транспортного засобу марки TOYOTA становить 57 399,36 грн.. Особисто відповідач не відшкодував завдану шкоду, тому власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до Моторно (транспортно) страхового бюро України з відповідною заявою й полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та позивачем було здійснено 31.07.2014 року виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 47 832,80 грн.. Крім того, позивачем було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 972,28 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, просив справу розглядати у відсутність представника МТСБУ, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Клопотання про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягаю обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 02.03.2014 року о 04 годині 20 хвилин у місті Харкові відповідач, керуючи автомобілем CHEVROLET д.н.з. [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, що підтверджується постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.04.2014 року. Зазначена постанова набула чинності 28.04.2014 року, доказів скасування її суду не надано. Статтею 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль TOYOTA д.н.з. [NUMBER] є забезпеченим транспортним засобом у відповідності до положень Закону України «Про обов'язкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961 -VІ. Цей факт підтверджується полісом № АС/3727923 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.08.2013, термін дії з 31.08.2013 року по 30.08.2014 року. Особою, вказаною в договорі, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, є [PERSON]. На дату скоєння вказаної пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно звіту №1644 від 22.05.2014 року про визначення вартості матеріального збитку, завданої власнику КТЗ TOYOTA д.н.з. [NUMBER], складеного оцінювачем ТОВ «ЕКСАС» [PERSON], вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у тому числі з ПДВ, складає 57 399,36 грн.. 30.07.2014 року позивачем по справі було здійснено виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу - КТЗ TOYOTA д.н.з. [NUMBER] в розмірі 47832,80 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням №1/22356 від 31.07.2014 року, згідно якого кошти у розмірі 47832,80 грн. були перераховані на особистий рахунок [PERSON] в якості страхового відшкодування згідно наказу №3851 від 22.07.2014 року. Крім того, позивачем сплачено за послуги аварійного комісара згідно рах.№5/36 від 22.05.2014 року кошти у розмірі 972,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6419 від 04.06.2014 року, які також відносяться до витрат, понесених позивачем у зв'язку із відшкодуванням шкоди, завданої відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до положень ст.6 ЗУ «Про обов'язкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно зі ст.1166 КЦ України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до ст.29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На адресу відповідача позивачем надсилався лист з вимогою про компенсацію витрат, однак матеріали справи не містять доказів добровільного їх відшкодування відповідачем. Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved