Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з зазначеним позовом 30.01.2018, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.01.2014, станом на 02.01.2018 в загальному розмірі 18956,67 грн., яка включає заборгованість: за тілом кредиту 10003,95 грн., по відсоткам за користування кредитом 2016,94 грн., нарахована пеня 5556,89 грн., штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина і 878,89 грн. процентна складова, а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1762 грн. В обґрунтування предявлених вимог вказує, що 17.01.2014 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі, зазначеному у Тарифах, що діють на дату нарахування. Своїм підписом у Заяві відповідач надав згоду на те, що вказана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі, - Договір), який по своїй суті фактично є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно з п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. Свої зобовязання за кредитним договором від 17.01.2014 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобовязання не виконав, в результаті чого станом на 02.01.2018 має заборгованість в загальному розмірі 18956,67 грн., яку позивач просить суд стягнути з [PERSON] в примусовому порядку, а також сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 1762 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 31). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 43), однак до суду повторно не зявилася (а.с. 50-51), про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Відповідно до п. 2 ч.7, ч.8 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомленим належними чином. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2014 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 7), у якій відповідач підтвердила своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами, Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає Договір про надання банківських послуг, а також що вона ознайомлена з умовами кредитування та погоджується на них (а.с.7). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил [PERSON] надала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою Банку (а.с.17). Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с.15). Згідно п. 1.1.7.43 Умов та Правил, сторони визнали, що дія Договору припиняється у момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках цього договору, але за наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості перед Банком за договором, дія Договору припиняється після повного погашення заборгованості (а.с. 15 зворот). Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 17.02.2016, суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредитний ліміт в розмірі 5000 грн., про що вказував позивач та що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 2, 5-6). Відповідно до умов кредитування [PERSON] зобовязалася сплачувати відсотки за користування кредитом за базовою ставкою 2,5% на місяць, а з 01.09.2014 2,9 % на місяць, з 01.04.2015 3,6 % на місяць, нарахування яких здійснюється на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році (а.с. 8). Відповідно до п. 2.1.1.3.3. Договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу (а.с. 18). Пунктами 2.1.1.12.1, 2.1.1.12.2 Договору визначено, що кредит може використовуватися для отримання готівкових коштів з Картрахунку так і безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. За користування Кредитом протягом пільгового періоду сплачуються відсотки в розмірі 0,01 % від суми операцій за рахунок Кредиту, а в разі непогашення Клієнтом боргових зобовязань до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому здійснюються трати, за користування кредитом сплачуються відсотки в розмірі визначеному Тарифами, що діють на дату нарахування. У разі, якщо на дату нарахування відсотків, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобовязань за кредитом. Згідно п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил, у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, нараховуються відсотки в подвійному розмірі, від зазначених в тарифах. У разі виникнення прострочених зобовязань із терміном прострочки понад 90 днів, нараховується пеня в розмірі визначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування (п. 2.1.1.12.2.2 Умов та Правил). У разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів п. 2.1.1.12.6.1 (а.с. 20). Умовами договору визначено також обовязковий щомісячний платіж, який становив 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с. 8), який згідно п. 2.1.1.12.4 Умов та правил має бути сплачений до 1-го числа місяця наступного за розрахунковим, і включає заборгованість по тілу кредиту, відсотки за користування, штраф, згідно Умов та Правил (а.с. 19). Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання грошових коштів на підставі договору (п.2.1.1.12, п. 2.1.1.12.3 Умов та Правил надання банківських послуг) (а.с.19). Відповідно до п. 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що борговим зобовязанням клієнта є повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальної заборгованості за кредитом, яку відповідач зобовязався погашати відповідно до п. 2.1.1.5.5. Крім того, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій у випадку порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів (а.с. 8, 18 зворот п. 2.1.1.7.6 Договору). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання. Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором від 17.01.2014 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит з встановленим лімітом, що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 5-6). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобовязання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого станом на 02.01.2018 утворилась заборгованість за тілом кредиту 10003,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2016,94 грн., заборгованість за пенею в розмірі 5556,89 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 5-6), з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. З огляду на істотність допущених відповідачем порушень зобовязань, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру штрафу як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем штрафу згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. фіксована частина та 878,89 грн. процентна складова, який також підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 7). Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобовязань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.01.2014 станом на 02.01.2018, а саме заборгованості за тілом кредиту 10003.95 грн., по процентам за користування кредитом 2016,94 грн., за пенею 5556,89 грн., а також штрафу, який включає 500 грн. фіксована частина і 878,89 грн. процентна складова, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 18956,67 грн. (з розрахунку: 10003,95 грн. + 2016,94 грн. + 5556,89 грн. + 500,00 грн. + 878,89 грн.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд

Outcome: approved