Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія» «Відшкодування» про повернення безпідставно набутого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia А-5», державний номерний знак « [NUMBER] », на ділянці автодороги Р 24, сполучення Татарів-Кам`янець-Подільський в напрямку м. Косів допустив порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , порушив п. 12.1., п. 12.4 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, допустив занос автомобіля, виїхавши за межі проїзної частини дороги, внаслідок чого відбулось перекидання автомобіля, в результаті якого, пасажир [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до вироку Косівського районного суду Івано-Франківської області - по справі №347/1272/18 від 12.03.2019 р. [PERSON] , визнано винним за ч.2 ст. 286 КК України. 07.06.2017р. представник потерпілої - ТОВ «ЮК «Відшкодування» на підставі нотаріальної довіреності від 04.05.2017 р., подали заяву про виплату страхового відшкодування відповідно до ст. 35 Закону № 1961-IV. На основі наданих відповідачем та її представником ТОВ «ЮК «Відшкодування» - МТСБУ 03.10.2019 року було прийняте рішення про виплату потерпілій особі - відповідачу відшкодування у розмірі 135 093,37 грн. А саме, була розрахована шкода у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у загальному розмірі 6 041,25грн. Відповідно до довідки від 08.07.2019р. відповідачу була встановлена І група інвалідності у зв`язку з травмою (ДТП) 29.09.2016р. та у відповідності до п.26.2 ЗУ № 1961-IV розмір відшкодування станом на 29.09.2016р. склав 1 450,00грн. (розмір мінімальної заробітної плати) Х 36 = 52 200,00грн. Також була розрахована шкода у зв`язку з лікуванням у загальному розмірі 76 852,12грн. Реалізуючи своє право регресу передбачене ч.2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ 03.10.2019 р. надіслало на адресу [PERSON] лист вих. № 3.1-5/32273 щодо добровільного відшкодування МТСБУ в порядку регресу завдану шкоду у розмірі 135 093,37 грн. 23.10.2019 р. на адресу МТСБУ надійшла заява від [PERSON] , в якій він зазначив, що 05.10.2018 р. він самостійно відшкодував відповідачу - 140 000,00 грн. за завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тяжкі тілесні ушкодження у зв`язку з чим відповідач написала розписку та надала відповідну заяву до суду, в якій вона ствердила факт відшкодування шкоди та зазначила, що жодних претензій майнового чи морального характеру до [PERSON] , як до винуватця дорожньо- транспортної пригоди, немає та надав копії вище зазначених документів. Надані [PERSON] , як винуватцем ДТП, розписка та заява у своїй сукупності свідчать про те, що відповідачу була відшкодована повністю шкода заподіяна внаслідок ДТП 29.09.2016 року вже станом на 05.10.2018 року. Та свідчать про те, що відповідач не вказувала про те, що вона має намір отримати відшкодування від МТСБУ, а отже подана 23.09.2019 р. представником потерпілої - ТОВ «ЮК «Відшкодування» заява-пояснення від 11.09.2019 р. в якій відповідач вказала, що в поданій суду заяві відповідач зазначила, що претензій матеріального чи морального характеру до винуватця ДТП не має, оскільки на момент розгляду справи в суді заява про виплату страхового відшкодування і відповідно претензії, були пред`явлені до МТСБУ та про можливість регресної вимоги до винуватця ДТП відповідач повідомлена суперечить поданій ще 05.10.2018 року її заяві та розписці. Вказані вище документи у сукупності свідчать про те, що відповідач ввела позивача - МТСБУ в оману та отримала подвійне відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП 29.09.2016 року, що суперечить чинному законодавству. А тому, просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ безпідставно набуте майно, а саме кошти в розмірі 135 093,37 грн. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить справу провести без її участі. Представник третьої особи у поданій до суду заяві просить розглянути справу без його участі та без участі [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia А-5», державний номерний знак « [NUMBER] », на ділянці автодороги Р 24, сполучення Татарів-Кам`янець-Подільський в напрямку м. Косів допустив порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , порушив п. 12.1., п. 12.4 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, допустив занос автомобіля, виїхавши за межі проїзної частини дороги, внаслідок чого відбулось перекидання автомобіля, в результаті якого, пасажир [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до вироку Косівського районного суду від 12.03.2019р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ч.2 ст.86 КК України, п.»в» ст..1 ЗУ «Про амністію у 2016році» [PERSON] було звільнено від відбування покарання. Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про страхування» № 1961 -IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Проте, як стверджується матеріалами справи, на виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно заяви від 07.06.2017р. видно, що представник потерпілої - ТОВ «ЮК «Відшкодування» на підставі нотаріальної довіреності від 04.05.2017 р., подали заяву про виплату страхового відшкодування відповідно до ст. 35 Закону № 1961-IV. До матеріалів справи долучена медична документація [PERSON] , чеки на суму 53 495,41грн., а також довідки від 11.09.2017р. та від 29.09.2017р. №1928 про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у ДТП. Як стверджується матеріалами справи на основі наданих відповідачем та її представником ТОВ «ЮК «Відшкодування» на підставі нотаріальної довіреності від 04.05.2017 р. - МТСБУ 03.10.2019 року було прийняте рішення про виплату потерпілій особі - відповідачу відшкодування у розмірі 135 093,37 грн. А саме, була розрахована шкода у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у загальному розмірі 6 041,25грн. Відповідно до довідки від 08.07.2019р. відповідачу була встановлена І група інвалідності у зв`язку з травмою (ДТП) 29.09.2016р. та у відповідності до п.26.2 ЗУ № 1961-IV розмір відшкодування станом на 29.09.2016р. склав 1 450,00грн. (розмір мінімальної заробітної плати) Х 36 = 52 200,00грн. Також була розрахована шкода у зв`язку з лікуванням у загальному розмірі 76 852,12грн. Згідно ч. 2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як вбачається із матеріалів справи 03.10.2019 р. МТСБУ надіслало на адресу [PERSON] лист вих. № 3.1-5/32273 щодо добровільного відшкодування МТСБУ в порядку регресу завдану шкоду у розмірі 135 093,37 грн. Проте, 23.10.2019 р. на адресу МТСБУ надійшла заява від [PERSON] , в якій він зазначив, що 05.10.2018 р. він самостійно відшкодував відповідачу - 140 000,00 грн. за завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тяжкі тілесні ушкодження у зв`язку з чим відповідач написала розписку та надала відповідну заяву до суду, в якій вона ствердила факт відшкодування шкоди та зазначила, що жодних претензій майнового чи морального характеру до [PERSON] , як до винуватця дорожньо- транспортної пригоди немає, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями вище зазначених документів (а.с.94-95). Згідно ч. ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зі змісту ст.1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. На вимоги п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення Глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Отже, зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виникають також у зв`язку з договірними правовідносинами, що існували раніше, як результат їх трансформації. Вищевказане відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом України в постанові від 04.10.2017 року у справі № 6-1216цс17. Таким чином, надані [PERSON] , як винуватцем ДТП, розписка та заява у своїй сукупності свідчать про те, що відповідачу була відшкодована повністю шкода заподіяна внаслідок ДТП 29.09.2016 року вже станом на 05.10.2018 року та свідчать про те, що відповідач не вказувала про те, що вона має намір отримати відшкодування від МТСБУ, а отже подана 23.09.2019 р. представником потерпілої - ТОВ «ЮК «Відшкодування» на підставі нотаріальної довіреності від 04.05.2017 р. заява-пояснення від 11.09.2019 р. в якій Відповідач вказала, що в поданій суду заяві відповідач зазначила, що претензій матеріального чи морального характеру до винуватця ДТП не має, оскільки на момент розгляду справи в суді заява про виплату страхового відшкодування і відповідно претензії, були пред`явлені до МТСБУ та про можливість регресної вимоги до винуватця ДТП Відповідач повідомлена суперечить поданій ще 05.10.2018 року її заяві та розписці. Таким чином, проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, позов МТСБУ являється обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідачки слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 1166, 1187, 1191, 1212 ЦК України та

Outcome: approved