Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В своїй заяві представник заявника зазначив, що [INFO] у [PERSON] помер батько, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом записів актів цивільного стану Брянського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. [PERSON] , як рідна донька померлого [PERSON] , просить суд встановити факт смерті батька з метою упорядкування документів, а саме: проведення державної реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про смерть за українським законодавством. 26.08.2021 представник заявника звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про державну реєстрацію смерті батька заявника, але отримав письмову відмову у вчиненні вказаної реєстрації у зв`язку з тим, «що надана копія повторного свідоцтва про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України». Посилаючись на викладене, представник заявника просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Брянка, Луганської області, громадянина України, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , яка настала [INFO] в м. Брянка, Луганської області, Україна. В судове засідання сторони не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник заявника надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно Свідоцтва про смерть виданого повторно Відділом записів актів цивільного стану Брянського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 20.08.2021 року серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Брянка, Луганської області, актовий запис № 289. [PERSON] (заявник) є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 10.07.1982 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 10.07.1982 серії [NUMBER] , актовий запис № 337. При зверненні до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою державної реєстрації смерті [PERSON] представнику заявника було відмовлено з тих підстав, що документи подані заявником для реєстрації смерті, видані на території самопроголошеного утворення, яке не визнане державою України. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно зі ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За змістом ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд дійшов до висновку, що свідоцтво про смерть виданого Відділом записів актів цивільного стану Брянського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 20.08.2021 року серії [NUMBER] , тобто органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON] , яка є громадянином України, зареєструвати смерть батька. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть особи через відсутність документів встановленої форми. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги представника заявника [PERSON] - [PERSON] є законними та обґрунтованими, оскільки реєстрація смерті батька неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved