Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 389579 грн. 89 коп.. Позов обґрунтовано тим, що 21 жовтня 2016 року між сторонами укладено кредитний договір, на підставі якого, відповідач отримала кредит в сумі 100000 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 28 % річних, строком на 36 місяців. Разом з цим, отримавши кредит, відповідач порушила умови договору щодо своєчасно та повного погашення заборгованості за кредитом. Станом на 01 червня 2020 року виникла заборгованість в сумі 389579,89 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 88194,40 грн.; заборгованості за відсотками - 80397,94 грн.; заборгованості за комісією - 155637,74 грн.; заборгованості за штрафними санкціями - 17200 грн.; втрат від інфляції - 33357,62 грн.; 3 % річних від прострочених сум заборгованості - 14792,19 грн.. На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] вказані кошти та судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 5843,70 грн.. 15 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. 17 листопада 2020 року ухвалено заочне рішення у справі. 20 січня 2020 року заочне рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17 листопада 2020 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував факту укладення договору між сторонами та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі вказаних позивачем, проте, заперечував щодо задоволення позову з тих підстав, що відповідач повністю повернула позивачу грошові кошти, в розмірі більшому ніж отриманий кредит. Просив відмовити у позові. Відзив на позовну заяву не подавав. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази подані сторонами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Суд установив, що 21 жовтня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1035784 (далі Договір), відповідно до умов якого, вона отримала кредит в розмірі 100 000 грн., зі сплатою процентів в розмірі 28 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 15 жовтня 2019 року (пункт 1.1-1.3 Договору). Згідно до п. 2.5. Договору, за обслуговування кредитної заборгованості позичальник щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4% від суми кредиту. У відповідності до п. 2.6 Договору сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється Позичальником щомісячно ануїтетними платежами у розмірі та в період, встановленими у Додатку № 1 до Договору з 01 по 15 число місяця наступного за звітним, починаючи з 01.11.2016 року, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі. Зі Додатку №1 до договору вбачається, що щомісячний платіж за договором становить - 8136,00 грн., складовими платежу є частина основної суми заборгованості за кредитом, проценти за користування кредитом та комісія. Пунктом 4.9 Договору визначено, що за повне чи часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів, інших платежів за договором, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф в сумі 200 грн. за перший прострочений платіж та 500 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Умовами договору передбачено, що за наявності заборгованості по кредиту, сторони встановлюють наступну черговість погашення позичальником заборгованості: в першу чергу сплаті підлягає неустойка, в другу, нарахована, але не сплачена комісія, в третю, нараховані, але не сплачені проценти, в четверту, прострочена заборгованість за кредитом. (п. 2.8 Договору) Відповідач порушила зобов`язання за договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що [PERSON] здійснила погашення заборгованості за кредитом в листопаді-березні 2017 року. Згідно до розрахунку, станом на 01.06.2020 року заборгованість за кредитом складається із заборгованості за кредитом - 88194,40 грн.; заборгованості за відсотками - 80397,94 грн.; заборгованості за комісією - 155637,74 грн., штрафу - 17 200 грн.. З наданих відповідачем платіжних доручень вбачається, що крім зазначених позивачем періодів, відповідач здійснила погашення заборгованості за кредитом 11 серпня 2017 року в сумі 8500 грн. (платіжне доручення №Р24А112003102А51488) та 13 серпня 2018 року в сумі 51000 грн. (платіжне доручення №Р24А13В110018А61181). Вказані кошти внесені в спосіб обумовлений сторонами. Разом з цим, зазначені платежі не враховані позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов`язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Враховуючи, що відповідач не повернула кредитні кошти, вимога позивача в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з цим, вимога позивача про стягнення процентів, комісії, штрафу підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як установлено судом, сторони погодили щомісячну сплату відсотків та комісії за кредитом. 15 жовтня 2019 року відповідач повинна була повернути всю заборгованість за кредитом, зокрема, проценти та комісію. Згідно до правової позиції, викладеної у висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі справа № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, позивач безпідставно нараховував проценти за кредитом, комісію, яка є складовою щомісячного платежу, з 16 жовтня 2019 року, у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті проценти та комісія за кредитом нараховані виключно в межах строку кредитування, зокрема, проценти в сумі 65986 грн. 97 коп.. Оскільки право позивача нараховувати штраф за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування - 15 жовтня 2019 року, то вимога позивача про стягнення штрафу після вказаної дати також є безпідставною. Щодо стягнення з відповідача комісії та штрафу суд зазначає, що з урахуванням наявної заборгованості за даними складовими станом на 1 серпня 2017 року та 1 серпня 2018 року, а також сплачених відповідачем 11 серпня 2017 року та 13 серпня 2018 року коштів в сумі 8500 грн. та 51000 грн. відповідно, черговості погашення заборгованості за кредитом, станом на 1 вересня 2018 року заборгованість за комісією становила 14700 грн.. З вересня місяця 2018 року відповідач не сплачувала заборгованість за кредитом відповідно до графіку. У зв`язку з цим, з відповідача, на користь позивача має бити стягнута заборгованість за комісією станом на 1 вересня 2018 року та комісія та штраф нараховані до 16 жовтня 2019 року ( комісія 54 000 грн. та штраф - 6200 грн.). За таких обставин, розмір комісії, що підлягає стягненню з відповідача становить 68700 грн. (54000 грн. + 14700 грн.), штрафу - 6200 грн.. Доводи представника відповідача, що останньою повністю повернуто кредит, так-як сума внесених коштів перевищує розмір отриманого кредиту, суд вважає безпідставними. Внесені відповідачем кошти розподілялися на погашення складових щомісячного платежу, відповідно до умов договору, а при виникненні заборгованості за кредитом, відповідно до п.2.8 Договору. Твердження представник відповідача, що [PERSON] щомісячно здійснювала погашення заборгованості, є голослівними, вказана обставина, в супереч вимог ст.81 ЦПК України, не доведена. Оскільки відповідач не повернула кредит у обумовлений строк, вимога позивача про стягнення з неї коштів відповідно до ст.625 ЦК України, за період з квітня 2017 року по травень 2020 року, є обґрунтованою. Згідно до розрахунку, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті втрати від інфляції - 33357,62 грн.; 3 % річних від прострочених сум заборгованості - 14792,19 грн.. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5843 грн. 70 коп.. Враховуючи, що позов задоволено частково (71,2% = 277231 грн. 18 коп. (88194,4 грн. + 65986,97 грн. + 68700 грн. + 6200 грн.) х 100% / 389579,89 грн.), з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4195 грн. 77 коп. (4159 грн. = 5843,7 грн. х 71,2% /100%)

Outcome: partial