Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою до заінтересованої особи, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] з 16.01.2014 року зареєстрований, постійно мешкає та знаходиться на повному державному забезпеченні в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат». Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальної (експертної) комісії 12 ААА №128004 від 22.10.2015 року [PERSON] було визнано інвалідом II групи безстроково, в зв`язку з чим він потребує постійного нагляду та догляду. Підопічний страждає на органічне враження центральної нервової системи, шизофреноїдний синдром. Свідомість збережена. Продуктивному контакту доступний сугубо формально. Не точні орієнтований в часі. Мова змазана, невиразна. Емоційно невиразний. Пам`ять, інтелект грубо знижені. Мислення зі структурними порушеннями. Бувають фобії, тривоги, галюцинації в основному слухові. Критика до хвороби відсутня. В зв`язку з виявленою хворобою [PERSON] неодноразово лікувався в психіатричних закладах охорони здоров`я, однак стан його здоров`я з часом тільки погіршувався. Розумовий стан хворого істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а отже [PERSON] може бути визнано недієздатним згідно ст.39 Цивільного кодексу України. В судове засідання представник заявника КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат» Нестеренко В.М. не з`явився, в клопотанні про призначення експертизи просив справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Лозівської міської ради Харківської області Карпенко Т.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Судом встановлено, що з 16.01.2014 року в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат» зареєстрований, постійно проживає та знаходиться на повному державному забезпеченні [PERSON] , [INFO] (а.с.3,4). Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальної (експертної) комісії серії 12ААА № 128004 від 22.10.2015 року [PERSON] було визнано інвалідом ІІ групи з 01.11.2015 року безстроково (а.с.5). Згідно довідки Комунальної установи «Панютинський психоневрологічний інтернат» від 13.03.2019 року, [PERSON] страждає на органічне враження центральної нервової системи, шизофреноїдний синдром. Свідомість збережена. Продуктивному контакту доступний сугубо формально. Не точні орієнтований в часі. Мова змазана, невиразна. Емоційно невиразний. Пам`ять, інтелект грубо знижені. Мислення зі структурними порушеннями. Бувають фобії, тривоги, галюцинації в основному слухові. Критика до хвороби відсутня (а.с.6). Відповідно до висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №466 від 30.03.2019 року, [PERSON] хворіє з 2008 р., коли після тяжкої ЧМТ з`явилися безсоння, неадекватна поведінка, галюцинаторно-маячна симптоматика. Неодноразово лікувався в ОПЛ №1, де йому був встановлений діагноз: Органічне враження ЦНС (ЧМТ) шизофреноподібний синдром, з 2014 р. він знаходиться в Панютинському психоневрологічному інтернаті. При цьому амбулаторному обстеженні психічний стан [PERSON] неоднозначний. Для рішення усіх експертних питань [PERSON] потребує динамічне обстеження в умовах стаціонарної судово-психіатричної експертизи (а.с.24-26). Відповідно до висновку комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи №790 від 17.12.2019 року, [PERSON] , на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі деменції внаслідок травми голови та відповідно до свого психічного стану нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.46-50). Статтею 30 ЦК України встановлено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч.1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. На підставі викладеного, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява про визнання особи недієздатною підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч.6-7 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті.

Outcome: approved