Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Ковальов Д.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив усунути перешкоди у користуванні позивачем [PERSON] будинком [ADDRESS] шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування зазначеним будинком. В обґрунтування вимог зазначено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку № 1325 від 24.11.1999 року. До 06 серпня 2013 року позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приазовського районного суду Запорізької області (справа № 325/1013/13-ц). Після розірвання шлюбу відповідач ще мешкала в будинку позивача до 20 листопада 2017 року, після чого виїхала з будинку і з того часу мешкає в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області Запорізької області. Реєстрація відповідача в будинку надає їй право безперешкодно користуватися цим житлом, що суттєво порушує права власника будинку, оскільки перешкоджає [PERSON] вільному користуванню будинком на власний розсуд. Ухвалою судді від 22 грудня 2020 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання на 14 січня 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, його представник адвокат Ковальов Д.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, відзив на позовну заяву не надіслала, 14.01.2021 року надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Частина 4 статті 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок\~\~ [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку серії АВА № 826817 від 24.11.1999 року, посвідченим приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області Коверзнєвим С.В. (зареєстровано в реєстрі за № 1325). Згідно Технічного паспорту на житловий будинок від 26.01.1995 року (реєстровий номер 103), розташований по [ADDRESS] , власником будинку є [PERSON] . Відповідно до рішення № 1 сьомої сесії 7 скликання Чкаловської сільської ради від 04.03.2016 року проведено перейменування вулиць по Чкаловській сільській раді, зокрема, вулицю Леніна перейменовано на вул. Вишнева. За даними довідки Чкаловської сільської ради № 101 від 29.01.2018 року, [PERSON] та [PERSON] з дітьми дійсно мешкали до 20 листопада 2017 року в [ADDRESS] , вели спільне господарство. Заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 06 серпня 2013 року (справа № 2/325/196/2013, 325/1013/13-ц) шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Відповідно до наданих позивачем копій сторінок з домової книги, [PERSON] , [INFO] , з 26.11.2015 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і до цього часу не знята з реєстрації. В силу того, що місце проживання відповідача зареєстроване за вказаною адресою у будинку, що належить позивачу, але вона не проживає там близько трьох років, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно з частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна\~має\~право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст. 383 ЦК України\~передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Оскільки відповідач мешкала за однією адресою разом з позивачем як член його сім`ї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм\~ст. 156ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України. Так, відповідно до\~ст.\~156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2\~ст.\~405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до\~ст.\~156 ЖК України\~члени сім`ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст.\~9,\~156,\~157 ЖК України\~сам факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім`ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сім`ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає член сім`ї власника право користування цим будинком лише з підстав, передбачених ч. 2\~ст. 405 ЦК України. Оскільки, як було встановлено судом, відповідач як член сім`ї власника будинку не мешкає в будинку [ADDRESS] без поважних причин, понад три роки, інше не встановлено домовленістю між ними, тому на підставі\~статті 405 ЦК України, відповідач може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, і тому позов підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved