Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.05.2011 року відповідач здійснював незаконний вилов риби забороненим знаряддям лову (хваткою) в р. Сільниця в районі с. Білоусівка Тульчинського району, що є порушенням ст.3.15.1, 4.4, 6.2 Правил любительського і спортивного рибальства. Внаслідок здійснення незаконного вилову риби відповідач вилучив із природного середовища рибу породи карась в кількості 15 шт., загальною вагою 2 кг., чим заподіяв рибним запасам збитки в розмірі 76,50 грн. В зв'язку з наведеним, позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на користь держави - в особі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області заподіяні збитки в сумі 76,50 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Представник Білоусівської сільської ради в судове засідання не з'явився. надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позову наполягає Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи згідно наявних повідомлень про вручення поштового відправлення, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №000620 від 11.05.2011 року, встановлено, що [PERSON] 11.05.2011 року об 16 год. 10 хв. здійснював незаконний вилов риби забороненим знаряддям лову (хваткою) в р. Сільниця в районі с. Білоусівка Тульчинського району, що є порушенням ст. 3.15.1, 4.4 Правил любительського і спортивного рибальства та ст.. 85 ч.4 КУпАП (а.с.5). Внаслідок здійснення незаконного вилову риби [PERSON] вилучив із природного середовища рибу породи карась в кількості 15 шт., загальною вагою 2 кг., чим заподіяв рибним запасам збитки в розмірі 76,50 грн., що підтверджується розрахунком матеріальних збитків від 07.12.2011 року (а.с.6). Згідно постанови Тульчинського районного суду від 29.06.2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 85 ч.4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (а.с.4). На підставі ст.. 20 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, а тому позов зявлено в інтересах Білоусівської сільської ради, на території якої проведено незаконний вилов риби на водоймі в районі с. Білоусівка Тульчинського району і яка здійснює права власника об'єктів тваринного світу. Відповідно до вимог ст.. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Представник позивача довів свою позицію, щодо завданої шкоди відповідачем. З боку відповідача суду не надано належних та допустимих доказів на спростування посилань позивача. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому позов про відшкодування шкоди підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави в сумі 229,40 грн., На підставі викладеного,

Outcome: approved