Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

представник позивача звернувся в суд із позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його сина [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Перечинського районного суду від 14 червня 2011 року шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх його доходів на утримання сина. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає із мамою. Батько, у свою чергу, участі у вихованні сина не приймає, здоров`ям такого не цікавиться (на медичні огляди не з`являється). Крім цього, аліменти на утримання дитини відповідач також не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 134 796,46 коп. За таких обставин, позивач самостійно піклується про духовний та фізичний розвиток сина, займається його вихованням, утриманням та доглядом, тобто фактично виконує обов`язки як матері, так і батька. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Ільницький С.М. не з`явилися, однак останній подав заяву, в якій просив справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України. У судове засідання представник Органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області як третьої особи також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, у ході розгляду справи надав суду висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Перечинської міської ради, затверджений рішенням виконавчого комітету № 9 від 23 січня 2020 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 06 травня 2005 року (а. с. 5). Також встановлено, що рішенням Перечинського районного суду від 14 червня 2011 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04 жовтня 2003 року у виконкомі Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №8; дитину, а саме сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати при матері [PERSON] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менші ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 травня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 6-8). Відповідно до довідки Перечинської міської ради Закарпатської області № 553 від 06 серпня 2019 року [PERSON] проживає разом з [PERSON] по [ADDRESS] (а. с. 9). Крім цього встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що підтверджується довідками Перечинської міської ради № 556 від 06 серпня 2019 року та сімейного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Перечинський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 06 серпня 2019 року, заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] від 25 липня 2019 року, а також актом від 05 серпня 2019 року та висновком опікунської ради виконавчого комітету Перечинської міської ради, в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне надати згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а. с. 10, 11, 13, 47-52). Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів № 14.2-14/5545 від 07 червня 2019 року станом на 01 червня 2019 року сума заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] становить 134 794,46 грн. та в сукупності перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання (а. с. 14). Так, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено в п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тому суд вважає, що його слід позбавити батьківських прав відносно останньої. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved