Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Представником Позивача [PERSON] адвокатом Сідун В.М. подано до Іршавського районного суду Закарпатської області позовну заяву до Вільхівської сільської ради, Зарічанської сільської ради, [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення, скасування державної реєстрації, зобов`язання усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням 12 сесії 21-го скликання Вільхівської сільської ради від 18 червня 1993 року «Про затвердження рішення виконкому сільської ради на виділення земельних ділянок від індивідуальне житлове будівництво» вирішено затвердити рішення виконкому сільської ради від 10.06.1993 року № 4 щодо виділення земельних ділянок під будівництво індивідуальних житлових будинків жителям сіл Вільхівка та Н.Болотне» згідно відповідного списку. Вказаним рішенням, крім іншого, вирішено виділити і [PERSON] ( змінив прізвище на [PERSON] ) земельну ділянку площею 0.15 га в с.Н.Болотне. Відповідно до вказаного рішення було визначено межі вказаної земельної ділянки в натурі, про що складено акт про перенесення в натурі «на місцевості» земельної ділянки площею 0.15 га., а також розроблено відповідний план участку, який межував із землями виділеними на той час громадянам [PERSON] та [PERSON] . В подальшому Позивачу стало відомо, що в 2016 році рішенням 6 сесії 7 скликання Вільхівської сільської ради № 164 від 01.04.2016 року вирішено надати у власність гр. Гедзур - [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] розміром 0,069 га. кадастровий номер земельної ділянки 2121986400:09:001:0069. Частина відповідної земельної ділянки фактично перекрила виділену [PERSON] земельну ділянку,\~що підтверджується\~висновком судової земельно-технічної експертизи від 10.08.2017 року. Як наслідок, на відповідну земельну ділянку Відповідачу [PERSON] зареєстровано право власності, про що свідчать дані інформаційної довідки №238450465 від 23.12.2020 року доданої до позовної заяви. Позивач вважає вищевказане рішення протиправним з підстав, що вказана ділянка [PERSON] , в розмірах визначених оскаржуваним рішенням, перекриває земельну ділянку, що перебуває у користуванні [PERSON] згідно рішення 12 сесії 21-го скликання Вільхівської сільської ради від 18 червня 1993 року, та розроблених на його підставі документів щодо виділення земельної ділянки в натурі, які додано до позовної заяви. Тобто, Вільхівська сільська рада вирішила передати у власність [PERSON] також частину земельної ділянки, яка вже на той час перебувала у законному користуванні іншої особи без її вилучення. А також те, що відповідним рішенням не враховано, що згідно рішення від 18 червня 1993 року «Про затвердження рішення виконкому сільської ради на виділення земельних ділянок від індивідуальне житлове будівництво» [PERSON] (саме це прізвище було у Позивача до його зміни) дозволено провести будівництво нового житлового будинку за індивідуальним проектом на відокремленій земельній ділянці 0.15 га. На підставі відповідного рішення було складено акт від 25 червня 1993 року про відведення земельної ділянки [PERSON] площею 0,15 га. Тобто виділена йому земельна ділянка мала чіткі межі. Позивач не погоджував відповідні межі суміжної ділянки, яка передавалася у власність відповідача [PERSON] . З врахуванням викладеного Позивач просить: - визнати протиправним і скасувати рішення 6 сесії 7 скликання Вільхівської сільської ради № 164 від 01.04.2016 року « Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність гр.. [PERSON] ,мешканці [ADDRESS] »; - скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,069 га, що розташована в [ADDRESS] , за кадастровим номером 2121986400:09:001:0069 та припинити право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку; - скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0, 1375 га, що розташована в [ADDRESS] , за кадастровим номером 2121986402:09:001:0058 та припинити право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку; - зобов`язати [PERSON] , усунути перешкоди у володінні та користуванні належною [PERSON] на праві користування земельною ділянкою в с. Нижнє Болотне шляхом демонтажу самовільно встановлюваної нею огорожі в межах цієї земельної ділянки. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області, від 01.03.2021 року відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~відзиву на позовну заяву. 30 березня 2021 року представником Відповідача у справі, заступником голови комісії з ліквідації, першим заступником начальника Держгеокадастру І.Голуб надіслано до суду відзив на позовну заяву. У відзиві наявне заперечення проти позову, представник Відповідача вважає позовні вимоги необгрунтованими, а також в обґрунтування своїх заперечень, представник Відповідача посилається на те, що позовні вимоги заявлено після спливу строку позовної давності, тривалість якої для даних правовідносин встановлена в 3 (три) роки, тобто Позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений\~ст.257 ЦК України\~і не наведено поважних причин пропуску строків, так як оскаржуване рішення Вільхівської сільської ради №164 було прийнято ще 01.04.2016 року, відтак строк позовної давності закінчився 01.04.2020, але до суду з позовною заявою Позивач звернувся тільки 05.02.2021, з вищевказаних причин просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засіданні учасники справи не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомленні належним чином. Від представника позивача адвоката Сідун В.М. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність Позивача та його представника. Від відповідачів - Вільхівської сільської ради, Зарічанської сільської ради, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі [PERSON] , Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, про місце, дату та час розгляду справи повідомленні належним чином. При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло заяви про перенесення розгляду справи з поважних причин, та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У відповідності до ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Відповідно до ч.2\~ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що позивачу (Ракущинець) [PERSON] , (свідоцтво про зміну імені, серія [NUMBER] , видане 14 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції, а/з 26, прізвище з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » - а.с. 11), виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку, на підставі рішення 12 сесії 21-го скликання Вільхівської сільської ради від 18 червня 1993 року «Про затвердження рішення виконкому сільської ради на виділення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво», яким вирішено затвердити рішення виконкому сільської ради від 10.06.1993 року № 4, з доданим списком жителів сіл Вільхівка та Н.Болотне (а.с.6,7). 25 червня 1993 року складено акт про перенесення в натурі «на місцевості» земельної ділянки площею 0.15 га. (а.с.8). В 1993 році розроблено відповідний план участка, який межував із землями виділеними на той час громадянам [PERSON] та [PERSON] (а.с.8, 10). Рішенням Вільхівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області позачергової VI-ї сесії VII-го скликання №164 від 01 квітня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної дялінки у сласність гр. [PERSON] , мешканці [ADDRESS] », затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] та надано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , розміром 0,069 га. (кадастровий номер земельної ділянки 2121986400:09:001:0069) (а.с.9-10). Відповідачем у справі [PERSON] виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою [ADDRESS] (а.с.84-89). Відповідно сформованої 23.12.2020 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 07.04.2016 року зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2121986400:09:001:0069 (а.с.13). У висновку судової земельноїтехнічної експертизи №18-08/17 від 10.08.2017 року проведеної судовим експертом [PERSON] зазначено, що на час проведення огляду та геодезичної зйомок спірних земельних ділянок земельної ділянки [PERSON] в натурі не існує: з часу її виділення та винесення в натуру в 1993 році (за 24 роки) її практично «з`їли» сусідні забудовники (зліва [PERSON] , справа Гедзур і, очевидно, також інші забудовники, які розміщені правіше) (а.с.18). \~ \~ \~ \~Крім цього, у даному висновку зазначено, що на підставі рішення Вільхівської сільської ради №4 від 25.06.1993 року, комісією (голова сільської ради Сочка В.А., землевпорядник [PERSON] в присутності [PERSON] ) винесено межі ділянки [PERSON] в натурі. Згідно викопіювання з генерального плану забудови, складеного землевпорядником [PERSON] вказана земельна ділянка [PERSON] мала наступні параметри по периметру: від вулиці (відрізок 1-4) - 20,00 м., від сусіда зліва [PERSON] (відрізок 1-2) - 75,00 м., від сторони протилежної до вулиці, землі держземзапасу (відрізок 2-3) - 19,50 м., від сусідів справа [PERSON] (відрізок 1-2) - 75,00 м. Площа вказаної земельної ділянки [PERSON] становила: ((19,50+20,00):2)) х 75,00 = 1481 кв.м. = 0,1481 приблизно 0,15 га. (а.с. 15-20). В Заключній частині висновку зазначено, що на час проведення огляду та геодезичної зйомок спірних земельних ділянок земельної ділянки [PERSON] в натурі не існує: з часу її виділення та винесення в натуру в 1993 році (за 24 роки) її практично «з`їли» сусідні забудовники (зліва [PERSON] , справа Гедзур і, очевидно, також інші забудовники, які розміщені правіше) (а.с. 18). З чого слідує, що раніше встановлені межі земельної ділянки [PERSON] , виділеної згідно рішення Вільхівської сільської ради, порушені з боку суміжних землекористувачів, а саме вказана земельна ділянка [PERSON] , в розмірах визначених оскаржуваним рішенням, перекриває земельну ділянку, що перебуває у користуванні [PERSON] згідно рішення 12 сесії 21-го скликання Вільхівської сільської ради від 18 червня 1993 року, та розроблених на його підставі документів щодо виділення земельної ділянки в натурі, а сама земельна ділянка позивача внаслідок часткового захвату з боку суміжних землекористувачів повністю зникла. Тобто, Вільхівська сільська рада вирішила передати у власність [PERSON] також частину земельної ділянки, яка вже на той час перебувала у законному користуванні іншої особи без її вилучення. Також, як вбачається з матеріалів справи, Вільхівською сільською радою при винесенні рішення №164 від 01 квітня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність гр. [PERSON] , мешканці [ADDRESS] » не враховано, що згідно рішення від 18 червня 1993 року «Про затвердження рішення виконкому сільської ради на виділення земельних ділянок від індивідуальне житлове будівництво» [PERSON] дозволено провести будівництво нового житлового будинку за індивідуальним проектом на відокремленій земельній ділянці 0.15 га., та на підставі відповідного рішення було складено акт від 25 червня 1993 року про відведення земельної ділянки [PERSON] площею 0,15 га. Тобто виділена йому земельна ділянка мала чіткі межі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даним рішенням було порушено право позивача [PERSON] на земельну ділянку. Стаття 152 ЗК України\~передбачає способи захисту прав на земельні ділянки і власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно до ч.1\~ст.155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У відповідності до положень частини 1\~статті 2 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу приписів\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При розгляді цивільної справи, суд керується положеннями\~статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до положень\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: dismissed