Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири. В обґрунтування вимог представник позивача посилається на те, що позивач є власником квартири та проживає за адресою: [ADDRESS] . 09 серпня 2021 року позивачем було виявлено залиття її квартири, про що 10.08.2021 року було складено акт ПП «Житловик», згідно з яким залиття квартири сталося внаслідок недбалого ставлення до комунікацій мешканця квартири [ADDRESS] у будинку позивача на праві власності належить відповідачу [PERSON] . Внаслідок залиття квартири позивач зазнала майнової шкоди 5202 грн, яка визначена звітом про оцінку збитку майна внаслідок затоплення від 13.08.2021 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , за проведення якого позивачем сплачено 1500 грн, що підтверджується актом № 265/21 від 13.08.2021 року, а також за надання послуги зі складення акту ПП «Житловик» позивачем було сплачено 120 грн. Крім того позивачу внаслідок затоплення квартири було завдано моральної шкоди, позивач зазнала душевних страждань та переживань у зв`язку із завданням збитків майну, було порушено її звичний уклад життя, так як квартира тиждень була відключена від енергопостачання, крім того до теперішнього часу квартира залишається невідремонтованою, оскільки добровільно сторони не можуть дійти згоди про розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню, їй приходилося прикладати зусилля для відновлення попереднього стану квартири, який ще не відновлено. Позивач просить стягнути з відповідача 3000 грн внаслідок відшкодування моральної шкоди та судові витрати 908 грн, які вона сплатила за звернення з позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.09.2021 за зазначеною цивільною справою було відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] наполягали на заявлених позовних вимогах, просили їх задовільнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково, пояснила, що визнають вину відповідача у залитті квартири. Крім того, визнають що заподіяно матеріальну шкоду позивачу у розмірі 5202 грн, які необхідні для ремонту квартири. Вимоги позивача про оплату послуг зі складення акту ПП «Житловик» у розмірі 120 грн. та оплату звіту про оцінку збитку майна внаслідок затоплення від 13.08.2021 року суб`єкту оціночної діяльності ФОП [PERSON] у розмірі 1500 грн. не визнають у повному обсязі. Крім того не визнають вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Відповідач одразу намагалася відшкодувати завдану шкоду добровільно, але сторони не дійшли згоди щодо її розміру. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, свідків, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.03.2021 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , право власності підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.03.2021 року ( а.с. 25,27). Позивач стверджує, що 09.08.2021 року відбулося залиття її квартири, внаслідок чого майну позивача було завдано збитків. Позивач вищенаведене підтверджує актом від 10.08.2021 року, підписаним власником квартири [ADDRESS] [PERSON] , затвердженим директором ПП «Житловик» С.М.Чернишевим, з якого вбачається, що 09.08.2021 року власник квартири [ADDRESS] виявила затоплення у кухні, коридорі та ванній кімнаті. Затоплення сталося через недбале ставлення до комунікацій мешканця квартири [ADDRESS] . При огляді виявлено : 1)кухня ( свіжий ремонт), загальна площа 5,7 кв м: стеля та стіни обклеєні шпалерами. Через намокання електропроводки на стелі знятий світильник. Шпалери на стелі та на стіні біля газової колонки відклеїлися і відвісли. Намокли: меблі-можлива деформація, ковролін на підлозі; 2) коридор ( свіжий ремонт), загальна площа 6,8 кв м.: стеля і стіни обклеєні шпалерами - шпалери на стелі намокли і частково відстали ( площа 2 кв м); 3) ванна кімната: загальна площа 2,7 кв м: стіни та стеля обклеєні шпалерами- через неодноразове залиття шпалери по всій поверхні відклеїлися і відвисли. Для усунення необхідно: просушування, шпаклювання поверхні, заміна шпалер та проведення хімчистки ковролина. Згідно з копією чека від 11.08.2021 року ПП «Житловик» [ADDRESS] , та квитанції б/н сплачено 120,00 грн за складання акту . Надалі за Договором № 265/21 від 13.08.2021 року з суб`єктом оціночної діяльності ( ФОП) [PERSON] на проведення незалежної оцінки майна було складено Звіт про оцінку збитку майна внаслідок затоплення, надано висновок про вартість майна, строк дії висновку до 6 місяців. Об`єкт оцінки - квартира [ADDRESS] загальною площею 32 кв м, не углова, розташована на 3 поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, постраждала в результаті затоплення. Згідно з висновком про вартість майна загальна сума збитку складає 5202 грн.(а.с. 6- 21) Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт залиття квартири, яка належить позивачці, 09.08.2021 року власником квартири [ADDRESS] . Пояснили, що внаслідок залиття квартири були пошкоджені кухня, ванна кімната та коридор, у позивача було відключено електроенергію в квартирі приблизно тиждень, поки все не висохло, що викликало у неї негативний емоційний стан, переживання з приводу порушення права власності та тривалості негативних наслідків, оскільки ремонт до теперішнього часу не проведено, добровільно відшкодовувати завдану шкоду відповідач не бажає, так як не згідний з її розміром, внаслідок чого позивач звернувся до суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що 09.08.2021 року вони мешкали в квартирі [ADDRESS] , затоплення сталося з причини того, що лопнув шланг, який з`єднує пральну машину з водопостачанням в квартирі [ADDRESS] , хоча був придбаний півроку тому. Вони одразу пропонували позивачці добровільно відшкодували завдану шкоду, однак не дійшли згоди у її розмірі. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Такі ж правові висновки підтримуються на даний час Верховним Судом, зокрема в постанові від 26 травня 2021 року в справі № 607/17348/19 (провадження № 61-12072св20). В судовому засіданні представником відповідача [PERSON] було визнано вину відповідача [PERSON] у заподіянні шкоди [PERSON] , крім того дана обставина підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , що затоплення квартири позивача сталося через вихід з ладу шлангу, який з`єднував пральну машину з водопостачанням в квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться над квартирою позивача. А також, матеріали справи містять Звіт про оцінку збитку майна внаслідок затоплення від 13.08.2021 року, який виконано суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , яка діє на підставі сертифікату № 9999/20 суб`єкта оціночної діяльності від 12.11.2020 року, виданого Фондом держмайна України, згідно з яким вартість матеріальної шкоди власності, матеріального збитку майна, яке постраждало внаслідок затоплення становить 5202 грн ( а.с. 6-21). Розмір заподіяної матеріальної шкоди не оспорюється відповідачем. Звіт виконано на підставі Договору № 265/2021 на проведення незалежної оцінки, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] 13.08.2021 року. Згідно з п. 5.1., 5.2 замовник протягом трьох днів сплачує Експерту суму, що становить 1500,00 грн (а.с.23-24). Відповідно до Акту № 265/21 прийому-передачі виконаних робіт виконавець (експерт) виконав роботи ( надав послуги) відповідно умов Договору № 265/21 від 13.08.2021 року, роботи(послуги) виконані повністю, сторони претензій одна до одної не мають ( а.с.30). Таким чином, звітом про оцінку збитку майна внаслідок затоплення підтверджено розмір завданої позивачці матеріальної шкоди на загальну суму 5202 грн., а також підтверджено витрати на проведення оцінки збитків у розмірі 1500 грн. За таких обставин, зважаючи на те, що суд вважає доведеною ту обставину, що затоплення квартири позивача сталося з вини відповідача, а також враховуючи обов`язок відповідача відшкодувати позивачу завдані збитки, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 5202,00 грн та витрат на проведену оцінку збитків у розмірі 1 500,00 грн в межах заявлених позовних вимог. Щодо стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне. Згідно із законодавством України особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 Цивільного Кодексу України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України» ). Як встановлено судом, у результаті залиття квартири позивача було залито кухню, ванну кімнату, коридор, в квартирі позивача було відключено електроенергію приблизно на тиждень, вона з неповнолітньою дитиною вимушені були перебувати в квартирі без електропостачання, спричинених внаслідок неправомірної поведінки відповідача як власника квартири, внаслідок чого погіршився її емоційний стан, були нервування через порушення звичного укладу життя, крім того до теперішнього часу ремонт в квартирі не зроблено, оскільки добровільно завдану шкоду відповідач не відшкодовує, тому позивач вимушена була звернутися до суду з позовом. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер, глибину моральних страждань, що носили характер переживань з приводу порушення права власності, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого позивач вимушений звертатись за захистом порушеного права до суду, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково у розмірі 1500 грн. та покладанню на відповідача обов`язку з її відшкодування. Щодо стягнення з відповідача витрат на складення акту від 10.08.2021 року про залиття квартири суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 77 - 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказом, на який покликається позивач на підтвердження своїх вимог, є Акт про залиття квартири від 10.08.2021 на підтвердження факту залиття квартири відповідачем. Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» встановлено форму акта, який складається у разі залиття квартири (додаток № 4 до Правил). Згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника власника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 201/658/16-ц (провадження № 61-40389св18). Разом з тим, наданий позивачем Акт від 10.08.2021 року не повністю відповідає вказаним встановленим вимогам до таких актів, зокрема, акт складено за відсутності комісії, підписано самим позивачем, відсутнє ознайомлення з Актом про залиття мешканців квартири [ADDRESS] - відповідача по справі, або зазначення відомостей про відмову у підписанні акті. Підписантом Акту зазначено, що затоплення сталося через недбале ставлення до комунікацій мешканця квартири [ADDRESS] . Однак, не деталізовано, що розуміється під недбалим ставленням до комунікацій та на яких конструкціях, технічних елементах системи водопостачання ( чи центрального опалення) така була виявлена та мала місце. З Акту про залиття не вбачається, які речі ушкоджено, стан трубопроводів у двох квартирах; не вбачається обстеження чи огляд вище розташованої квартири [ADDRESS] . Таким чином, Акт від 10.08.2021 року, складений ПП «Житловик» не відповідає вимогам, встановленим до складання таких актів, та не містить всіх необхідних відомостей, тому суд не може його прийняти як доказ у справі. У в з`язку з цим, відшкодування витрат на його складення відноситься за рахунок позивача. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджує позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 758,24 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 8202,00 х 908/ 9822,00 = 758,24; де 8202,00 гривень сума задоволених позовних вимог; 908,00 гривень сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 9822,00 гривень ціна позову, 758,24 гривень судові витрати, присуджені позивачу. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial