Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Представник позивача Донецького юридичного інституту МВС України Філіпенко О.І. звернулася до суду з позовною заявою 26 грудня 2018 року, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Донецького юридичного інституту МВС України заборгованість за навчання в сумі 5470 грн. 00 коп.; судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 12 серпня 2016 року наказом Донецького юридичного інституту МВС України №129 о/с «Про зарахування на навчання» [PERSON] зараховано на І курс денної форми навчання за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб Донецького юридичного інституту МВС України на підставі правил прийому та рішення приймальної комісії від 12 серпня 2016 року, протокол №23. Відповідно до ст.73 Закону України «Про вишу освіту», між [PERSON] та Донецький юридичним інститутом МВС України було укладено договір №183/16 КР про надання освітніх послуг для [PERSON] . За цим договором інститут взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати [PERSON] освітню послуг навчання на денній формі протягом 4-х років для здобуття освітнього ступеню «бакалавр» за спеціальністю 081 «Право». У свою чергу, [PERSON] взяла на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірі та у строки, встановлені договором (п.4): загальна вартість освітньої послуги 51\~480 грн. 00 коп.; вартість оплати за навчання за 1 рік 12\~870 грн. 00 коп.. За І семестр 2016-2017 р.р. відповідач сплатила 6435 грн. 00 коп., за ІІ семестр 965 грн. 00 коп. У першому семестрі [PERSON] відвідувала заняття. Заборгованість за ІІ семестр склала 5470 грн. При цьому, 31 серпня 2018 року [PERSON] відрахована з інституту за невиконання навчального плану та порушення умов договору про навчання. На день відрахування [PERSON] з навчального закладу сума заборгованості за послуги з навчання склала 5470 грн. На дотримання порядку досудового врегулювання спору, керівництво Донецького юридичного\~інституту МВС\~України направляло\~на адресу\~ [PERSON] \~претензії про\~необхідність погашення\~заборгованості удобровільному порядку, які повернуто на адресу навчального закладу без вручення. У зв`язку з цим з метою стягнення наявної заборгованості в примусовому порядку представник позивача вимушена звернутись до суду з даним позовом в інтересах Донецького юридичного інституту МВС України. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року (головуючий суддя Кузнецов Р.О.) позов прийнято до провадження з відкриттям загального позовного провадження. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2020 року (головуючий суддя Кузнецов Р.О.) матеріали цивільної справи передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу 23 березня 2020 року матеріали позову передано в провадження судді Черновій Н.В. Ухвалою суду від 27 березня 2020 року (головуючий суддя Чернова Н.В.) позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження. За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №311 від 14 травня 2020 року та протоколу матеріали справи передано в провадження судді Євтушенку О.І. 14 травня 2020 року. Ухвалою суду від 18 травня 2020 року справу прийнято до провадження суддею Євтушенком О.І. з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] правом на участь у судовому засіданні не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи без її участі. При вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Просила врахувати, що з [INFO] вересня 2017 року її донька [PERSON] навчається в Національній академії внутрішніх справ МВС України. Документи з Донецького юридичного інституту вона забрала добровільно, про те, що [PERSON] було відраховано з навчального закладу за невиконання навчального плану та порушення умов договору вона дізналась в рамках розгляду даної справи. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, а також враховуючи подання сторонами про розгляд справи без їх участі в судовому засіданні, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що у 2016 році між Донецьким юридичним інститутом МВС України, що є державним вищим навчальним закладом, підпорядкованим Міністерству внутрішніх справ України, як виконавцем, та [PERSON] як замовником для [PERSON] одержувача, було укладено договір про надання освітніх послуг за №183/16 КР, предметом якого є надання освітніх послуг (а.с.7-8). За умовами п.1 договору, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: навчання на денній формі протягом 4 років для здобуття освітнього ступеню «Бакалавр» за спеціальністю 081 «Право», обсяг навчального навантаження в кредитах Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи не менше 240 кредитів. Умовами п.9, п.10 договору погоджено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 51\~480 грн. 00 коп. Замовник вносить плату на рахунок інституту, за вільним способом, тобто одноразово, щороку, щосеместрово, щомісяця. Відповідно до п.2 договору, виконавець Донецький юридичний\~інститут МВС\~Українизобов`язаний, зокрема, надавати одержувачу освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти (якщо законодавством передбачені державні стандарти надання освітньої послуги); забезпечити дотримання прав замовника та одержувача; видати одержувачу документ про вищу освіту (науковий ступінь) державного зразка за умови виконання одержувачем навчального навантаження в обсязі, необхідному для здобуття певного ступеня вищої освіти. Як слідує з п.3 договору, виконавець має право вимагати від замовника своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, встановлених договором. Такому право виконавця кореспондує визначений п.4 договору обов`язок замовника тобто [PERSON] , своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, встановлених договором. Відповідно до Витягу з наказу №129 о/с від 12 серпня 2016 року (а.с.9), за рішенням приймальної комісії інституту від 12 серпня 2016 року №23 [PERSON] зараховано з 12 серпня 2016 року до студентів І курсу денної форми навчання за напрямком (спеціальністю) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб згідно з додатком. [PERSON] відвідувала навчальний заклад протягом І та ІІ семестрів 2016-2017 навчального року, мала задовільні успіхи в навчанні. Протягом І семестру вона не з`явилась на здачу заліку з дисципліни «фізичне виховання»; у ІІ семестрі не з`явилась на здачу заліків з дисциплін «фізичне виховання» та «юридична логіка». Вказані обставини підтверджуються довідкою про результати навчання [PERSON] (а.с.10-11), яка є свідченням належного виконання позивачем обов`язку з надання освітніх послуг, які [PERSON] отримувала. За положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Пунктом 11 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим договором. Відповідно\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором та законом. Згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» в редакції, чинній на час відрахування [PERSON] , підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. Як слідує з Витягу з наказу №198 о/с від 31 серпня 2017 року, за невиконання навчального плану та порушення умов договору про навчання [PERSON] відраховано з інституту (а.с.12). З довідки про розрахунок боргу (а.с.13) слідує, що [PERSON] за надання освітніх послуг за І та ІІ семестр 2016-2017 навчального року (з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2017 року) нараховано плату за навчання в сумі 12\~870 грн. 00 коп. станом на 14 грудня 2018 року суму заборгованості погашено не повністю, загальна сума боргу складає 5470 грн. 00 коп. Посилання відповідача про її необізнаність з відрахуванням [PERSON] з навчального закладу за невиконання навчального плану та порушення умов договору суд оцінює критично з огляду на відсутність доказів, які б підтверджували вказані обставини. Відомості про те, що [PERSON] добровільно забрала документи доньки з навчального закладу до моменту її відрахування в матеріалах справи відсутні, відповідачем в рахунок доведення її заперечень не надані. Надану відповідачем довідку про те, що [PERSON] навчається в Національній академії внутрішніх справ МВС України з 01 вересня 2017 року, зарахована на навчання на підставі наказу №114 о/с від 23 липня 2017 року (а.с.61) суд хоча й приймає до уваги, однак не вважає належним доказом, який би свідчив про відсутність у [PERSON] заборгованості за навчальні послуги перед Донецьким юридичним інститутом МВС України. Задля врегулювання виниклого між сторонами спору щодо погашення наявності заборгованості за надані освітні послуги в добровільному порядку, керівництвом Донецького юридичного інституту МВС України направлялась на адресу [PERSON] вимога про погашення суми боргу, яку повернуто на адресу навчального закладу без вручення з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с.15, 16). Відповідно до ч.2\~ст.903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За ст.2 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо\~захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі ст.ст.15, 16 ЦК України і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення. Із змісту позовних вимог убачається, що позов стосується відшкодування завданої [PERSON] майнової шкоди у вигляді вартості навчання, не є адміністративним, оскільки інститут не має встановлених нормами КАС України ознак суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, а підтвердження що зарахування [PERSON] та проходження нею навчання пов`язані з реалізацією позивачем повноважень, пов`язаних з прийняттям, проходженням чи звільненням з публічної служби, матеріали справи не містять. Отже, вимоги позивача пов`язані із захистом суб`єктивного майнового права та мають характер приватноправових відносин, які виникли між сторонами у справі як рівноправними учасниками у договірному зобов`язанні з надання послуг (освітніх). За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.\~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки [PERSON] відрахована з Донецького юридичного\~інституту МВС\~Україниза порушення умов договору після ІІ семестру 2016-2017 навчального року, а замовник [PERSON] покладені на неї зобов`язання зі своєчасної оплати навчання належним чином не виконала, має заборгованість за ІІ семестр 2016-2017 навчального року, яка станом на день ухвалення рішення не погашена в позасудовому порядку, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених позовних вимог, які підлягають задоволенню, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права вірним та таким, що ґрунтується на нормах ст.ст.15, 16 ЦК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Донецького юридичного\~інституту МВС\~України 1762\~грн.\~00\~коп. в рахунок відшкодування понесених та документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved