Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Представник позивача адвокат Супрун Д.В. звернувся до суду та вимоги мотивує тим, що з 29.05.1988 по 27.05.2020 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем. 27 травня 2020 року був звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи. Позивачу були встановлені професійні захворювання. Відповідно до довідки МСЕК м. Суми ступінь втрати працездатності склала 20%. Отримані позивачем професійні захворювання спричинили моральні та фізичні страждання. Він змушений постійно приймати знеболюючі та інші ліки, через дратівливість у нього погіршилися відносини з рідним та сусідами, будь-яке навантаження викликає біль, порушений звичний уклад життя. Просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, 60 000 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 18 травня 2021 року. Розгляд справи відкладався за клопотанням представника відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив, вважає суму моральної шкоди, на якій наполягає позивач завищеною, підтримав позицію, викладену у відзиві від 11.05.2021 року. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 29.05.1988 по 27.05.2020 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-9). 27.05.2020 року [PERSON] звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи - п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.9 зі звор.). Позивач працював за професією електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування . Згідно до повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) форма П-3 від 20.01.2021 року [PERSON] встановлено такі професійні захворювання : Основний діагноз : ХОЗЛ ІІ стадії токсичної етіології у фазі нестійкої ремісії. Емфіема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню - захворювання професійне, встановлене ЛЕК 20.01.2021 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Супутній діагноз : Дифузний кардіосклероз. СН І ст. Хвороба Паркінсона, тремтливо- регідна форма з ураженням правої верхньої кінцівки, і стадія по Хен-Яру . ДЕП І ст. з астено-невротичним синдромом. Остеохондроз шийного відділу хребта, ротрузії МХД С3-С4; С4-С5, кила МХД С6-С7,стеноз хребетного каналу на рівні С6-С7, цервікоалгія. Остеохондроз і спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, протрузії МХД L3-L4, L4-L5, кила L5-S1,стеноз хребтового каналу на рівні L3-L5, вертеброгенна люмбоалгія. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (третій ступінь) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] пресбіопія на фоні гіперметропії слабкого ступеню обох очей, ангіопатія судин сітківки обох очей. Найменування факторів виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили хронічне професійне захворювання (отруєння)- токсичні речовини. (а.с.10). Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 22.02.2021 р. : - п. 16 акту зазначено, що [PERSON] до роботи у своїй професії не придатний; - п. 18 Акту зазначено, що причиною виникнення професійного захворювання стали: проведення робіт в умовах токсичних речовин, а саме : здійснення проведення робіт в умовах підвищеного рівня токсичних речовин : пилу фосфорного добрива, пилу фофориту, пилу сульфату заліза, пилу червоного пігменту, кислоти сірчаної, аміаку. Вказане свідчить про незабезпечення роботодавцем виконання вимог щодо здорових та безпечних умова праці відповідно до ст.ст.6,7,13 Закону України «Про охорону праці» (а.с.11-13) Згідно довідки Спеціалізованої МСЕК м. Суми від 29 березня 2021 року, акту № 148 огляду МСЕК від 31.03.2021 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 20%, потребує лікування, забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, реабілітаційне відділення санітарно-курортного закладу (а.с. 16,170-173). Позивачу протипоказана робота в умовах впливу небезпечних чинників виробничого середовища, встановлено професійні захворювання. Вказані факти підтверджуються випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №07-01-13/485 та медичним висновком №03/838/3 від 20.01.2021 року (а.с. 14-12). Відповідно до ч. 1 ст. 21, ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Як вбачається з досліджуваних судом документів, умови праці позивача на підприємстві відповідача не відповідали вимогам ст.153 КЗпП, оскільки є шкідливими, проводилися в умовах перевищення гранично-допустимих концентрацій небезпечних та шкідливих виробничих факторів. Рішенням Конституційного суду України від 27.01.2004 року № 1-рп/2004 року - громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і відчуває значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності. Крім того, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 року зазначив: що громадянам України надано право на підставіст.1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Згідно роз`яснення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 15000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (25%*908 грн. 00 коп.) в розмірі 227 грн. 00 коп.

Outcome: partial