Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Представник позивача 06.02.2014 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача В обґрунтування своїх вимог представник позивача послався на те, що 20 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,95 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Зазначив, що відповідач щорічно до 30 листопада зобов'язаний був сплачувати орендну плату у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексу інфляції, що складає 889 гривень на рік. Посилаючись на порушення та невиконання відповідачем договірних зобов'язань, не використання ним земельної ділянки за призначенням, не дотримання орендарем вимог протиерозійної організації території, за що у вересні 2011 року посадова особа відповідача (керівник товариства) був притягнутий до адміністративної відповідальності, а також на те, що відповідач на протязі 2010-2013 років не виплатив орендну плату, представник позивача, виступаючи в інтересах позивача, просив суд розірвати вказаний вище договір оренди землі. В судове засідання позивач і його представник не з'явилися. На адресу суду надійшла письмова заява від представника позивача, в якій він просив суд позов задовольнити та розглянути справу у відсутність позивача та його представника, а також представник позивача не заперечував проти заочного порядку розгляду справи у випадку неявки представника відповідача. Представник відповідача в судове засідання за викликами суду не з'являвся, хоча відповідач своєчасно та належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи за зазначеною і зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб адресою про що свідчать картки зворотних поштових відправлень. Про причини своєї неявки представник відповідача суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.74 ч. 5 ЦПК України, відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. Справа у відповідності з вимогами ст.ст.169, 224-226 ЦПК України розглянута у відсутність позивача, його представника та представника відповідача, на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, так як представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з досліджених в суді фактичних обставин і матеріалів справи, позивач є власником земельної ділянки площею 4,95 га, призначеної для товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що підтверджується відповідним правовстановлюючим документом. 20 серпня 2008 року між позивачем та ТОВ «Е-Крим Миколаїв» в особі його директора Берднікова О.Я. було укладено письмовий договір №39, на підставі якого відповідачу було передано в оренду строком на 10 років вищевказану земельну ділянку, що належить позивачу. Вказаний договір було зареєстровано 27 квітня 2009 року у Новоодеському реєстраційному окрузі Миколаївської регіональної філії державне підприємство «Центр державного земельного комітету при Державному Комітеті України по земельних ресурсах». Земельну ділянку з межовими знаками було передано відповідачу для використання за призначенням для сільськогосподарського виробництва. У пунктах 9, 16, 31 вказаного договору, сторони погодили, що орендар повинен своєчасно вносити орендну плату в розмірі 889 гривень на рік та використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням, а саме, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і дотримуватися при цьому умов збереження її стану та дотримуватися протиерозійної організації. Зокрема, з обов'язків, зазначених в договорі оренди землі, вбачається, що відповідач повинен: - використовувати земельну ділянку тільки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; - дотримуватися екологічної безпеки землекористування та зберігати родючість ґрунтів, додержуватися стандартів, норм і правил; - своєчасно вносити орендну плату; Як свідчать дослідженні в суді письмові докази, відповідач порушив ці вищевказані умови домовленостей з позивачем, що передбачені договором, порушив чинне законодавство про оренду землі, внаслідок чого зашкодив правам та інтересам позивача. Так, за правилами статей 11, 15 ЦПК України, кожна особа має право на судовий захист свого порушеного цивільного права, що виникає з підстав, передбачених чинним законодавством. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є цивільні договори, різновидом яких є договір оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і використання на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. В силу ч. 2 ст. 651 ЦК України, ст.32 Закону України «Про оренду землі», договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі істотного порушення договору другою стороною та у інших випадках, встановлених договором або законом. Ці положення чинного законодавства було перенесено сторонами до умов укладеного між ними договору про оренду землі(п.38). Істотним є таке порушення стороною умов договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З досліджених в суді фактичних обставин вбачається, що відповідач в порушення вимог статей 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та пунктів 9, 16, 31 договору оренди землі від 20.08.2008 року, не виконує на протязі 2010-2013 років своїх договірних зобов'язань, не обробляв орендовану ним у позивача земельну ділянку, не використовував її за цільовим призначенням, внаслідок чого земельна ділянка заростала бур'янами. За допущені відповідачем порушення земельного законодавства, його посадову особу - директора товариства Берднікова О.Я. постановою від 14.09.2011 року було притягнуто інспекцією з охорони земель до передбаченої адміністративної відповідальності за ст. 52 КУпАП. Крім того, як свідчать досліджені в суді документи справи, відповідач не розрахувався з позивачем по орендній платі за 2010-2013 роки. Так, з довідки Баловненської сільської ради, листів голови Новоодеської райдержадміністрації і Вознесенської об'єднаної податкової інспекції у Миколаївській області вбачається, що відповідач з 2010 року взагалі не здійснює свою господарську діяльність, пов'язану з використанням наданої йому в оренду земельної ділянки, тобто земельну ділянку не обробляє, а отже не використовує її за цільовим призначенням, а крім того, з 2010 року не сплачує і орендну плату позивачу. Твердження представника позивача в цій частині, що викладені ним в позові, підтверджується й актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного 07 вересня 2011 року спеціалістом відділу Держкомзему у Новоодеському районі Миколаївської області. З обставин викладених в цьому акті вбачається, що у 2011 році орендар земельну ділянку не обробляв, внаслідок чого вона заросла бур'янами. За таких вищевикладених обставин, враховуючи доведеність в судовому засіданні позовних вимог, встановлення та наявність правових підстав, що підтверджують факт порушення та не виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань по договору оренди землі, суд, на підставі ст.ст.24-25,26,31-32 Закону України «Про оренду землі», приходить до висновку про необхідність задоволення позову про розірвання цього, укладеного сторонами, договору №39 оренди земельної ділянки від 20.08.2009 року, внаслідок порушення умов цього договору відповідачем. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у справі пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved