Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за довіреністю, Мєшнік К.І., звернувся до суду 18.05.2021 з указаним позовом та просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.04.2018, станом на 22.12.2020, у загальному розмірі 24431,21 грн, з яких заборгованість: за тілом кредиту - 6957,61 грн, за пенею та комісією 17473,60 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що у жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустило новий проект monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня інформація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта , РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https//www.monobank/ua/terms. 18.04.2018 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 18.04.2018. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту на паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язувався виконувати його умови. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач порушував умови укладеного Договору, зокрема не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. Станом на 22.12.2020 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п.п. 5.16 п.5 розділ ІІ Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.08.2018 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про погашення суми заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходить та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, через що, відповідно до п. 5.18, 5.19 Договору, кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, останній вимушений звернення до суду з указаним позовом. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 31). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 52,57), однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, відзиву не подано. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, у силу ст. 280 ЦПК України. Через неявку в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2018 [PERSON] звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 18.04.2018 (а.с. 47). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови (а.с. 47). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п.6, 11 договору) (а.с. 47). Тобто, сторони обумовили, що всі інші умови кредитного договору, які не зазначені в Анкеті-заяві, передбачені Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, затвердженими рішенням Правління АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи МаsterСагd, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України (а.с. 16 зворот). Згідно із п.п. 2.2. п.2 Розділу І Умов, договір, що укладається між Банком та клієнтом містить елементи різних договорів (а.с. 16 зворот). Крім того, відповідно до п.п. 4.3, 4.8.1 п. 4 Розділу І вказаних вище Умов, відповідач погодився, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій (а.с. 21 зворот ). За п.п. 3.1, 3.4, 3.5 п. 3 Розділу ІІ Умов обслуговування рахунків фізичної особи, для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «Мonobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. Пін-код є аналогом власноручного підпису клієнта (а.с. 23 зворот). Згідно з п.п. 5.9 п. 5 Розділу ІІ Умов обслуговування рахунків фізичної особи, на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також, процентна ставка за кредитом на місяць, наступний за звітним, вказується банком у мобільному додатку (а.с.24). Відповідно до п.п. 5.11 п. 5 Розділу ІІ вказаних вище Умов, клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами (а.с. 24). За п.п. 5.15 п. 5 Розділу ІІ вказаних Умов, у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах (а.с. 24). Відповідно до п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов обслуговування рахунків фізичної особи, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних (а.с. 24). За п.п. 5.19 п. 5 Розділу ІІ Умов, у випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 5.18 Умов, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф в розмірі 100 грн. та пеня у розмірі 6,4% на місяць за кожен день прострочення виконання (а.с. 24 зворот). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Анкета-заява [PERSON] про видачу кредиту, у сукупності з Умовами і правилами банку, складають зміст кредитного договору, яким передбачені всі істотні умови договору, відповідно до ст. 638 ЦК України. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] (а.с.48). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30.05.2018 у справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір раніше не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Крім того відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем було активовану видану їй картку та остання нею активно користувалася, отримувала кредитні кошти та періодично вносила грошові суми на погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, тобто відповідач фактично виконував умови укладеного договору (а.с.55-56). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 6 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним з відповідачем кредитним договором, що підтверджується розрахунком наданої суду заборгованості за договором, з якої вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, але заборгованість не сплачувала (а.с.29,48-49). Отже, підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами кредитування, а також зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки, пеню та комісію. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] порушував умови укладеного Договору, зокрема не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору Станом на 22.12.2020 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п.п. 5.16 п.5 розділ ІІ Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.08.2018 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору про погашення суми заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, через що, відповідно до п. 5.18, 5.19 Умов, кредит став у формі «на вимогу», на залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами Таким чином, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за укладеним Договором, загальний розмір якої станом на 22.12.2020 становить 24431,21 грн, з яких, заборгованість за тілом кредиту - 6957,61 грн; за пенею та комісією - 17473,60 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Положеннями ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Доказів того, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання та сплатив заборгованість за укладеними кредитними договорами суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 265 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] допущено порушення умов за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 18.04.2018 щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 24431,21 грн за вказаним вище договором, підлягають до задоволення. Окрім того, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача судові витрати, а саме сплачений та документально підтверджений позивачем судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (а.с.5).

Outcome: approved