Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11.06.2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за № 2032, який вчинений на договорі застави від 10.06.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Книш Г.М., реєстровий № 2619. Свої вимоги мотивує тим, що 10.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «ВіЕс Банк» уладено кредитний договір №KF49888. Для забезпечення виконання своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором 10.06.2008 року укладено договір застави, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Книш Галиною Михайлівною, реєстровий №2619. 11.06.2014 року Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 18.11.2014 року позовну заяву ПАТ «ВіЕс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» 4736 (чотири тисячі сімсот тридцять шість) доларів США 87 центів, що за курсом НБУ станом на 11.06.2014 року становить 55911 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот одинадцять) гривень 64 копійки заборгованості за кредитним договором №KF49888 від 10.06.2008 року. Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. на підставі виконавчого листа №462/4081/14, виданого 18.11.2014 року Залізничним районним судом м.Львова відкрито виконавче провадження №60859684 про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 55911,64 гривень. Окрім цього, 11.06.2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис на користь ПАТ «ВіЕс Банк», який зареєстрований в реєстрі за №2032 від 11 червня 2014 року, про звернення стягнення на рухоме майно, належне [PERSON] 29 грудня 2017 року між ПАТ «ВіЕС Банк» та ТОВ «Фінансова компанія» «Траст Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором KF49888. У зв`язку з укладенням між ПАТ «ВіЕС Банк» та ТОВ «Фінансова компанія» «Траст Фінанс» вказаного договору, 29.12.2017 року між ними укладено договір про відступлення прав за договором застави від 10.06.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. 10.08.2018 року Постановою старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Мацьківа А.О. від 10.08.2018 року відкрито виконавче провадження №56963847 на підставі виконавчого напису №HAA702163, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 58911,64 гривень, шляхом звернення стягнення на майно. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 05.10.2020 року закінчено виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа №462/4081/14, виданого 18.11.2014 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №KF49888 від 19.06.2008 року в розмірі 55911, 64 гривень, у зв`язку з виконанням боржником судового рішення у повному обсязі. Позивач стверджує, що виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за №2032 без належного підтвердження безспірності суми боргу, оскільки був поданий не повний перелік документів для підтвердження безспірності суми заборгованості, окрім цього, в виконавчому написі, окрім заборгованості за кредитним договором, вказана заборгованість по процентах та нарахована пеня, зазначена сума процентів та пені може змінюватись та не підтверджує безпірності суми заборгованості. Вказаний виконавчий напис вчинений без дотримання вимог, передбачених ст.24,27,28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», яким встановлено порядок звернення стягнення на предмет обтяження. Зокрема те, що відповідач до початку процедури звернення стягнення не зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження та одночасно з реєстрацією письмово не повідомив боржника про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, а також те, що законодавцем встановлений 30-ти денний строк для звернення стягнення на предмет обтяження, початок спливу якого розпочинається з моменту реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження. В зв`язку з наведеним, просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 15.10.2020 року, постановлено залишити позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» / третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барабуляк Христина Миколаївна / про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню без руху. /а.с.45/ На виправлення зазначених в ухвалі Залізничного районного суду м.Львова від 15.10.2020 року недоліків, представником позивача 02.11.2020 року подано заяву про виправлення недоліків позовної заяви. /а.с.47/ Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 06.11.2020 року, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. /а.с.48/ 18.12.2020\~року представник\~відповідача \~адвокат Подановський\~Т.Р.\~подав до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~проти позову\~заперечив,\~зазначивши про\~те,\~що вчинення\~нотаріусом виконавчого\~напису -\~це нотаріальна\~дія,\~яка полягає\~в посвідченні\~права стягувача\~на стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна,\~при цьому,\~нотаріус не\~встановлює прав\~або обов`язків\~учасників правовідносин,\~не визнає\~і не\~змінює їх,\~не вирішує\~по суті\~питань права,\~а тому,\~вчинений нотаріусом\~виконавчий напис\~підтверджує,\~що таке\~право в\~стягувача виникло\~раніше,\~а отже,\~мета вчинення\~виконавчого напису\~-\~надання стягувачу\~можливості в\~позасудовому порядку\~реалізувати його\~право на\~примусове виконання\~зобов`язання\~боржником.\~Безспірність заборгованості\~чи іншої\~відповідальності боржника\~-\~це обов`язкова\~умова вчинення\~нотаріусом виконавчого\~напису (стаття\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»),\~однак характер\~правового регулювання\~цього питання\~дає підстави\~дійти висновку\~про те,\~що безспірність\~заборгованості чи\~іншої відповідальності\~боржника для\~нотаріуса підтверджується\~формальними ознаками\~-\~наданими стягувачем\~документами,\~згідно Переліку\~документів,\~затверджених Постановою\~КМУ «Про\~затвердження переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» №1172\~від 29.06.1999\~року,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів.\~Таким чином,\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~відбувається за\~фактом подання\~стягувачем документів,\~які відповідно\~до Переліку\~є підтвердженням\~безспірності заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи передбачені Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Договір застави на якому вчинено виконавчий напис - не містить заборон або будь - яких обмежень щодо заборони використання позасудового способу звернення стягнення на заставний автомобіль, а так/само, чинне законодавство України також не містить будь - яких обмежень щодо вчинення виконавчого напису, що цілком підтверджує правомірність вчинених дій ТОВ «ФК Траст Фінанс» та приватним нотаріусом , що в повній мірі спростовує позовні вимоги позивача, оскільки, ТОВ «ФК «Траст Фінанс» та приватний нотаріус - вчиняючи вищезазначений виконавчий напис - діяли в межах правового поля. Окрім цього, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, оскільки, наведені обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та перевірки оцінки наданих ним доказів. Розрахунок заборгованості здійснений товариством правомірно, окільки, законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а тому наявність судових актів - не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальність за порушення строків розрахунків по кредитному зобов`язанню. Щодо позовної давності, то право кредитора на звернення до суду з позовною заявою виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову, що в даному випадку ТОВ «ФК «Траст Фінанс» було дотримано. У відзиві також зазначає, що розрахунок заборгованості здійснений правомірно, оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а тому наявність судових актів не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальність за порушення строків розрахунків по кредитному зобов`язанню. Враховуючи викладене, вважає вимоги позивача безпідставними та необгрунтованими, тому в задоволенні позовної заяви слід відмовити. /а.с.57-60/ У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив суд такий задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача та третьої особи, які будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, однак матеріалів справи є достатньо для розгляду справи по суті заявлених вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами виникли правовідносини з приводу стягнення безспірної заборгованності на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що 10.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «ВіЕс Банк» уладено кредитний договір №KF49888. Для забезпечення виконання своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором 10.06.2008 року укладено договір застави, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Книш Галиною Михайлівною, реєстровий №2619. Відповідно до п. 4.2 Договору застави передбачено право Заставодержателя звернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса /а.с.6-11/ 11.06.2014 року Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 18.11.2014 року позовну заяву ПАТ «ВіЕс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» 4736 (чотири тисячі сімсот тридцять шість) доларів США 87 центів, що за курсом НБУ станом на 11.06.2014 року становить 55911 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот одинадцять) гривень 64 копійки заборгованості за кредитним договором №KF49888 від 10.06.2008 року. Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. на підставі виконавчого листа №462/4081/14, виданого 18.11.2014 року Залізничним районним судом м.Львова відкрито виконавче провадження №60859684 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №KF49888 у розмірі 55911,64 гривень. 11.06.2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис на користь ПАТ «ВіЕс Банк», який зареєстрований в реєстрі за №2032 від 11 червня 2014 року, про звернення стягнення на рухоме майно, належне [PERSON] /а.с.14-15/ 29.12.2017 року між ПАТ «ВіЕС Банк» та ТОВ «Фінансова компанія» «Траст Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором KF49888. /а.с.18-22/. У зв`язку з укладенням між ПАТ «ВіЕС Банк» та ТОВ «Фінансова компанія» «Траст Фінанс» вищевказаного договору, 29.12.2017 року між ними укладено договір про відступлення прав за договором застави від 10.06.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. /а.с.23-28/ Постановою старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Мацьківа А.О. від 10.08.2018 року відкрито виконавче провадження №56963847 на підставі виконавчого напису №HAA702163, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 58911,64 гривень, шляхом звернення стягнення на майно. /а.с.17/ Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 05.10.2020 року закінчено виконавче провадження №60859684, відкрите на підставі виконавчого листа №462/4081/14, виданого 18.11.2014 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №KF49888 від 19.06.2008 року в розмірі 55911, 64 гривень, у зв`язку з виконанням боржником судового рішення в повному обсязі. /а.с.12-13/ Представником позивача до матеріалів справи долучено квитанцію №51904449 від 05.10.2020 року, з якої убачається, що ним здійснено платіж на суму 62961,85 гривень, на виконання вимог виконавчого провадження №60859684. /а.с.16/ Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.572 ЦК України, в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено Главою 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомленим не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Сторонами у справі не наведені належні та допустимі докази на підставі яких суд мав би можливість дослідити, перевірити та встановити факт відсутності спору щодо заборгованості, менший розмір, чи спростувати його, а також встановити порушення приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а саме: факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за кредитом, процентами та інше. Також сторонами у справі не доведено належними та допустимими доказами факт реєстраці в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, обтяжувачем, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, до початку процедури звернення стягнення (ст. 24 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»), або відсутності такого факту. Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» № 1255-IV\~визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.\~ Пунктом 1 частини першої\~статті 21\~Закону № 1255-IV\~до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6\~глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору.\~ За змістом\~статті 22 Закону № 1255-IV\~обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.\~ Згідно із ч.1 ст.589 ЦК України,\~у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.\~ Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України,\~звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.\~ За змістом\~статті 20 Закону України «Про заставу»\~встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.\~ Частина 3\~ст. 6 ЦК України\~передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. У ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження, шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса\~Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено. Згідно із ч.2\~ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, норми\~Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~є спеціальними відносно\~Закону України «Про заставу». Відповідно до п. 5 ч.1\~ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», яким передбачено позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом реалізації заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса було доповнено на підставі\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року. У пункті 2 Прикінцевих положень Закону\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг»\~зазначено, що дія цього\~Закону\~не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності. Отже, положення\~Закону України «Про заставу»\~у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам\~Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент укладення кредитного договору (10 червня 2008 року) у\~ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~ не було передбачено такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса, а тому вчинений виконавчий напис нотаріуса не може підлягати виконанню. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 09 липня 2014 року (№ 6-89цс14). Судом не розглядалось питання, щодо застосуванню строку позовної давності, бо сторони не заявляли про сплив такої. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не може підлягати виконанню, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір при подачі позову в розмірі 840,80 грн. покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Outcome: approved