Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Представник позивача 25.04.2014 року звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки заборгованість за наданим кредитом у розмірі 1006,94 грн. та судові витрати. Вимоги обґрунтовував тим, що 06.03.2008 року між ТОВ «Комерційний Банк Дельта», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений Кредитний договір №001-09056-060308, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 1746,00 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою 12 % річних за користування кредитом, платою за ведення кредитної справи в розмірі 3,25% в місяць та кінцевим строком повернення кредитних коштів не пізніше, ніж 05.03.2009 року. На порушення умов кредитного договору позичальник не виконує зобов'язання по поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем станом на 20.02.2014 року за Кредитним договором № 001-09056-060308 від 06.03.2008 року на загальну суму 1006,94 грн., що складається з: 672,56 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 16,63 грн. - заборгованість по відсоткам; 317,75 грн. - заборгованість за комісіями. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві просив справу розглядати без його участі, крім того, додатково 09.07.2014 року направив до суду заяву про розгляд заяви у відсутність представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. Причини неявки суду не повідомляв. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що 06.03.2008 року між ТОВ «Комерційний Банк Дельта», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений Кредитний договір №001-09056-060308, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 1746,00 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою 12 % річних за користування кредитом, платою за ведення кредитної справи в розмірі 3,25% в місяць та кінцевим строком повернення кредитних коштів не пізніше, ніж 05.03.2009 року. Так, встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, про що свідчать надані в матеріали справи копія меморіального ордеру №9536191 від 06.03.20008 року, рахунок-фактура №KVU-00000075 від 06.03.2008 року, яка зі свого боку свідчить про отримання відповідачкою [PERSON] майна, придбаного за кредитні кошти. Однак, оскільки у передбачені строки відповідачка як позичальник свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, тому у неї станом на 20.02.2014 року за Кредитним договором № 001-09056-060308 від 06.03.2008 року рахується заборгованість на загальну суму 1006,94 грн., що складається з: 672,56 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 16,63 грн. - заборгованість по відсоткам; 317,75 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Так, при несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Отже, враховуючи, що банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 1746,00 грн. на купівлю майна, а, в свою чергу, відповідачка [PERSON], скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, то, виходячи з тих обставин, що відповідачка порушила умови кредитного договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення та вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 001-09056-060308 від 06.03.2008 року у розмірі 1006,94 грн., а також згідно зі ст.88 ЦПК України - сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved