Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача 16.01.2018 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що 11.06.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 9300,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачці кредит. У порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку із чим станом на 23.10.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 105990,00 грн., а саме заборгованість за кредитом в сумі 9389,09 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 96600,91 грн., у зв'язку із чим, позивач просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 105990,00 грн. за кредитним договором б/н від 11.06.2013 року, а також судові витрати, сплачені при предявленні позову у розмірі 1600,00 грн. Ухвалою суду від 06.02.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду на 07.03.2018 року, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше. Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За матеріалами справи, 11.06.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 9300,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.10-35). Свої зобов'язання за Кредитним договором [PERSON] виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі доказами. Враховуючи ту обставину, що відповідачка порушила умови договору, та вищезазначені вимоги цивільного законодавства, станом на 23.10.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 105990,00 грн., а саме заборгованість за кредитом в сумі 9389,09 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 96600,91 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки (а.с.6-8). Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених представником позивача підставах. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 1600,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved