Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказав, що 14.05.2007р. між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPР0АК10170014 відповідно до якого банк надав останньому кредит у розмірі 72439,94 грн. на термін до 11.05.2012р. та обумовлені умови повернення кредиту. В порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав внаслідок чого станом на 09.09.2015р. має заборгованість у розмірі 279053,23 грн., яка складається з: 46168,37 грн. заборгованості за кредитом, 21905,34 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 2199,96 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 208779,56 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № ZPР0АК10170014 від 14.05.2007р. у розмірі 279053,23 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] на позовних вимогах наполягав та просив задовольнити. Представник відповідача, [PERSON] в судовому засіданні просив застосувати загальний строк позовної давності щодо стягнення кредиту та процентів посилаючись на те, що строк дії договору скінчився 11.05.2012р. та застосувати спеціальний строк позовної давності щодо стягнення пені. Крім того, вказав, що банком було реалізовано предмет застави автомобіль, однак кошти вилучені від його продажу не були зараховані в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. ст. 1054, 1049, 1050 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити позивачу визначені кредитним договором суму кредиту, проценти, комісії за користування кредитом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до кредитного договору № ZPР0АК10170014 від 14.05.2007р. [PERSON] взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією, та інші витрати згідно умов договору у строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, [PERSON] отримав кредит у розмірі 72439,94 грн. на придбання автомобілю на строк до 11.05.2012р., але всупереч пунктам договору зобов'язання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 09.09.2015р. має заборгованість у розмірі 279053,23 грн.: 46168,37 грн. заборгованість за кредитом, 21905,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2199,96 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 208779,56 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено кредитно заставний договір, відповідно до умов якого [PERSON] передав у заставу автомобіль CHERY AMULET 2007 року випуску, реєстраційний номер АР 75 31 належний йому на праві власності. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України ). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України ), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599,600,601,604-609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України ). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК ). Суд не може погодитися з вимогами представника відповідача про застосування загального строку позовної давності щодо стягнення з відповідача кредиту та процентів виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між сторонами було укладено 14.05.2007р., строк його дії до 11.05.2012р. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Загальний строк позовної давності за кредитним договором перервався 15.04.2013р. рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 15.04.2013р., яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14.05.2007р. в сумі 162183,28 грн. у [PERSON] вилучено та передано в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави автомобіль CHERY AMULET 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль CHERY AMULET, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, з наданням банку всіх повноважень, необхідних для продажу вказаного автомобіля. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1,3 ст.264 ЦК України) Згідно акту державного виконавця від 06.06.2013р. було вилучено та передано ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль [NUMBER], комплект ключів та техпаспорт на автомобіль, що належить [PERSON] ( а.с.45). Сторонами визнається, що відповідач добровільно віддав банку автомобіль, для його реалізації у рахунок боргу. Відповідно до постанови державного виконавця від 26.03.2013р. виконавче провадження закінчено у зв'язку з його виконанням (а.с.46). 17.08.2015р. банком було реалізовано предмет застави, яким забезпечено виконання зобов'язань за спірним кредитним договором, кошти від його реалізації в розмірі 61000 грн. були направлені на сплату процентів за кредитним договором. Це вбачається з розрахунку заборгованості ( а.с.4-6). Матеріали справи не містять доказів того, що передачею Банку предмета застави, зобов'язання [PERSON] за кредитним договором припинились належним виконанням у розумінні ст. 599 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня, штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України ). Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до положення ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлено строк позовної давності в один рік. Визначаючи розмір пені суд враховує розрахунок цього розміру, наданий банком, а також період, за який відбулося його нарахування. Заявлена банком заборгованість по пені відповідача у сумі 208779,56 грн. підлягає зменшенню за період з 10.09.2014р. по 09.09.2015р. у розмірі 69149,00 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 137222,71 грн., яка складається з: 46168,37 грн. заборгованості за кредитом, 21905,34 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 69149,00 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial