Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Представник позивача за дорученням Клименко П.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з останніх заборгованість за кредитним договором №2008-690/Ф03.9-088 від 05 червня 2008 року в розмірі 124 647 / сто двадцять чотирі тисячі шістсот сорок сім/ доларів 96 центів США в гривневому еквиваленті на день ухвалення рішення та судового збору в розмірі 3654 гривні 00 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 05 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» 14.06.2010 року перейменований на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» та відповідачкою [PERSON], укладено Договір кредиту №2008-690/Ф03.9-088, відповідно до якого позивач надав відповідачу 65 000 / шістдесят пять тисяч/ доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14 % на рік від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом з кінцевим терміном повернення 04 червня 2018 року. 05 червня 2008 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №06-29/1342, згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язується відповідати перед позивачем за виконання відповідачкою [PERSON] зобов'язань по кредитному договору. Однак, відповідачка [PERSON]. не виконувала умови договору, тобто не сплачувала кожного місяця обов'язковий мінімальний платіж, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 124 647,96 доларів США, що за курсом НБУ саном на 22.04.2014 року складала 1399469 гривні 10 копійок. Що й стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с. 61). Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду з її підписом, який засвідчує отримання нею судової повістки (а.с. 50, 60). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки (а.с. 51, 59). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом встановлено, що 05 червня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту №2008-690/Ф03.9-088, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 64000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14 % на рік від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом з кінцевим терміном повернення 04 червня 2018 року (а.с. 6-9). 05 червня 2008 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №06-29/1342, згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язується відповідати перед позивачем за виконання відповідачкою [PERSON] зобов'язань по кредитному договору (а.с.13-14). Відповідачка [PERSON] кошти отримала, про що свідчить заява на видачу готівки №1 від 05 червня 20108 року (а.с.15). Однак відповідач не виконував умови договору, тобто не сплачував кожного місяця обов'язковий мінімальний платіж, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 22 квітня 2014 року складала 124 647,96 доларів США (а.с. 16-18) в тому числі : заборгованість за кредитом - 63 373, 23 долари США ; заборгованість за відсотками - 50 106,50 доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 4537,67 доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 6630,56 доларів США. З оригіналу платіжного доручення №0000273138 від 18 червня 2015 року (а.с.1) вбачається, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 3654 гривні 00 копійки. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримав, але своїх зобов'язань за договором належним чином не виконав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 124 647 / сто двадцять чотирі тисячі шістсот сорок сім / доларів 96 центів США , що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 24.09.2015року становить 2 688 650 (два мільйони шістсот вісімдесят вісім тисяч шістсот п'ятьдесят) гривень 67 копійок та судового збору в розмірі 3654 гривні 00 копійок. На підставі викладеного 509, 526, 610, 611, 623,625, 629, 638, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved