Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Герегова Н.І. звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських посилаючись на те, що позивач 14 лютого 2007 року та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Після народження дитини відносини між ними погіршились і коли дитині виповнилося було лише 7 місяців сторони почали проживати окремо, син залишився з позивачем. 07 лютого 2011 року шлюб між ними на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці був розірваний. Дитина залишилась проживати з мамою, спору щодо місця проживання малолітнього сина не було. Таким чином, ще з 2010 року малолітній [PERSON] проживає з матір`ю за адресою [ADDRESS] . У той же час, батько - [PERSON] участі у вихованні дитини не бере. Одразу після розлучення приходив до дитини всього декілька разів, а потім взагалі перестав відвідувати, телефонувати, цікавитись його життям, здоров`ям, навчанням, побутом тощо. [PERSON] ніколи не цікавився інтересами сина, його уподобаннями, не займався його всебічним розвитком. Всі обов`язки по утриманню та вихованню сина взяла на себе [PERSON] . Позивачем створено прекрасні умови для проживання дитини, облаштовано окрему кімнату, місце для навчання. [PERSON] добре вчиться, всебічно розвивається. Мама намагається надати дитині максимум знань та вражень для розвитку, так влітку минулого року [PERSON] проходив навчання в німецькій школі, де позитивно себе зарекомендував, брав участь у різних конкурсах. Малолітній [PERSON] свого батька практично не знає, оскільки останній не намагається з ним спілкуватись. У той же час, [PERSON] ніколи не заперечувала проти спілкування колишнього чоловіка з сином, оскільки вважає, що дитина повинна отримувати любов обох батьків. Особливо для хлопчика важлива підтримка та настанови батька. Посилалась на те, що [PERSON] , людина не врівноважена, конфліктна. Його запальний характер колись призвів до умисного злочину - вбивства. Вироком Ленінського районного суду м. Чернівці від 08.09.1995 він був засуджений до 10 років позбавлення волі за вказаний злочин та в подальшому був звільнений від відбування покарання умовно-достроково. Саме через характер [PERSON] постійні сварки та конфлікти розпався і їхній шлюб. Також дитина не отримує належної матеріальної допомоги від батька. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19.04.2011 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконання даного рішення суду забезпечує Другий відділ державної виконавчої служби м. Чернівці. У той же час, враховуючи, що [PERSON] не мав постійного місця роботи аліменти він сплачував дуже рідко і у незначному розмірі (300-500 грн.), а потім і взагалі перестав платити. Станом на червень поточного року заборгованість склала більше 36 тис. грн. Державним виконавцем на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про заборону виїзду за кордон та заборону керування транспортними засобами. І лише після цього, [PERSON] оплатив заборгованість по аліментам. Однак як тільки заборони державного виконавця були зняті, [PERSON] знову перестав сплачувати аліменти на утримання сина. [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, нехтує вихованням дитини, що в свою чергу є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відсутність будь-якого інтересу та участі у вихованні сина, ігнорування процесу його виховання та догляду за ним, ухилення від виконання батьківських обов`язків стало підставою для звернення [PERSON] до органу опіки та піклування із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] . У ході розгляду вказаної заяви, службою у справах дітей було отримано також заяву і в самої дитини, де хлопчик висловив свою особисту позицію та самостійно зазначив, що батько з ним не спілкується, їм з мамою не допомагає, мама виховує його сама, а тому просить позбавити [PERSON] батьківських праві відносно себе. 24.12.2019 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради у рішенні №739/28, розглянувши заяву [PERSON] , подану службою у справах дітей міської ради, вирішив надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У висновку органу опіки і піклування №01/02-24/41 від 09.01.2020 року зазначається, що відповідач не займається вихованням сина, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, здоров`я та майбутнє дитини. Даним висновком визнано за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. А тому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилась, представник позивача звернулася до суду з письмовою заявою в якій вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати у її відсутність та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до а. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. №2402-ІІІ передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2007 р. по 07.02.2011 р., що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.14). Підчас шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання особи позивач [PERSON] та її син [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] (а.с.12,13). Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.04.2011 р. з відповідача на користь позивача на утримання їхнього сина стягнуто аліменти (а.с.15) та постановою державного виконавця від 27.07.2011 р. відкрито виконавче провадження (16). В період часу з лютого 2011 р. по червень 2019 р. згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ДВС відповідач нерегулярно сплачував аліменти ( а.с.17-19). Згідно відповіді на адвокатський запит з амбулаторно-поліклінічного відділення ПМД №1 за медичною допомогою в МДП з дитиною звертається мати [PERSON] . Вона ж уклала декларацію про обслуговування з лікарем-педіатром [PERSON] (а.с.20). Неповнолітній [PERSON] приймає участь в різноманітних конкурсах та змаганнях, що підтверджується грамотами, сертифікатами (а.с.23-20). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради №01/02-24/41 від 09 січня 2020 р. орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (а.с.40). Отже, беручи до уваги викладені обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати інтересам дитини, задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved