Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що відповідно до укладеного договору від 17 січня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 16 жовтня 2015 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] і-СР №263593 від 20 жовтня 2015 року. Спадкоємцем, який проживав разом із спадкодавцем до дня його смерті є [PERSON], що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачки, де адреса реєстрації зазначена вул.Кірова, №39 смт.Цвіткове Городищенського району Черкаської області. 07 березня 2016 року направлено претензію кредитора до Городищенської державної нотаріальної контори, на яку отримано відповідь, що спадкова справа після померлого [PERSON] відкрита у приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу [PERSON]. 21 червня 2016 року направлено претензію кредитора до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу [PERSON]. 01 липня 2016 року отримано відповідь в якій зазначено, що дійсно після смерті [PERSON] заведена спадкова справа. Відповідачка прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі і кредитні зобов»язання померлого [PERSON]. 02 серпня 2016 року спадкоємцю [PERSON] направлено лист-претензію, яка залишилась не виконаною. Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 7440 грн 61 коп.. У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з»явився. В матеріалах справи наявне клопотання від 28 вересня 2016 року про розгляд справи у його відсутності, в якому зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив стягнути з відповідачки понесені судові витрати. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю та не заперечила щодо їх задоволення, пояснивши, що причиною не виконання кредитного зобов»язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ є складне матеріальне становище, що унеможливлює своєчасне внесення коштів на рахунок банківської установи. Неявка представника позивача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторона повідомлена вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у його відсутності. Як вбачається та підтверджено матеріалами справи, Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов»язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк», у зв»язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 17 липня 2009 року змінено найменування позивача на ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.35). Згідно до укладеного договору від 17 січня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] і-СР №263593 від 20 жовтня 2015 року, [PERSON] помер 16 жовтня 2015 року (а.с.7). Згідно до ч.2 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм вище зазначених статтей, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов»язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов»язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи спадкоємців. У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 2 ст.1281 ЦК України, передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачкою, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України. Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Із досліджених судом доказів вбачається, що відповідно до відповіді приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу [PERSON] від 24 червня 2016 року №176/01-16, після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу №34/2016 (а.с.28). Згідно запису в паспорті громадянина України Серії НС №648446 на ім»я [PERSON], 25 квітня 1980 року зареєстровано шлюб з [PERSON], [INFO]. Відповідний запис зроблено і в паспорті громадянина України Серії НС №648418 на ім»я [PERSON], де зазначено, що шлюб зареєстрований 25 квітня 1980 року з [PERSON] (а.с.4-6). Дана обставина вказує на те, що [PERSON], на день смерті перебувала у шлюбі з [PERSON], що і не заперечила відповідачка у судовому засіданні. 26 липня 2016 року позивачем направлено відповідачці лист-претензію, яка залишилась без виконання, що і стало підставою звернення з позовом до суду (а.с.29). До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Враховуючи те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 1378,00 грн., а саме, сплатив судовий збір, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. Позов підтверджується: копією заяви [PERSON] від 17 січня 2007 року, копією розрахунку заборгованості за кредитним договором від 31 серпня 2016 року, копією «Умов та Правил надання банківських послуг», копією претензії кредитора від 26 лютого 2016 року, копією реєстру №3145 від 01 березня 2016 року, копією списку №3145 ф.103 від 07 березня 2016 року, копією листа Городищенської державної нотаріальної контори Черкаської області від 16 березня 2016 року №193/02-14, претензією кредитора від 04 червня 2016 року, копією реєстру №1567 від 14 червня 2016 року, копією відповіді приватного нотаріуса Городищенського нотаріального округу Черкаської області [PERSON] від 24 червня 2016 року №176/01-16, копією листа-претензії від 26 липня 2016 року, копією реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів до претензій спадкоємців ф.103 від 27 липня 2016 року, копією витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг», копією довідки АА №241170 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809, копією статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ, копією банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, платіжним дорученням №ВОК39В0URJ від 29 вересня 2016 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved