Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON], діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування такого представник зазначає, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) в м. Нетішин Хмельницької області, площею 2,13 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього ССГ «Нове життя», яка належала спадкодавцю на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ №076643, оригінал якого був втрачений. Разом з тим, у втраченому сертифікаті на земельну частку (пай), інших документах, на підставі яких [PERSON] набув право власності на земельний пай, та у свідоцтві про смерть [PERSON] і свідоцтві про народження [PERSON] наявні розбіжності у написанні по батькові спадкодавця. Згідно даних листа відділу в м. Нетішин Міськрайонного управління у Славутському районі м. Нетішин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22 лютого 2019 року №29-22-0.182-104/120-19 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] 14 жовтня 1996 року виданий сертифікат серії ХМ №076643. Також в додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №001 від 11 липня 1995 року у списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства під №352 зазначений [PERSON] . Згідно з протоколом розподілу земельних ділянок (паїв) між громадянами, власниками сертифікатів Нетішинської міської ради Хмельницької області [PERSON] було розподілено земельні ділянки під [ADDRESS] , [NUMBER] , [NUMBER] , загальною площею 2,41 умовних кадастрових гектарів (№ [NUMBER] у списку власників сертифікатів). Окрім того, в листі відділу в м. Нетішин Міськрайонного управління у Славутському районі м. Нетішин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24 січня 2019 року №29-22-0.182-48/120-19 зазначено, що [PERSON] державний акт на право власності земельною ділянкою взамін сертифіката серії ХМ №076643 не видавався. Поряд з цим у свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] від 29 жовтня 1966 року в графі «батько» зазначено « [PERSON] », хоча в подальшому в документах, які посвідчували особу батька позивача, його по батькові було зазначено, як « [PERSON] ». Зокрема у свідоцтві про смерть спадкодавця серії [NUMBER] , останнього було зазначено « [PERSON] », а паспорт померлого було вилучено органом реєстрації актів цивільного стану. Тому в подальшому було подано заяву позивачем про внесення змін до актового запису про народження та отримано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19 лютого 2019 року, в якому ім`я батька зазначено як « [PERSON] ». Також у позивача зберігся Типовий договір №329 оренди земельної частки (паю) від 17 серпня 2000 року, укладеного з СФГ «Нове життя», у якому « [PERSON] » зазначений як власник сертифіката серії ХМ №076643 від 11 жовтня 1996 року, а місце проживання зазначено « [ADDRESS] ». Таким чином, на переконання представника, вищезазначеними документами та відомостями підтверджується факт належності померлому [PERSON] ) земельної частки (пай) в розмірі 2,41 в умовних кадастрових гектарах. Проте, у зв`язку з втратою оригіналу сертифікату [PERSON] не має можливості реалізувати своє право на оформлення права власності на спадкове майно інакше, як в судовому порядку шляхом визнання права власності на земельну частку (пай). Окрім того, представник у позові зазначає, що позивач спадщину прийняв, вступивши в управління та розпорядження спадковим майном так як проживав та був зареєстрованим разом з спадкодавцем. На підставі наведеного представник позивача просить визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,41 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території колишнього ССГ «Нове життя», м. Нетішин Хмельницької області, як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відзив на позовну заяву відповідач у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк не подав. 07 травня 2020 року представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. 22 травня 2020 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. 01 вересня 2020 року представником позивача подано до суду заяву про відкладення розгляду справи. 23 вересня 2020 року в судовому засіданні представником позивача подано до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. Будь-які інші заяви від учасників справи до суду не подавались. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 квітня 2020 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 червня 2020 року визнано явку позивача у судове засідання обов`язковою. Інші процесуальні дії у справі судом не проводилися. В судовому засіданні від 06 серпня 2020 року позивач позов підтримав, просив такий задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила такий задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково вказала, що наявність розбіжностей у адресі місця проживання батька позивача, яка у списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №001, виданого 11 липня 1995 року ССГ «Нове життя» м. Нетішин Славутського району Хмельницької області зазначена - Снігурі, 13, а в довідці №25 від 02 січня 2019 року зазначено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , пов`язано з тим, що рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради №487 від 25 жовтня 2007 року було упорядковано нумерацію будівель на вулиці Снігурі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В ній же останній зазначив що Нетішинська міська рада не заперечує щодо задоволення позову. Суд, заслухавши позивача та його представника, з`ясувавши фактичні обставини справи, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши зміст норм права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 січня 2006 року (арк. спр. 8). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 лютого 2019 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 жовтня 1966 року (арк. спр. 9, 19). Відповідно до довідки №25 від 02 січня 2019 року [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Разом із ним був зареєстрований та проживав його син [PERSON] , який після смерті батька вступив в управління та розпорядження спадковим майном (арк. спр. 11). Згідно з витягу з Спадкового реєстру від 07 вересня 2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась (арк. спр. 55). У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №001, виданого 11 липня 1995 року ССГ «Нове життя» м. Нетішин Славутського району Хмельницької області, [PERSON] зазначений за №352 (арк. спр. 14,15). Згідно даних Протоколу розподілу земельних ділянок (паїв) між громадянами, власниками сертифікатів Нетішинської міської ради Хмельницької області [PERSON] було розподілено земельні ділянки під [ADDRESS] , [NUMBER] , [NUMBER] , загальною площею 2,41 умовних кадастрових гектарів (№ [NUMBER] у списку власників сертифікатів) (арк. спр. 16,17). Сертифікат серії ХМ №076643 на ім`я [PERSON] був втрачений про що було опубліковано в газеті «Нетішинські оголошення» від 19 лютого 2019 року (арк. спр.12). Згідно даних листа відділу в м. Нетішин Міськрайонного управління у Славутському районі м. Нетішин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22 лютого 2019 року №29-22-0.182-104/120-19 встановлено, що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] 14 жовтня 1996 року виданий сертифікат серії ХМ №076643 (арк. спр.13). З даних копії Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) убачається, що під №352 за [PERSON] зареєстровано сертифікат серії ХМ №076643 (арк. спр.54). З листа відділу в м. Нетішин Міськрайонного управління у Славутському районі м. Нетішин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24 січня 2019 року №29-22-0.182-48/120-19 убачається, що [PERSON] державний акт на право власності земельною ділянкою взамін сертифіката серії ХМ №076643 не видавався (арк. спр.18). Позивач не має можливості оформити свідоцтво на право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), після смерті батька, яка помер [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Означене стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляду цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, за законом, після смерті його батька [PERSON] , який [INFO] помер, фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї, а Нетішинська міська рада не заперечує щодо задоволення позову, тобто не претендує на спадкове майно, враховуючи при цьому те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надано, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,41 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території колишнього ССГ «Нове життя», м. Нетішин Хмельницької області, як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п. 3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, позивач спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме земельну частку (пай), яка належала померлому [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Задоволення позову, на переконання суду, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та відповідає завданням цивільного судочинства, які визначені у ст. 2 ЦПК України. Окрім того, суд зважає на наявність зазначених різних адрес місця проживання батька позивача, яка у списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №001, виданого 11 липня 1995 року ССГ «Нове життя» м. Нетішин Славутського району Хмельницької області зазначена - Снігурі, 13, а в довідці №25 від 02 січня 2019 року зазначено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , проте з рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради №487 від 25 жовтня 2007 року вбачається, що було упорядковано нумерацію будівель на вулиці Снігурі (арк.спр.52). Судом при вирішенні спору береться до уваги те, що в окремих документах існують розбіжності в написанні по батькові померлого батька позивача, проте при встановленні обставин справи та дослідженні доказів по справі в їх сукупності, у суду немає сумнівів щодо того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, який помер [INFO] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що в позовній заяві позивач просив такі покласти на нього.

Outcome: approved