Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Оленівської сільської ради Фастівського району про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 07 жовтня 2003 року [PERSON] ([PERSON]) згідно Договору дарування прийняла в дар від [PERSON] житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, а саме: огорожа, замощення, літня кухня, сарай, вбиральня, погріб, що знаходяться по [ADDRESS] Дані будівлі розташовані на земельній ділянці площею 0,2500 га, цільове призначення якої - будівництво, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В Договорі дарування жодних застережень щодо земельної ділянки, на якій розташований вищезазначений будинок немає. На даний момент даруватель будинку [PERSON]. значиться померлим. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Оленівської сільської ради Фастівського району в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду лист з проханням розглянути справу в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Судом встановлено, що згідно Договору дарування житлового будинку від 07 жовтня 2003 року [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Право власності на будинок позивачкою було зареєстроване у Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.9-10). В 2006 році, в зв'язку з одруженням прізвище позивачки [PERSON] було змінене на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Згідно ст. 381 ЦК України визначається, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. В Договорі дарування, оформленому на ім'я позивачки, жодних застережень щодо земельної ділянки, на якій розташований вищезазначений будинок немає. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Власник земельної ділянки, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на земельну ділянку навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою як передбачено ч. 2 ст. 152 ЗК України. Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, судом встановлено, що згідно відповіді Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області з'ясовано, що станом на 01.01.2013 року згідно Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та архіву Управління держземагенства, зареєстровані два державні акти на право приватної власності на землю площею 0,1116 га та 0,2500 га на ім'я [PERSON], зареєстрованих в Книзі записів 04.10.2006 року. (а.с.15). Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На момент звернення до суду, даруватель будинку - [PERSON], значиться померлим. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved