Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Представник позивача за довіреністю - [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача про встановлення факту родинних відносин, визнання майна спадковим та визнання права власності на спадщину. Позовні вимоги мотивував тим, що його довіритель - [PERSON] народилася [INFO] року і є донькою [PERSON] і [PERSON], що доводиться свідоцтвом про народження. Окрім неї у батьків [INFO] року народився ще син - [PERSON], що доводиться свідоцтвом про народження. 22 червня 1974 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на «[PERSON]». Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області серії [NUMBER] Брат [PERSON] - [PERSON] також перебував у шлюбі, який 07 червня 1994 року було розірвано. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 19 листопада 1996 року міським відділом реєстрації АГС м. Енергодар Запорізької області серії [NUMBER]. Від даного шлюбу [PERSON] дітей не мав. За час свого життя, а саме 29.10.2007 року [PERSON] приватизував квартиру [ADDRESS]. Зазначений факт доводиться свідоцтвом про право власності на житло № 5972, виданого Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради. [INFO] року помер батько довірителя - [PERSON]. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області серії [NUMBER]. [INFO] року помер брат довірителя - [PERSON]. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області серії [NUMBER] Згідно до статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. [PERSON], яка була спадкоємцем по закону, в установлений законодавством термін звернулася до приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу [PERSON] із відповідною заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців які б прийняли спадщину немає, в тому числі немає спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, так як мати довірителя та [PERSON] - [PERSON] [INFO] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим10 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області серії [NUMBER] Після спливу шестимісячного терміну, [PERSON] звернулася нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом його довірителю повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] немає можливості, оскільки нею не надано документів, що підтверджують право власності померлого на дане майно, нотаріус не має змоги оформити та видати свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом, та вона навіть звернутися до нього не має права, оскільки серед документів, які необхідно пред'явити в нотаріальну контору для оформлення спадкових прав після 6-ти місячного терміну з дня відкриття спадщини (смерті спадкодавця) входить і оригінал правовстановлювального документу на нерухомість (квартиру). У наявності у мого довірителя є лише ксерокопії вищезазначених документів. Для оформлення спадщини рекомендовано звернутись в суд. Крім того, їй рекомендовано звернутись до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин та доводити, що вона дійсно є сестрою померлого брата - [PERSON], так як її дівоче прізвище «[PERSON]» не співпадає з прізвищем її покійного брата «Кибець». У свідоцтві про народження [PERSON], та у свідоцтві [PERSON], які було видано на російській мові, було зазначено, що їх батьками є: «[PERSON] и [PERSON]». Чому в паспорті [PERSON], виданому набагато пізніше та на українській мові виникла така розбіжність в написанні прізвища, позивач пояснити не може. Встановлення даного факту для позивача має юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на отримання спадщини. Просить суд : - Встановити факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Конотоп Сумської області, є сестрою [PERSON], який помер [INFO] року; - Встановити факт належності [PERSON] на праві приватної власності квартири [ADDRESS]; - Визнати за [PERSON], ІДН: [NUMBER], право приватної власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після брата - [PERSON], який помер [INFO] року. В судове засідання позивач та його представник, що діє на підставі довіреності - [PERSON] ( а.с.19) не з'явилися, надали заяви про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали ( а.с. 30,31, 47). Представник відповідача - Територіальної громади в особі Енергодарської міської ради - в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує ( а.с. 29). Приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення, на запит суду надала копію спадкової справи ( а.с. 28, 34). Дослідив матеріали справи , суд прийшов до переконання , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 257 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Таким чином, законодавством заявнику надана юридична можливість вирішення цього питання саме у судовому порядку для вирішення питання про прийняття спадщини після померлого брата. [PERSON] мала з [PERSON] постійний контакт, спілкувалася з ним. Вона здійснювала поховання свого брата. Розбіжність в написанні прізвища визвано неточним перекладом з російської мови на українську при видачі документів. Відповідно до п.24 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З таким позовом має можливість звернутись до суду за захистом своїх прав і номінальний власник, оскільки дієздатність та правоздатність власника в даному випадку припинена у зв'язку з його смертю. Однак, у даному випадку законодавство не виключає можливість встановлення такого юридичного факту, як приналежність квартири померлому на праві приватної власності. Відповідно до п.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює згідно до закону за своїм розсудом, незалежно від волі інших осіб. П.1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до частини 2 вищезазначеної статті часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ніякого заповіту померлий не складав. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 ЦК передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з матеріалами спадкової справи № 12/2014 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину, інших спадкоємців в спадковій справі не зазначено ( а.с. 35-46). Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону, не суперечать інтересам інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved