Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у сумі 21077,12 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі є споживачами послуг, які Концерн «Міські теплові мережі» надає у квартиру [ADDRESS] . Позивачем за вказаною адресою за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 було надано послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 30995,88 гривень. Відповідачами за вказаний період нарахування сплачувались частково лише на суму 9086,75 гривень, також на суму 832,01 гривні було отримано державної соціальної допомоги (субсидія), а тому станом на 01.10.2020 сума накопиченої непогашеної заборгованості за вказаний період становить 21077,12 гривень, яку позивач просить стягнути разом з понесеними ним судовими витратами у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 гривні. 19.02.2021 відповідачкою [PERSON] був наданий відзив, в якому вона просила суд визнати [PERSON] неналежним відповідачем по справі; відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в сумі 21077,12 гривень та заборгованості за період з 01.01.2016 по 01.12.2017, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності; зобов`язати КП «Водоканал» здійснити перерахунок заборгованості по особовому рахунку відповідно до норм споживання та з урахуванням фактичної кількості осіб (три особи), проживаючих за адресою: [ADDRESS] за оскаржуваний період та скасувати необґрунтовані нарахування за послуги гарячого водопостачання (до 07.2014) у сумі 717,65 гривень; надати уточнений деталізований розрахунок заборгованості по особовому рахунку, що виникла у межах трирічного строку позовної давності та нарахована помісячно за нормами споживання відповідно до фактичної кількості осіб, проживаючих за даною адресою у розрізі різних видів комунальних послуг окремо. Відзив обґрунтовувала тим, що усі відповідачі окрім [PERSON] зареєстровані та проживають за вищевказаною адресою. [PERSON] з 2002 року проживає разом зі своєю родиною (чоловіком та двома неповнолітніми синами) за адресою: [ADDRESS] та не має відношення до споживання послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються Актом №1 від 12.02.2021 голови правління ОСББ «Товариська-39» [PERSON] за підписами сусідів, що мешкають у квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] вказаного будинку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дійсно користувалися та користуються послугами, які надаються КП «Водоканал» за вказаною адресою, проте, у 2017 році [PERSON] подала до КП «Водоканал» заяву про відмову від отримання послуг [PERSON] надавши аналогічні Акти про фактичне непроживання особи. Однак, ніякої відповіді (включно письмової) вона не отримала. Позивач до теперішнього часу продовжує здійснювати нарахування на [PERSON] . Розуміючи, що єдиним вирішенням виниклої проблеми є встановлення внутрішньоквартирних засобів обліку, відповідачі за власні кошти придбали 4 лічильника: 2 - для гарячої води та 2 - для холодної і встановили їх, проте, через наявність заборгованості по оплаті раніше наданих послуг, позивачем було відмовлено у взятті їх на облік, що унеможливило їх подальше використання відповідачами. Також, оскільки КП «Водоканал» звернувся до суду з позовною заявою 28.10.2020, то за позовними вимогами, які заявляються позивачем за період з січня 2016 року до листопада 2017 року спливла позовна давність, а це є підставою для відмови у позові взагалі. Крім того, у Розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення квартиронаймачем зазначена [PERSON] , кількість зареєстрованих - 4, проте крім [PERSON] у подальшому переліку зареєстрована тільки [PERSON] , яка взагалі не мешкає за вказаною адресою з 2002 року, в свою чергу [PERSON] та [PERSON] з незрозумілих причин у розрахунку відсутні. До того ж, сума заборгованості відповідно до Розрахунку за послуги водопостачання та водовідведення складає 21077,12 гривень, за період 01.01.2016 по 30.09.2020, вона збігається з заборгованістю за цей же період згідно Довідки, але загальна сума послуг у довідці розділена на чотири окремих послуги, що відповідає розбивці в особовому рахунку: холодне водопостачання, холодне водовідведення, гаряче водопостачання (до 07.2014 р.) та гаряче водовідведення. Не зрозумілою є сума 717,65 гривень як нарахування заборгованості за гаряче водопостачання, послугу, яку КП «Водоканал», оскільки його статутом не передбачено здійснення господарської діяльності, пов`язаної з гарячим постачанням, крім того за період, який не належить до періоду позовних вимог. Отже, позивачем не надано належних доказів про достовірність даних заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, наведених у розрахунку, не зрозуміло за якими встановленими тарифами на певну дату та виходячи з якої кількості споживачів обраховувалася вартість наданих послуг, отже розрахунок заборгованості не є належним доказом, оскільки містить помилки та неточності, не є зрозумілим та достатньо деталізованим для виключення подвійного тлумачення, не засвідчений у встановленому законом порядку, не має реквізитів фінансового документа, підписаний взагалі невідомим фахівцем, містить відбиток печатки «Для довідок», яка не має належної юридичної сили щоб використовуватись як доказ у судовій справі. Заперечує проти позовних вимог з підстав того, що розмір нарахованої заборгованості є необґрунтованим та не відповідає періоду, на який посилається позивач у позові, тому нарахована до сплати сума є завищеною, не відображає фактичне використання послуг відповідачами (у квартирі не встановлені індивідуальні засоби обліку води, покази яких свідчили б про фактичне споживання послуг). 19.02.2021 відповідачкою [PERSON] був наданий відзив, в якому вона просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, аналогічні тим, що були зазначені у відзиві [PERSON] [PERSON] додатково у відзові зазначила, що вона дійсно до 16.02.2021 була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться у спільній сумісній власності відповідачів, частка власності кожного складає 25%, проте, решта відповідачів не є її родиною, вони не пов`язані сумісним проживанням та веденням господарства, [PERSON] не обізнана про їх правовідносини з постачальниками житлово-комунальних послуг, умовами їх надання та сплати. Місцем фактичного проживання [PERSON] та членів її родини (чоловіка [PERSON] , неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ) є: [ADDRESS] , що підтверджується Актом №1 від 12.02.2021 про фактичне непроживання особи 01.01.2002 та Актом від 17.02.2021 про фактичне проживання особи з 01.11.2017. Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №37231221 від 07.05.2015 власником зазначеної квартири, в якій фактично мешкає [PERSON] є її син [PERSON] , [INFO] , законним представником та опікуном якого вона є. Таким чином, на протязі всього оскаржуваного позивачем періоду (01.2016 - 09.2020) вона здійснювала усі батьківські обов`язки по догляду та вихованню неповнолітніх дітей, безперервно проживала спільно з родиною та споживала послуги, що надаються КП «Водоканал», а тому, неможливо споживати одну і ту саму послугу у двох різних місцях одночасно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відзив на позовну заяву не надали. 25.02.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідно до наявною у КП «Водоканал» інформацією за адресою [ADDRESS] на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та зареєстровано 4 особи : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Відповідно до п.11 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на момент пред`явлення позову), індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором або законом, до того ж Законом України «Про житлово-комунальні послуги», п.29 Правил передбачено, що споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Порядком визначено, що при несвоєчасному зверненні споживача до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться. Проте, згідно інформації, наявної в КП «Водоканал», відповідачка [PERSON] або члени її родини (співвласники) із заявою та підтверджуючими документами щодо не проживання за вказаною адресою, не звергалися. Відповідач повинен був своєчасно звернутися до КП «Водоканал» для проведення перерахунку з заявою та підтверджуючими документами у встановлений для цього термін. У зв`язку з відсутністю звернень, нарахування проводилися згідно чинного законодавства (виходячи з розміру затверджених тарифів за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості осіб). Крім того, відповідачі також не зверталися до підприємства з проханням (заявою) щодо обмеження або припинення надання послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, тощо. Надані відповідачкою [PERSON] Акт №1 ОСББ «Товариська-39» 12.02.2021 №1 та Акт ТОВ «Місто для людей» про не проживання відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та про фактичне її проживання з 01.11.2017 за адресою: [ADDRESS] , КП «Водоканал» вважає не належними та недопустимими доказами, оскільки Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не передбачено право цих організацій надавати будь-які довідки в підтвердження факту реєстрації чи проживання особи, оскільки відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрацію місця проживання або місця перебування особи підтверджує виключно документ, виданий органом реєстрації. Крім того, додані до відзиву документи не містять доказів того, що відповідачка [PERSON] у встановленому законом порядку відмовилася від послуг КП «Водоканал» щоб давало підстави для звільнення її від оплати. Щодо розрахунку заборгованості та проведених нарахувань, то КП «Водоканал» здійснює свою діяльність в межах, установлених законами України, в тому числі Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово- комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», введених в дію Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 №630. Нарахування за користування послугами водопостачання здійснюються, виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості зареєстрованих/проживаючих осіб. Споживачі мають право встановити індивідуальний засіб обліку води. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 №630, у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), плата за послуги нараховується за нормативами (нормами) споживання. Питомі норми споживання на території м. Запоріжжя встановлені рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.11.2014 № 474 та в подальшому рішенням Запорізької міської ради від 01.12.2017 № 768. За адресою: [ADDRESS] нарахування за послуги водопостачання здійснюється за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості осіб, зареєстрованих /проживаючих за вказаною адресою. Таким чином, у зв`язку з відсутністю засобу обліку, розмір нарахувань за користування послугами водопостачання за вищевказаною адресою залежить від кількості зареєстрованих осіб. Щодо заявленого у відзові необґрунтованого стягнення за гаряче водопостачання суми боргу 717,65 гривень, у відповіді на відзив представник позивача зазначила, що Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2011 № 200 «Про визначення виконавців комунальних послуг» встановлено, що з 01.04.2011р. виконавцем послуг з централізованого постачання питної води для потреб холодного та гарячого водопостачання, централізованого водовідведення визначено - КП «Водоканал», в той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 було внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 2004 р. (в редакції станом на час виникнення заборгованості за гаряче водопостачання) а саме у ст.19, де визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послугу водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Крім того, рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.07.2014р. № 264 «Про впорядкування відносин з надання комунальних послуг» визначено, що комунальному підприємству «Водоканал» і Концерну «Міські теплові мережі» до 01.08.2014р. врегулювати договірні відносини з банківськими та фінансовими установами, іншими приймальниками платежів від населення за комунальні послуги щодо приймання та перерахування грошових коштів за відповідні послуги і перерахування відсотку складової «витрати на придбання холодної води» в тарифі на послугу централізованого постачання гарячої води безпосередньо комунальному підприємству «Водоканал». Таким чином, до внесення змін до вищевказаного Закону, К1І «Водоканал» здійснював постачання води для забезпечення потреб мешканців м. Запоріжжя з холодного та гарячого водопостачання, а тому заявлена сума боргу за гаряче водопостачання до 07.2014 у розмірі 717,65 гривень є обґрунтованою та правомірною. Щодо позовної давності, у відповіді на відзив зазначено, що вказана заява не підлягає задоволенню з підстав того, що відповідачі користуються послугами, які надаються КП «Водоканал», знають про свій обов`язок оплачувати отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та обізнані про наявність боргу. Зі змісту розрахунку, доданого до позовної заяви вбачається, що відповідачі протягом всього періоду заборгованості здійснювали часткові оплати за надані послуги, що свідчить про визнання ними боргу та, в силу вимог ч.1 ст.264 ЦК України, переривання перебігу позовної давності. Таким чином, заява відповідачів про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості останніми у спірний період здійснювалися на користь КІІ «Водоканал» оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Ухвалою від 07.12.2020 відкрите провадження по справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні позову та відповіді на відзив. Просила стягнути з відповідачів наявну заборгованість у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , посилаючись на відзив, у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково лише у сумі заборгованості, яка виникла станом у три роки до дня звернення КП «Водоканал» з вказаним позовом до суду. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Надала пояснення, аналогічні тим, що були викладені у відзові. Суду пояснила, що дійсно має право власності на частку спірної квартири, за якою виникла заборгованість, проте з 2002 року не мешкає за адресою своєї реєстрації, а відтак і не користується послугами, які надає КП «Водоканал» за вказаною адресою. Додала, що особисто до КП «Водоканал» з заявою про виключення її з осіб, які користуються централізованим водопостачанням та водовідведенням за адресою: [ADDRESS] вона не зверталася. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до довідки позивача на ім`я [PERSON] КП «Водоканал» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] як на особу, яка є споживачем послуг, які за адресою: [ADDRESS] надає КП «Водоканал». Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вищевказаною адресою, що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 03.12.2020. Відповідно до витягу з особового рахунку № [NUMBER] та розрахунку суми нарахувань, оплат та заборгованості за вказаним рахунком позивач за період часу з 01.01.2016 по 30.09.2020 надавав відповідачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 30995,88 гривень. Відповідачами за вказаний період вартість отриманих послуг сплачувалась частково лише на суму 9086,75 гривень, також на суму 832,01 гривні було отримано державної соціальної допомоги (субсидія), а тому станом на 01.10.2020 відповідачі перед КП «Водоканал» мають заборгованість за спожиті послуги у сумі 21077,12 гривень. З пояснень відповідачки [PERSON] заборгованість, яку просить стягнути позивач виникла, у зв`язку з важким матеріальним становищем. До того ж КП «Водоканал» здійснювало нарахування вартості спожитих послуг не на кількість фактично мешкаючи за вказаною адресою споживачів, на кількість прописаних у квартирі осіб, в тому числі і на відповідачку [PERSON] , яка з 2002 року мешкає з родиною за адресою: [ADDRESS] , а відтак не користувалася послугами, які надавав КП «Водоканал» за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується Актом №1 від 12.02.2021 голови правління ОСББ «Товариська-39» [PERSON] за підписами сусідів, що мешкають у квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] вказаного будинку та Актом від 17.02.2021 ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», виданим фінансовим директором Шележенко В.М. за підписами сусідів, що мешкають у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] . Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України від 24.06.2004 №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №1875-IV), який діяв до 30.04.2019, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст.19 Закону №1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У ст.1 Закону №1875-IV зазначено, що для цілей цього закону власником є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Аналогічні норми містить ст.1 Закону №2189-VIII. Відповідно до п.22 ст.1 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; Згідно зі ст.13 Закону №1875-IV, ст.5 Закону №2189-VIII, позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та її водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно до статутних документів, основним видом діяльності Комунального підприємства «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому заявник в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , за яким проводились нарахування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Окрім того, частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Суд встановив,\~що оскільки\~в квартирі\~відповідачів не\~встановлений засіб\~обліку води,\~плата за\~послуги нараховувалась\~позивачем на\~підставі п.11\~Правил надання\~послуг з\~централізованого опалення,\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~21.07.2005\~№630\~(далі\~ Правила\~№630) за нормативами (нормами) споживання. Норми споживання питної води, затверджені рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.12.2017 №768 «Про затвердження питомих норм споживання питної води у м. Запоріжжі». Свої зобов`язання щодо надання комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення виконує в повному обсязі, що визнається відповідачами [PERSON] та [PERSON] та не було спростовано відповідачами [PERSON] і [PERSON] . Відповідачі у свою чергу порушили свої зобов`язання та своєчасно не вносили оплату за спожиті комунальні послуги. За період з 01.01.2016 по 30.09.2020 утворилась заборгованість у сумі 21077,12 гривень. Розрахунок заборгованості спростовує аргументи відповідачів про те, що позивачем надавались послуги та нараховувалась заборгованість на осіб, які не проживали у квартирі, оскільки відповідачка [PERSON] хоча і мешкає фактично за іншою адресою, проте є власницею частки квартири [ADDRESS] та на час виникнення спірних правовідносин була зареєстрована за її адресою, а тому відповідно до вимог чинного законодавства повинна нести тягар з утримання належного їй майна, а відтак і брати участь у сплаті вартості наданих позивачем послуг у належну їй квартиру. Відповідно до п.11 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на момент пред`явлення позову), індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, передбачено, що споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Порядком визначено, що при несвоєчасному зверненні споживача до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться. Проте, доказів того, що відповідачі звертались до КП «Водоканал» з заявою та підтверджуючими документами щодо не проживання [PERSON] за адресою реєстрації, не звертались, а отже у позивача був відсутній обов`язок провести перерахунок наданих послуг. У зв`язку з відсутністю звернень, нарахування КП «Водоканал» вартості наданих послуг за адресою: [ADDRESS] , проводилися згідно з чинним законодавством (виходячи з розміру затверджених тарифів за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості зареєстрованих осіб), що підтверджується наданими представником позивача письмовими документами, які суд вважає належними та допустимими доказами. Відповідачами заявлено про застосування до позовних вимог позовної давності. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 (три) роки. Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦПК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд встановив, що з даним позовом позивач звернувся до суду 26.11.2020, у зв`язку з чим позовна давність спливла за вимогами з 01.01.2016 по 25.11.2017, що є підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині. Згідно з розрахунком заборгованості, наданої представником позивача, який суд визнає належними та допустимим доказом, заборгованість відповідачів за період з 26.11.2020 до 01.10.2020 перед КП «Водоканал» складає 17305,08 гривень, яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. При цьому суд відхиляє аргументи представника позивача про те, що відповідачами вносилась плата за надані послуги, а отже вони визнали борг, у зв`язку з чим перебіг позовної давності перервався. Заперечуючи проти позову, відповідачі свій борг не визнали. Також, суд встановив, що ними сплачувались поточні платежі за комунальні послуги. Докази того, що відповідачами сплачувалась заборгованість за минулі часи, суду не надані. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг». Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку що позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами, а відтак підлягають частковому задоволенню з вищенаведених підстав. Згідно ст.141 ЦПК України, суд присуджує стягнення з відповідачів судового збору у розмірі 2102 гривні в рівних частках з кожного.

Outcome: partial