Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки нею було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.В передбачений законодавством шестимісячний строк позивач до нотаріальної контори не зверталася з поважних причин, оскільки 11.03.2020 року Постановою Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» оголошено карантин. Також вони разом за матір`ю були зареєстровані в м.Алчевськ , який на теперішній час є тимчасово окупованою територією, мешкали фактично в м.Херсон, але отримати довідку внутрішньо переміщеної особи її мати не встигла.Зараз [PERSON] має намір оформити право власності на спадкового майно, але для цього потрібно відповідно до чинного законодавства оформити свої права на спадщину. Через вищенаведені обставини позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Тому позивач просить встановити їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимоги не заперечував. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Із досліджених документів, копії паспорта, свідоцтва про народження, судом встановлено, що позивач, [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Алчевськ, Луганської області, є донькою [PERSON] , [INFO] .(а.с.4-6,10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11). Нотаріус 02 лютого 2021 року позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини (а.с. 14-15). Позивач з 21 лютого 2020 року по 27 липня 2020 року перебувала на лікуванні , що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого «Херсонської міської клінічної лікарні ім.. А і О Тропіних». В передбачений законодавством шестимісячний строк [PERSON] до нотаріальної контори не звернулася, оскільки з 21 лютого 2020 року по 27 липня 2020 року перебувала на лікуванні з переломом великогомілкової кістки лівої ноги. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст..1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009року «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»., у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. Статтею 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки остання звернулася до державного нотаріуса першої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у зазначений законом строк шість місяців, згідно ст..1270ЦК України, не подала заяву до органів нотаріату, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного, ст. 1268,1269,1272 ЦК України та

Outcome: approved