Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Представником позивача - адвокатом Козловим Володимиром Васильовичем в інтересах [PERSON], подано до суду позов до відповідача, Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, у якій позивач просить визнати за [PERSON], [INFO] двокімнатну квартиру загальною площею 50,50 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача - адвокат Козлов В. В. у позовній заяві зазначив про те, що позивач, [PERSON] з 2011 року проживає в двохкімнатній квартирі, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області за адресою: [ADDRESS]. Квартиру позивач, [PERSON] придбала у нині покійної [PERSON], але правовстановлюючі документи на квартиру відсутні, тому договір купівлі - продажу не укладався та відповідно нотаріально не посвідчувався та не реєструвався. Позивач, [PERSON] оформила право власності на земельну ділянку площею 0,1278 га, на якій розташований житловий будинок, та подала документи для реєстрації свого права власності на житло відповідно Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт (затвердженого наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 р. № 79). Однак позивачу в реєстрації було відмовлено, оскільки документи не відповідають вимогам, а також у зв'язку з тим, що даний Порядок не стосується квартир. Відсутність правовстановлюючих документів на квартиру завдає певних складнощів позивачу [PERSON], яка не має навіть змоги зареєструвати своє місце проживання, що і змушує позивача звертатись до суду, щоб визнати право власності на квартиру а потім на підставі судового рішення зареєструвати своє право та оформити. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України одним із способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів є - визнання права. Згідно ч. 1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, доручила представляти свої інтереси в суді адвокату Козлову Володимиру Васильовичу. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Козлов Володимир Васильович повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що він просить задовольнити позов повністю за обставин, викладених позивачем у позовній заяві. Представник відповідача, Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Іванівський сільський голова Семенівського району Чернігівської області Казановський Михайло Миколайович у судовому засіданні позов визнав повністю, просив його задовольнити та пояснив про те, що позивач [PERSON] дійсно з 2011 року проживає у [ADDRESS]. Вона поселилась у вказаній квартирі після смерті [PERSON], яка при житті отримала квартиру після реорганізації Іванівського льонозаводу у відкрите акціонерне товариство «Іванівський льонозавод», проте не оформила на неї документи про право власності. Ухвалою суду від 26 квітня 2017 року у прийнятті усної заяви представника відповідача про визнання позову відмовлено, оскільки об'єктивне та всебічне вирішення спору по суті та з'ясування відповідності визнання позову вимогам закону було неможливе без дослідження наявних у справі доказів. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, завідувач сектору з юридичних питань та по роботі зі зверненнями громадян апарату Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без її присутності та залишає розгляд справи на розсуд суду. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю за наступних обставин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2011 року проживає у [ADDRESS]. Раніше у вказаній квартирі проживала [PERSON], яка померла. При житті [PERSON], яка отримала квартиру від Іванівського льонозаводу, квартиру не приватизувала, право власності на неї у встановленому законом порядку на себе не зареєструвала. Позивач [PERSON] у своїй позовній заяві стверджує, що вона придбала цю квартиру у [PERSON], але через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру у [PERSON] договір купівлі-продажу квартири між ними не укладався та відповідно нотаріально не посвідчувався та не реєструвався. Згідно ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності з ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Ст. 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У відповідності до ст. 688 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Померла [PERSON] не була власником квартири [ADDRESS], тому не мала права продажу вказаної квартири. Таким чином, між позивачем [PERSON] та [PERSON] не могло бути на законних підставах укладено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири. У судовому засіданні стороною позивача не було надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів законності придбання позивачем квартири [ADDRESS]. Стороною відповідача не надано доказів, які б підтверджували будь-які його права та повноваження щодо зазначеної у позові квартири, тому визнання відповідачем позову не має під собою правового підґрунтя. Виходячи з викладеного, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed