Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

\~Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14114 грн.\~16 коп. за кредитним договором б/н від 22.09.2015 року та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.09.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. У звязку з порушенням умов договору, станом на 21.05.2018 року [PERSON] має заборгованість у сумі 14114 грн. 16 коп. Ухвалою суду від 27.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 36-37). Представник позивача у судове засідання не з?явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 31). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 19.09.2018 року, не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 55). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження, на підставі наявних доказів. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 22.09.2015 року, [PERSON] звернувся до банку щодо отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач був ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді; своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування, а також погодився, що його заява разом з памяткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають договір про надання банківських послуг (а.с. 6). Згідно витягу\~з Тарифів\~обслуговування кредитних\~карт «Універсальна,\~30\~днів пільгового\~періоду»,\~передбачений пільговий\~період \~30\~днів,\~базова відсоткова\~ставка -\~3,0%,\~пеня за\~несвоєчасне погашення\~заборгованості -\~1%\~від суми\~заборгованості,\~але менше\~30\~грн.від суми загальної заборгованості за кожен випадок прострочки платежу, штраф при порушенні строків платежів - 500 грн. + 5%\~від суми позову (а.с. 7). Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг: п. 1.1.7.12 - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін; п. 2.1.1.5.5 - позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевищенні платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених даним Договором; п. 2.1.1.5.6. -\~ у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку; п. 2.1.1.7.6. - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову; п. 2.1.1.12.11 банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором (а.с. 8-22). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором встановлено, що\~заборгованість клієнта банку [PERSON] станом на 21.05.2018 року становить 14114 грн. 16 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 500 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 181 грн. 98 коп., заборгованості за пенею та комісією 12283 грн. 89 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) 648 грн. 29 коп. (а.с. 5).\~\~ Відносини, що склалися між сторонами відносяться\~до правовідносин щодо укладання правочинів\~- договорів, зокрема\~кредитного\~договору, а тому, в даному випадку,\~необхідно керуватися главами 48, 49, 71\~Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Згідно ст. 526 ЦК України,\~зобовязання має виконуватися\~ належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530\~ЦК України передбачено, що\~якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник\~ повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Із змісту ст. 1054 ЦК України встановлено, що\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином встановлено, що на підставі договору\~про надання банківських послуг від\~22.09.2015 року\~відповідач отримав кредит у розмірі 500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач\~ кредитні кошти отримував за допомогою кредитної картки, а вчасно грошові зобовязання\~за договором не виконував,\~тому утворилася заборгованість, а отже, позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення пені та штрафів, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов?язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов?язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у цивільній справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Оскільки, пеня і штраф нараховані за одне і теж зобов?язання порушення строків погашення кредиту, тому стягненню з відповідача підлягає лише штраф, а тому позов необхідно задовольнити частково. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial