Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , який є адвокатом та діє на підставі ордера на надання правової допомоги, звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою в інтересах позивача [PERSON] . Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що [INFO] померла баба позивача по лінії матері [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0293158 право на земельну частку (пай) розміром 5,49 умовних кадастрових гектарів із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП «Червоний Партизан» на території Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Спадщину після смерті [PERSON] в\~ силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла дочка [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Тому представник позивача просив судовим рішенням визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 5,49 умовних кадастрових гектарів із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП «Червоний Партизан», розташованих на території Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293158, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, у якій зазначив, що він підтримує позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу без участі позивача та представника позивача. Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, у якій указала, що відповідач визнає позовні вимоги та просила справу розглянути без участі представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,49 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Червоний Партизан» на території Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. На її ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293158, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 54 від 26 лютого 1998 року, що підтверджується повідомленням відділу у Носівському районі\~\~\~ Головного\~ управління\~\~ Держгеокадастру\~ у\~ Чернігівській області від 04 серпня 2020 року № 29-25-0.32-413/112-20 (а. с. 17). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 53). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки. [PERSON] була дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 9) та копією свідоцтва про одруження (а. с. 9). Отже, вона була спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкова справа до майна померлої [PERSON] заведена Носівською районною державною нотаріальною конторою на підставі заяви спадкоємця [PERSON] про прийняття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі\~ свідоцтва про\~\~ право\~\~ на спадщину\~\~ (а. с. 52) та копією спадкової справи №771/2008 (а. с. 51). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла [PERSON] , оскільки постійно на час смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 7/2-21/1399 від 24 грудня 2019 року (а. с. 8), та не відмовилася від прийняття спадщини. Також із вищевказаної довідки вбачається, що з [PERSON] постійно на час її смерті був зареєстрований син [PERSON] , [INFO] . Із матеріалів справи вбачається, що вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2008 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а саме матері [PERSON] . [PERSON] . Отже, ураховуючи встановлену обставину, [PERSON] усувається від права на спадкування на підставі ч. 1 ст. 1224 ЦК України, яка гласить, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Отже, спадщину після смерті [PERSON] прийняла тільки її дочка [PERSON] , інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), яке вона успадкувала після смерті матері [PERSON] , але на яке юридично не оформила своїх спадкових прав. За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 48). А, отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом. [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 10). А, отже, у силу ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Із копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 9/2020 убачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, подавши в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. (а. с. 33-46). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що нотаріусу не були подані документи, що підтверджують наявність на момент відкриття спадщини права у [PERSON] та [PERSON] на право на земельну частку (пай) в КСП «Червоний Партизан», що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 17/02-31 від 08 лютого 2020 року (а. с. 16). Із оголошення в районній газеті «Носівські вісті» вбачається, що оригінал вищевказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) втрачений (а. с. 14). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 1495,75 грн., що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» (а. с. 3). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved