Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Представником позивача адвоката [PERSON] в інтересах позивача [PERSON], подано до суду позов до відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, у якій представник позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами вцілому, який розташованого по вулиці 40 років Перемоги, 52, в с. Жадове Семенівського району Чернігівської області. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача [PERSON] у позовній заяві зазначив про те, що в с. Жадове Семенівського району Чернігівської області по вул. 40 років Перемоги, 52, розташований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, в якому проживали до своєї смерті батьки позивача: [PERSON], який помер 05 жовтня 1991 року, та [PERSON], яка померла 16 січня 2015 року. 25 жовтня 1989 року на підставі рішення виконавчого комітету Семенівської районної Ради народних депутатів № 153 від 25.09.1989 року батьку позивача було видано свідоцтво на право приватної власності на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. 40 років Перемоги, 52, с. Жадове Семенівського району Чернігівської області, яке було зареєстровано Н-Сіверським бюро технічної інвентаризації 30 листопада 1989 року за реєстровим № 443. Відповідно до вказаного свідоцтва вищевказане домоволодіння належить колгоспному двору, а батько позивача являється головою колгоспного двору. В середині 1990 року колгоспні двори були ліквідовані і з цього часу вважається, що будинок розташований не на землях колгоспу, а на землях Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Після ліквідації колгоспних дворів, батьки позивача, маючи законні підстави, але будучи юридично не обізнаними, не оформили право власності на вказане домоволодіння. Про те, що батьки позивача мали право на майно, яке належало колгоспному двору, розяснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Зокрема, підпунктом а) пункту 6 вказаної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на даний час зареєструвати право власності на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями, розташований за адресою: вул. 40 років Перемоги, 52, с. Жадове Семенівського району Чернігівської області, позивач не може, так як право власності на домоволодіння оформлено на колгоспний двір, а не на покійного батька, який вважається тільки головою колгоспного двору. Позивач являється спадкоємцем першої черги після смерті батька. Згідно законодавства спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи ту обставину, що на даний час позивач не має можливості оформити право власності на свій житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та надвірними спорудами, який фактично є власністю його родини, яка володіла ним багато років, та розташований по вулиці 40 років Перемоги, 52, в с. Жадове Семенівського району Чернігівської області, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, доручилв представляти її інтереси в суді адвокату [PERSON]. У судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON] не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої просить справу розглянути без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити повністю. Представник відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Жадівський сільський голова Семенівського району Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без його участі на протязі всіх судових засідань, позов визнає повністю, наслідки визнання позову йому розяснені та зрозумілі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, письмово повідомила про те, що після померлого 05 жовтня 1991 року [PERSON] та померлої 16 січня 2015 року [PERSON], згідно даних Єдиного спадкового реєстру заведена спадкова справа № 184/2015 за заявою [PERSON], спадкоємця за законом першої черги 08 вересня 2015 року видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, виконуючий обовязки голови Семенівської районної державної адміністрації [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмове клопотання, згідно даних якого просить розглянути справу без присутності представника Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та залишає розгляд справи на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що в с. Жадове Семенівського району Чернігівської області по вул. 40 років Перемоги, 52, розташований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, в якому проживали до своєї смерті батьки позивача: [PERSON], який помер 05 жовтня 1991 року, та [PERSON], яка померла 16 січня 2015 року. 25 жовтня 1989 року на підставі рішення виконавчого комітету Семенівської районної Ради народних депутатів № 153 від 25.09.1989 року батьку позивача було видано свідоцтво на право приватної власності на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. 40 років Перемоги, 52, с. Жадове Семенівського району Чернігівської області, яке було зареєстровано Новгород-Сіверським бюро технічної інвентаризації 30 листопада 1989 року за реєстровим № 443. Відповідно до вказаного свідоцтва вищевказане домоволодіння належить колгоспному двору, а батько позивача являється головою колгоспного двору. В середині 1990 року колгоспні двори були ліквідовані і з цього часу вважається, що будинок розташований не на землях колгоспу, а на землях Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Після ліквідації колгоспних дворів, батьки позивача, маючи законні підстави, але будучи юридично не обізнаними, не оформили право власності на вказане домоволодіння. Про те, що батьки позивача мали право на майно, яке належало колгоспному двору, розяснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Зокрема, підпунктом а) пункту 6 вказаної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на даний час зареєструвати право власності на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями, розташоване за адресою: вул. 40 років Перемоги, 52, с. Жадове Семенівського району Чернігівської області, позивач не може, так як право власності на домоволодіння оформлено на колгоспний двір, а не на покійного батька, який вважається тільки головою колгоспного двору. Позивач являється спадкоємцем першої черги після смерті батька. Згідно законодавства спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи ту обставину, що на даний час позивач не має можливості оформити право власності на свій житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та надвірними спорудами, який фактично є власністю його родини, яка володіла ним багато років, та розташований по вулиці 40 років Перемоги, 52, в с. Жадове Семенівського району Чернігівської області, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved