Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Представник позивача 28.02.2014 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором ( а. с. 2 - 3 ), посилаючись на те, що 05.08.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір № С40.178.70013 від 05.08.2011 року. Згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 3 377,00 грн. та інше, зі сплатою 19 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені договором графіком щомісячних платежів. Заявником було письмово повідомлено боржника про заміну кредитора у зобов»язанні. Протягом строку дії кредитного договору боржник систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв»язку з чим йому було надіслано заявником листи - повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишив без відповіді і задоволення, заперечень на вимоги заявника не надав. Останній платіж боржником здійснено 14.10.2011 року. Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язання настають правові аслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Кредит забезпечується всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути зернено стягнення, в порядку, встановленому законодавством України. Згідно ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов»язання мають виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов»язань не допускається. Відповідно до ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов кредитного договору відповідач свої зобов»язання перед позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання ( неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив ло виконання зобов»язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. За весь час дії кредитного договору відповідач систематично не сплачував кредит та проценти за ористування кредитними коштами. В цілому сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 08.01.2014 року становить 15 260,68 грн. та розрахунок наведений. Отже, так як у добровільному порядку виплатити всю суму заборгованості відповідач замовляється, то в зв»язку з цим сума підлягає примусовому стягненню. Прохав стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Ідея Банк» борг за невиконання умов кредитного договору № С40.178.70013 від 05.08.2011 року в розмірі 15 260,68 грн. та понесені по справі судові витрати у сумі 243,60 грн. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав та не заперечував щодо винесення заочного рішення у справі ( а. с. 40 - 41 ). Відповідачка жодного разу в судові засідання не з»явилася, хоча заздалегідь повідомлялася належним чином про день та час розгляду справи за місцем своєї реєстрації ( а. с. 23 ), про що є докази в матеріалах справи у вигляді повернутих поштових повідомлень ( а. с. 31, 45 ). Від неї не надійшло заяв про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини на які послався в позові позивач і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 4 - 23. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 526 ЦК України, оскільки зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню в повному обсязі із відповідачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved