Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

\~Представник\~ позивача 09 грудня 2015 року звернулась\~ до суду із указаним позовом, в якому просить суд визнати за [PERSON] право на закінчення приватизації та отримання на своє імя правовстановлюючий документ на земельну ділянку загальним розміром умовних 0,10 га для обслуговування жилого будинку та надвірних будов за адресою вул. Кірова, 88 в м.Тростянець, яка на підставі рішення Тростянецької міської ради № 226 від 18.06.1997 року передана у приватну власність [PERSON], який помер 26.10.2013. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.10.2013 року в м.Тростянець помер [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилася спадщина: жилий будинок з надвірними побудовами, який розташований на приватизованій земельній ділянці, що з находиться в м.Тростянець по вул. Кірова, №88. На випадок своєї смерті померлий заповіт не складав, а інших спадкоємців, які б подали заяву про прийняття спадщини не має. Спадщину після смерті спадкодавця прийняла [PERSON], шляхом подачі заяви до нотаріуса, який 28 липня 2014 року видав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими побудовами, який знаходиться в місті Тростянець по вул.Кірова,88. Спадкодавцю [PERSON] згідно з рішенням Тростянецької міської ради №226 від 18.06.1997 року за життя було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,10 га, що з находиться в м.Тростянець по вул. Кірова, №88. [PERSON] 21 травня 2015 року подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку призначену для обслуговування указаного жилого будинку. Ознайомившись з документами, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки не було надано державний акт на приватизовану ділянку, де розташований будинок з будовами. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився надав заяву, в якій вказує, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд справу розглядати без участі його представника (а.с.23). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. [PERSON] помер 26 жовтня 2013 року у місті Тростянці Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №208006 виданого 28 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області (а.с. 9). Після смерті [PERSON] прийняла спадщину його рідна сестра [PERSON]. Відповідно до витягу із Спадкового реєстру після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа, спадкоємцю за законом другої черги [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок загальною площею 67,3 кв. м., житлова площа 31,0 кв.м., який знаходиться в місті Тростянець Сумської області по вул. Кірова,88 на приватизованій земельній ділянці згідно з рішенням від 18.06.1997 року за №226, але державний акт спадкодавцем не отримано (а.с.12-14,34,35). За життя [PERSON] рішенням виконкому Тростянецької міської ради від 18.06.1997 року № 226 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1000 кв. м., яка знаходиться у м.Тростянці по вул.Кірова, 88 (а.с.11). За відомостями відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області станом на 28.12.2015 року в електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул.Кірова, 88, м.Тростянець Сумської області на імя [PERSON] не зареєстрований (а.с. 33). Судом установлено, що державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори 21.05.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку за адресою по вул.Кірова, 88 в м.Тростянець Сумської області через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, зокрема, державного акту на земельну ділянку, який за життя спадкодавцем не отримувався (а.с.10). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку за адресою вул.Кірова, 88 в м.Тростянець Сумської області, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним права на закінчення приватизації на указану земельну ділянку площею 1000 кв.м., яка була безоплатно надана у приватну власність брату позивача, суд виходить із такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 26 жовтня 2013 року. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~\~статті 1218 ЦК України\~\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали\~\~\~\~\~спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд при розгляді справи також враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до\~\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3\~\~ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до\~\~Законів України «Про державний земельний кадастр»\~\~та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~\~з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно\~ із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті брата [PERSON], набула право на спадкування усіх його прав та обов'язків, що йому належали, у тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданої померлому за життя відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, однак за відсутності правовстановлюючого документу на ім'я померлого, вона згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за нею рішенням суду. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved