Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 21 березня 2017 року звернувся до суду із позовом і просить визнати за позивачем, в порядку спадкування за заповітом після померлої 19 березня 2011 року [PERSON], право власності на житловий будинок (загальною площею 76,00 кв.м., житловою площею 60,60 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул.Шевченка, 13 в с.Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області, а також визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої 19 березня 2011 року [PERSON], право власності на земельну ділянку загальною площею 0,850 га, яка складається з земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,250 га та з земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,600 га, що розташована по вул. Шевченка, 13 в с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 097508 від 28 березня 1998 року. Посилається на те, що 19 березня 2011 року померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок, вищезазначені земельні ділянки, на грошові вклади та на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,624 га, що розташована на території Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 19 листопада 2010 року секретарем Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 36), яким спадкодавець заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належний їй житловий будинок, що розташований по вул.Шевченка, 13 в с.Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області та за заповітом посвідченим 19 листопада 2010 року секретарем Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 37), яким спадкодавець заповіла [PERSON] та [PERSON] належну їй земельну частку (пай) серії Р1 № 266566 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,624 га, що розташована на території Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом та за законом першої черги на майно, що неохоплене заповітом, подавши у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за заповітом та за законом першої черги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини та належної їм частини спадкового майна на користь позивача, подавши відповідні заяви нотаріусу. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Також у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки позивачу було відмовлено в звязку з тим, що нею не було надано витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дані земельні ділянки в даний час неможливо у звязку зі смертю її власника. Факт володіння померлою вищезазначеним будинком підтверджується довідкою виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за №40 від 25 січня 2017 року, випискою з погосподарської книги №1 Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 2011-2015 роки; копією технічного паспорта на житловий будинок №13 по вул.Шевченка в с.Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області, експлікацією та характеристикою до нього; висновком ТОВ «ЛЕНДВІЗОР» про технічний стан приватного житлового будинку №13 від 18 січня 2016 року за №1457; висновком ТОВ «ЛЕНДВІЗОР» за №1456 від 18 січня 2017 року про вартість будинковолодіння. Факт володіння померлою вищезазначеними земельними ділянками підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 097508 від 28 березня 1998 року; довідкою виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за №39 від 25 січня 2017 року; копією листа Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області № 34-1014-99.2-15/2-17 від 11 січня 2017 року; висновком про експертну грошову оцінку земельних ділянок. Право позивача на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією заповіту, посвідченого 19 листопада 2010 року секретарем Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 36), копією заповіту посвідченого 19 листопада 2010 року секретарем Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 37); копією свідоцтва про своє народження серії IV-БК № 346932; копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії І-АБ № 259473; копією свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади від 17 серпня 2012 року в АТ „Державний ощадний банк України; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 серпня 2012 року на земельну ділянку загальною площею 1,624 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; копією свого паспорта; копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача, Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову йому розяснені та зрозумілі. Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.п.9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень Закону України „Про Державний земельний кадастр №3613-VI від 07 липня 2011 року „до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Документи, яким було посвідчено право власності земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим законом, є дійсними. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд зясовує, зокрема, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1261 ЦК України,

Outcome: approved