Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа Токарівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18 вересня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори та зареєстрованим у Веселинівській філії ММБТІ за № 94 від 29.09.1997 року, належить житловий будинок, розташований за адресою: смт. Кудрявцівка (Токарівка), вул. Гоголя, 39 Веселинівського району Миколаївської області. 13 червня 2016 року [PERSON] виявив, що у вищезазначеному будинку проживає громадянка [PERSON], на прохання позивача звільнити зайняте\~\~житлове приміщення відповідач добровільно не бажає, чим вчиняє перешкоди в користуванні житлом, а тому представник позивача звернулася з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі та з тих же підстав та просила суд, усунути перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом виселення [PERSON], [INFO], із житлового будинку розташованого за адресою вул. Гоголя 39, смт. Кудрявцівка (Токарівка) Веселинівського району Миколаївської області. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлялася, про час, дату та місце розгляду цивільної справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надходило. Представник третьої особи - Токарівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18 вересня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори та зареєстрованим у Веселинівській філії ММБТІ за № 94 від 29.09.1997 року, належить житловий будинок, розташований за адресою: смт. Кудрявцівка (Токарівка), вул. Гоголя, 39 Веселинівського району Миколаївської області. /а.с. 7/. Однак фактично користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності житловим будинком позивач не має можливості, оскільки в будинку, без його згоди, проживає відповідач [PERSON] Відповідач не є членом сім`ї або колишніми членами сім`ї позивача, договору найму житла з власником будинку [PERSON] не укладали. На неодноразові прохання позивача звільнити самовільно зайнятий будинок відповідач не реагує. Відповідно до довідки Токарівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 12.07.2016 року №519/04/01 за адресою смт. Токарівка вул. Гоголя, 39 проживає довгий час без реєстрації [PERSON], [INFO]. Спірні правовідносини у даній справі регулюються нормами Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Україною 17.07.1997 року, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Виходячи з вимог ст.ст.379, 380 ЦК України, об'єктом власності особи є житло - житловий будинок. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Разом з тим, виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ\~\~за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК України підстави для позбавлення права на житло. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, проживання у спірному житловому будинку [PERSON] перешкоджає позивачу, який є власником даного будинку на теперішній час, в повній мірі реалізувати своє право власності. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для усунення перешкод в користуванні\~\~позивачем [PERSON] житловим будинком, розташованого за адресою вул. Гоголя 39, смт. Токарівка Веселинівського району Миколаївської області, шляхом виселення відповідача з даного будинку, без надання іншого житла. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved