Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26 жовтня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого відповідно до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (автокредити) № 270317АВ від 27 березня 2017 року є АТ «ТАСКОМБАНК»,\~та [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ R52111137494В,\~за умовами\~якого [PERSON] \~було надано\~кредит у\~розмірі 82728,00\~грн.\~із строком\~повернення \~до 26\~жовтня 2018\~року.\~Стверджує, що в порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, тому позивач вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Станом на 29 жовтня 2019 року заборгованість за кредитним договором № R52111137494В\~від 26\~жовтня 2011\~року \~становить 66153,43\~грн.,\~з яких:\~заборгованість по\~тілу кредиту\~(в\~т.ч.\~прострочена)\~ 20082,83\~грн.,\~заборгованість по\~відсоткам (в\~т.ч.\~прострочені)\~ 4723,41\~грн.,\~пеня за\~період 12\~місяців на\~суму простроченої\~заборгованості \~41347,19\~грн.Зазначив, що окрім сплаченого судового збору у сумі 1921,00 грн., попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи за надання правової допомоги: усна консультація та ознайомлення з матеріалами справи 2 години 1000,00 грн., вивчення нормативної бази та підготовка позовної заяви 3 години 1500,00 грн., та планують понести витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом цивільної справи по 500 грн. за одну годину. Просить стягнути з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість за кредитом № R52111137494В від 26 жовтня 2011 року у розмірі 66153,43 грн. та понесені позивачем усі судові витрати. Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R52111137494В про надання [PERSON] кредиту у сумі 82728,00 грн., строк повернення кредиту 26 жовтня 2018 року, та п.3 договору передбачено розмір процентів за користування кредитом та можливість збільшення розміру процентної ставки, а в п. 7 договору передбачена сплата пені у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту. Відповідно до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (авто кредити) № 270317АВ від 27 березня 2017 року, укладеного між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ПАТ «ВТБ БАНК» до позивача ПАТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право\~вимоги щодо\~погашення заборгованості\~у тому\~числі й\~за кредитним\~договором №\~ R52111137494В від 26 жовтня 2011 року, де боржником є [PERSON] . Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № R52111137494Ввід 26 жовтня 2011 року, [PERSON] станом на 29 жовтня 2019 року має заборгованість по кредиту у розмірі 66153,43 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 20082,83 грн., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 4723,41 грн., пеня за період 12 місяців на суму простроченої заборгованості 41347,19 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного Кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.\~1\~ст.\~516\~Цивільного Кодексу\~України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 Цивільного Кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного Кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1052 Цивільного Кодексу України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. \~ \~Згідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.1054\~Цивільного Кодексу\~України за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти.\~ До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Проте відповідач умови договору № R52111137494Ввід 26 жовтня 2011 року своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 29 жовтня 2019 року складає 66153,43 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Стосовно заяви відповідача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. В ч. 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, що \~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При постановленні рішення Європейський суд з прав людини (Справа Побегайло проти України, заява № 18368/03)\~29 березня 2004 року зазначив, що для компенсації затрат в суму, присуджену у відповідність зі статтею 41 Конвенції, повинно бути встановлено, що ці затрати були необхідними та фактично понесені, з метою запобігання порушення або отримання відшкодування за визнане порушення Конвенції, і якщо вони були розумними відносно їхнього розміру. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року\~по справі № 127/1284/14-ц. Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надано лише договір про надання правової допомоги, а тому в задоволенні вимоги представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу слід відмовити, як передчасно заявленої. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № R52111137494Ввід\~26\~жовтня 2011\~року станом\~на 29\~жовтня 2019\~року,\~ в\~розмірі66153,43 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 20082,83 грн., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 4723,41 грн., пеня за період 12 місяців на суму простроченої заборгованості 41347,19 грн, та судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial