Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд Виключити відомості про батька з актового запису про народження № 10 від 10.07.2015 року, складеного Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на [PERSON] , відомостей про [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини та внести зміни до вищевказаного актового запису, а саме по батькові дитини « [PERSON] » та батько дитини записати зі слів матері [PERSON] - громадянин України. Судові витрати позивач залишає за собою. В обґрунтування позову зазначив, що позивач з відповідачкою 29.06.2017 зареєстрували шлюб. Одруження з відповідачем виявилося невдалим - вони не зійшлися характерами. Невдовзі після реєстрації шлюбу позивачу стало відомо, що у них немає спільних інтересів, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Фактично з початку 2018 року сім`я остаточно розпалася, а шлюб залишився між ними лише формальністю. Після укладання шлюбу відповідачка переконала позивача внести зміни до актового запису про народження її сина [PERSON] , [INFO] , а саме записати позивача батьком дитини. На підставі внесених даних до актового запису про народження дитини відповідачці було видане нове свідоцтво про народження дитини де в анкетних даних [PERSON] по-батькові зазначено [PERSON] , а позивач вписаний батьком дитини. При внесенні відомостей до актового запису про народження дитини відповідач переконувала позивача, що цей запис є чисто формальним не несе ніяких наслідків. Позивач не володіє українською мовою та не знає нюансів законодавства України, а тому і дав згоду на внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. В даний позивачу стало відомо, що відповідно до сімейного законодавства України батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей і з нього можуть бути стягнено аліменти на утримання дитини та інші витрати на дитину. Відповідно до висновок генотипоскопічного дослідження від 07.11.2019 року позивач не є біологічним батьком [PERSON] . В зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідачкою у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Представник позивача за довіреністю подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно Подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи - Таращанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справ повідомлений належним чином, правом подавати пояснення щодо позову не скористався. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заяву визнає у повному обсязі та не заперечує щодо її задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] , про що 10.07.2015 виконавчим комітетом Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області складено відповідний актовий запис № 10. У відповідній графі свідоцтва про народження серії [NUMBER] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.20). При реєстрації народження [PERSON] , відомості про батька внесені відповідно до ст. 126 СК України. При внесенні відомостей до актового запису про народження дитини відповідач переконувала позивача, що цей запис є чисто формальним та не несе ніяких наслідків. Позивач не володіє українською мовою та не знає нюансів законодавства України, а тому і дав згоду на внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. 29.06.2017 сторони зареєстрували шлюб у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про 29.06.2017 складено відповідний актовий запис № 45 (а.с.19). Після реєстрації шлюбу виявилося, що сторони не зійшлися характерами, спільні інтереси відсутні, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Фактично з початку 2018 року сім`я остаточно розпалася, а шлюб залишився між ними лише формально. Відповідно до висновку генотипоскопічного дослідження медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА» № 24546 від 07.11.2019 біологічне батьківство учасника « [PERSON] , [INFO] » відносно учасника « [PERSON] , [INFO] », в рамках проведеного дослідження, виключається (а.с.26-42). Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.7 Конвенції, дитина має бути зареєстрована відразу же після народження, і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, - має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною1 ст.122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документу закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Момент припинення шлюбу в разі його розірвання судом, визначений ч.2 ст.114 СК України: в разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. А, згідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. За правилами ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження Пунктами 2.13 та 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Враховуючи вищенаведені обставини, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати суд за проханням позивача залишає за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved