Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що протягом 2015-2016 років до його довірителя приїжджав на відпочинок [PERSON] зі своєю сім`єю. Останній є мешканцем м. Івано Франківськ, Івано Франківської області. За час відпочинку у позивача та відповідача склались дружні стосунки. В вересні 2017 року відповідач пообіцяв його довірителю придбати за кордоном для нього автомобіль, розмитнити, поставити на облік до органів реєстрації транспортних засобів та пригнати його до міста Скадовська, де проживає позивач. На виконання цієї угоди, [PERSON] надав 19.09.2017 року нотаріальну завірену довіреність на ім`я відповідача, де і було зазначено всі умови укладеного усного Договору між ним та відповідачем. З метою отримання автомобіля для [PERSON] , відповідач взяв в борг грошові кошти в сумі 2000,00 (дві тисячі доларів США), про що склав розписку від 19.09.2017 року. По усній домовленості автомобіль відповідач повинен був придбати до 31.10.2017 року., а в разі його не купівлі - повернути взяті у [PERSON] грошові кошти. В подальшому відповідач телефоном повідомляв позивачу, що автомобіль фактично вже оглянутий, навіть надсилав йому на вайбер фото, але йому не достатньо коштів для його придбання, внаслідок чого позивач неодноразово надсилав відповідачу грошові кошти. Загалом з дати укладання усного договору між позивачем та відповідачем, він особисто взяв у [PERSON] - 2000,00 ( дві тисячі доларів США), та йому на картковий рахунок позивачем було перераховано - 53600,00 грн. + 34678,00 грн. + 12500,00 грн. + 2216,00 грн. + 5073,00 грн. + 5394,00 грн. = 113461,00 грн. ( сто тринадцять тисяч чотириста шістдесят одна гривня). З часу останнього переводу відповідач ще спілкувався з позивачем, але на час подачі цього позову, вже майже рік останній уникає спілкування. Таким чином на час подачі позову відповідач уникнув виконання свого зобов`язання про поставку автомобіля [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним просив суд стягнути з [PERSON] 2000 доларів США, 113461,00 грн та судові витрати. Відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 11.12.2019 вжито заходів забезпечення позову. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 12.12.2019 відкрито провадження у справі. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 31.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 13.04.2020. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суд заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов з підстав у ньому викладених, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлені про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З довіреності серії НМІ №431900 посвідченої 19.09.2017 приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області Власенко І.І. вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] придбати для нього транспортний засіб будь-якої марки в будь-якому місті, в тому числі за кордоном, за ціну за його розсуд, перегнати його за місцем проживання [PERSON] , розмитнити, отримати сертифікат відповідності та зареєструвати в органах Державної реєстрації ТЗ. Відповідно до розписки від 19.09.2017 [PERSON] отримав в борг у [PERSON] 2000 доларів США, який зобов`язався повернути до 31.10.2017. Згідно наданих квитанцій та виписки по картковим рахункам відповідача [PERSON] позивачем додатково було переведено: 03.10.2019- 53600,00 грн; 17.10.2019 - 34678,00 грн; 03.11.2017 -12500,00 грн.; 28.11.2017 - 2216,00 грн; 12.04.2018 - 5073,00 грн; 12.04.2018 - 5394,00 грн. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. У статті 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі. У ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За змістом ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тобто, частина грошових коштів передана позивачем відповідачу підпадає під тлумачення як кошти отримані за борговою розпискою - 2000,00 доларів США від 19.09.2017 року ( ст. 1046 ЦК України), а частина грошових коштів, підпадає під тлумачення як кошти надіслані відповідачу на придбання та поставку автомобіля - 113461,00 грн. ( ст. ст.712, 655 ЦК України). Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно частини другої статті 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Тобто кредитор має виконати свій обов`язок з повернення боргового документа, або видачі розписки при неможливості повернення боргового документа під час прийняття виконання. Зміст розписки про одержання виконання у статті 545 ЦК України не встановлений, але, для забезпечення визначеності у відносинах суб`єктів логічним видається вказувати в ній, зокрема: підставу виникнення зобов`язання (наприклад, номер та дату укладення договору); ім`я (найменування) кредитора та боржника; суб`єктів, які здійснили виконання (боржник або інша особа) та які прийняли виконання (кредитор або управомочена ним особа); зміст зобов`язання (наприклад, сплата грошових коштів); дату або момент виконання зобов`язання; місце виконання зобов`язання; обсяг виконання (повний або частковий); місце знаходження (проживання) кредитора та боржника, дату і місце складення розписки. У частині 545 ЦK України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку. У контексті презумпції належності виконання обов`язку боржником потрібно акцентувати на декількох аспектах: (а) формулювання «наявність боргового документа у боржника» варто розуміти розширено, адже такий документ може перебувати в іншої особи, яка на підставі статті 528 ЦК України виконала зобов`язання; (б) вона є спростовною, якщо кредитор доведе протилежне. Тобто кредитор має можливість довести той факт, що не зважаючи на «знаходження» в боржника (іншої особи) боргового документа, він не виконав свій обов`язок належно; (в) у частині третій статті 545 ЦК України регулюються як матеріальні, так і процесуальні відносини. Матеріальні втілюються в тому, що наявність боргового документа в боржника (іншої особи) свідчить про належність виконання зобов`язання. У свою чергу, процесуальні відносини проявляються в тому, що презумпція належності виконання розподіляє обов`язки з доказування обставин під час судового спору; (г) частина третя статті 545 ЦК України не охоплює всіх підстав підтвердження виконання зобов`язання, перерахованих у коментованій статті. Це пов`язано з тим, що і розписка про одержання виконання доводить належність виконання боржником обов`язків, особливо у тих випадках, за яких кредитору не передавався борговий документ. Тобто й наявність у боржника (іншої особи) розписки кредитора про одержання виконання підтверджує належність виконання боржником свого обов`язку. За таких обставин, з врахуванням змісту частини третьої статті 212 ЦК України та того, що відповідач автомобіль для позивача не придбав, реальних дій щодо його придбання не здійснив, у відповідача існує обов`язок по поверненню отриманих грошових коштів з застосуванням пункт 3 статті 6, статті 212 ЦК України. З огляду на наведене та фактично встановлені обставини по справі, заявлений позивачем позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved