Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір. З метою створення умов для виконання відповідачем зобовязань за договором 24 червня 2013 року з відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Відповідач порушила зобовязання за укладеним договором та угодою, допустила несплату обовязкових щомісячних платежів, тому позивач заборгованість за кредитом в розмірі 21062,99 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн. просив стягнути з відповідача в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідач вдруге не зявилася до суду, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надала, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається з Заяви та Умов і правил надання банківських послуг. Для отримання платіжної картки відповідач заповнила Заяву, в якій зазначила персональні дані, підтвердила факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, отримала кредитну картку. Позивач зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Порядок надання кредитів, їх повернення встановлено статтею 1054 ЦК України і здійснюються виключно на договірних умовах. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Можливість вирішення питання щодо реструктуризації заборгованості за кредитними договорами, внесення змін до кредитних договорів щодо порядку погашення кредиту та процентів врегульована статтями 6, 12, 13 ЦК України, за якими сторонам цивільних правовідносин надане право врегулювати свої правовідносини в договорі на власний розсуд. З метою забезпечення стабільності діяльності банків та створення сприятливих умов для виконання позичальниками зобовязань за кредитами, своєчасного виконання банками зобовязань перед вкладниками і кредиторами, уникнення небажаних наслідків, що можуть поставити під загрозу безпеку коштів, довірених банкам, а також беручи до уваги найкращу банківську практику та світовий досвід у цій сфері,

Outcome: approved