Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

представник позивача в судовому засіданні частково змінила позовні вимоги позивача та просить суд визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину двохкімнатної квартири, загальною площею 46,5 кв.м., що розташована на другому поверсі двохповерхового будинку, що знаходиться за адресою: м.Ватутіне, Черкаської області, пр-т.Дружби,15, кв.11 в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 25 лютого 2008 року та визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину двохкімнатної квартири, загальною площею 46,5 кв.м., що розташована на другому поверсі двохповерхового будинку, що знаходиться за адресою: м.Ватутіне, Черкаської області, пр-т.Дружби,15, кв.11 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 червня 1994 року, посилаючись на те, що 25 лютого 2008 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 частини двохкімнатної квартири, що розташована на другому поверсі двохповерхового будинку, що знаходиться за адресою: м.Ватутіне, Черкаської області, пр-т.Дружби,15, кв.11 та нележала покійному батькові позивача згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 07 червня 1994 року Ватутінським міським органом приватизації. Заповіту [PERSON] не лишав. З 26 липня 1991 року позивач зареєстрований та проживав разом із своїм батьком за вищевказаною адресою і спадщину, яка відкрилася після смерті батька він прийняв та продовжує нею користуватися. Інших спадкоємців які б претендували на спадщину немає. Однак до даного часу позивач вказану спадщину не оформив та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку не може, оскільки при перевірці документів виявилося, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, а саме свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру. Відповідно до довідки з Черкаського ОО БТІ вищевказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Позивач звернувся до реєстраційної служби по питанню отримання дубліката свідоцтва та реєстрації права спільної сумісної власності, однак йому було повідомлено, що проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на заміну втраченого не можливо у звязку із смертю співвласника. Крім того йому було повідомлено, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обовязковою, а інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Для підтвердження наявності майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, державному реєстратору слід подати документ, що підтверджує право власності на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. Провести перереєстрацію 1/2 частини квартири, що належить позивачу на праві власності також не можливо у звязку з тим, що оригінал свідоцтва про право власності був втрачений, а в копії примірника втраченого документа не зазаначені частки кожного із співвласників.У звязку з тим, що позивач не може вирішити спір в добровільному порядку, він змушений звернутися із вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився , подав до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати у його відсутності за участю його представника адвоката [PERSON]. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача частково змінені позовні вимоги позивача визнає повністю та не заперечують проти їх задоволення. Заслухавши сторони, які не заперечують проти розгляду даної справи у відсутності позивача, а також вивчивши матеріали справи суд вважає, що частково змінені позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є законними, обгрунтованими та стверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 25 лютого 2008 року помер батько позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з Ѕ частини двохкімнатної квартири, що розташована на другому поверсі двохповерхового будинку, що знаходиться за адресою: м.Ватутіне, Черкаської області, пр-т.Дружби,15 кв.11 та нележала покійному батькові позивача згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 07 червня 1994 року Ватутінським міським органом приватизації (а.с.6). Заповіту [PERSON] не лишав. Відповідно до ст.1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом входять діти спадкодавця, той із подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Відповідно до ЗУ «Про нотаріат» спадкові справи органами нотаріату оформюються за наявності всіх правовстановлюючих документів та підтверджених родинних стосунків. З 26 липня 1991 року позивач [PERSON] зареєстрований та проживав разом із своїм батьком за вищевказаною адресою і спадщину, яка відкрилася після смерті його батька він прийняв та продовжує нею користуватися. Інших спадкоємців які б претендували на спадщину немає. Однак до даного часу позивач вказану спадщину не оформив та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку не може, оскільки при перевірці документів виявилося, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, а саме свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру. Відповідно до інформаційної довідки з Черкаського ОО БТІ (а.с.8) вищевказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Позивач звернувся до реєстраційної служби по питанню отримання дубліката свідоцтва та реєстрації права спільної сумісної власності, однак йому було повідомлено, що проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на заміну втраченого не можливо у звязку із смертю співвласника. Крім того йому було повідомлено, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обовязковою, а інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Для підтвердження наявності майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, державному реєстратору слід подати документ, що підтверджує право власності на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. Провести перереєстрацію 1/2 частини квартири, що належить позивачу на праві власності також не можливо у звязку з тим, що оригінал свідоцтва про право власності був втрачений, а в копії примірника втраченого документа не зазаначені частки кожного із співвласників. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законнихпідставухвалюєрішення про задоволення позову. Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину двохкімнатної квартири, загальною площею 46,5 кв.м., що розташована на другому поверсі двохповерхового будинку, що знаходиться за адресою: м.Ватутіне, Черкаської області, пр-т.Дружби,15, кв.11 в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 25 лютого 2008 року та визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину двохкімнатної квартири, загальною площею 46,5 кв.м., що розташована на другому поверсі двохповерхового будинку, що знаходиться за адресою: м.Ватутіне, Черкаської області, пр-т.Дружби,15, кв.11 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 червня 1994 року. На підставі викладеного та ст.ст.16, 182, 356, 355, 358, 392, 1227, 1261, 1264, 1268, 1270, 1298, 1299 ЦК України,

Outcome: approved