Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 1605 грн.; стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Позовні вимоги представник позивача обгрунтовує тим, що 29.10.2013 позивачем було придбано мобільний телефон LG E455 Optimus L5 II Dual Black, ІМЕІ А 355672-05595249-0, вартістю 1605 грн., із гарантійним терміном в один рік, що підтверджується товарним чеком №1805322 від 29.10.2013. У процесі користування телефоном, позивачем було виявлено у його роботі низку недоліків, з приводу чого [PERSON] звернулась до відповідача. Останній, як у подальшому встановлено, не маючи на те відповідних дозволів, прийняв телефон для здійснення сервісного ремонту, що підтверджується товарним чеком №119,0 від 21.06.2014. Через тривалий проміжок часу відповідач повідомив позивачу, що телефон LG E455 Optimus L5 II Dual Black згорів і він може відшкодувати його часткову вартість у розмірі 300-400 грн. Показати телефон він відмовився. В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що позивачем було придбано мобільний телефон LG E455 Optimus L5 II Dual Black, ІМЕІ А 355672-05595249-0, вартістю 1605 грн., із гарантійним терміном в один рік, що підтверджується копією товарного чеку №1805322 від 29.10.2013. Відповідно до копії товарного чеку №119,0 від 21.06.2014 зазначений телефон прийнятий відповідачем в сервіс для прошивки, інсталяції ПО, дефектації роботи мережі. Як вбачається з витягу із єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вид економічної діяльності ФОП [PERSON] роздрібна торгівля з лотків та на ринках. Позивач звертався до відповідача в усній формі з приводу ремонту телефона, на що останній тривалий час повідомляв про виявлення у пристрої інших недоліків тощо. А потім повідомив, що телефон LG E455 Optimus L5 II Dual Black, ІМЕІ А 355672-05595249-0 згорів та запропонував відшкодувати частину його вартості у розмірі 300-400 грн. Несправний телефон показувати він відмовився. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з п.4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 614 ЦК Цкраїни передбачено, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Як вбачається зі ст. 906 ЦК України виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Як передбачено ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2)належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проте, відповідачем не надано доказів, що заперечують обставини позову. Таким чином, діями [PERSON] завдано позивачу матеріальну шкоду в розмірі 1605 грн., що підлягають відшкодуванню. Відповідно до частини 1\~ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Уст. 23 ЦК України зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За ступенем небезпеки правопорушення відповідача є незначним, а відшкодування матеріальної шкоди позивачеві дасть можливість їй придбати новий аналогічний товар без дефектів. Однак позивачем не доведено, що вона зазнала значних душевних страждань, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань, а тому суд дійшов висновку, що дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню на суму 500 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання перед позивачем, що виражаються у наданні послуг ремонту та не забезпечив повернення товару позивачу на його вимогу, чим заподіяв позивачу матеріальну шкоду у розмірі 1605 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На основі викладеного,

Outcome: partial