Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Сафір Ф.О. 17.01.2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Посилається на те, що згідно укладеної Генеральної годи про рестурктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.08.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7970,77 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду підписом у заяві на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір . ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил банк м ає право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед банком. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповіно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Зокрема, у зв'язку з порушеннями відповідачем умов кредитного договору станом на 19.12.2017 року виникла заборгованість у сумі 13011,19 грн., у т.ч.: 3980,94 грн. - заборгованість за кредитом; 1,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6050,74 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 2977,83 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 09.08.2013 року у розмірі 13011,19 грн., у т.ч.: 3980,94 грн. - заборгованість за кредитом; 1,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6050,74 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 2977,83 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, а також судові витрати у розмірі 1762 грн. 27.03.2018 року від представника позивача Савіхіної А.М. до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка за своїм змістом є позовною заявою про збільшення розміру позовних вимог, оскільки в ній визначений розмір заборгованості станом на 14.03.2018 року у розмірі 13488,97 грн., у т.ч. 3980,94 грн. - заборгованість за кредитом; 1,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6528,43 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 2977,83 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, а також судові витрати у розмірі 1762 грн. Однак, дана заява у відповідності до положень п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України не підлягає розгляду, оскільки ними передбачено право позивача збільшити розмір позовних вимог лише до закінчення підготовчого судового засідання, яке було проведено судом 02.03.2018 року. Дана справа не розглядалася у порядку спрощеного провадження. Представник позивача Кіріченко Р.А. у судове засідання не з'явився, однак подав письмове клопотання про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини Згідно копії Генеральної угоди про рестурктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, підписаної відповідачем [PERSON] 09.08.2013 року, позивачем було видано відповідачу кредит у розмір 7970,77 грн. на строк шість місяців: з 09.08.2013 року по 28.02.2014 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач погоджується з тим, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банка, які були надані йому для ознайомлення, складають між ним та банком кредитний договір що підтверджується його підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання по вищезазначеному договорі виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитну картку. Згідно наданих представником позивача розрахунку, а також Умов та Правил надання банківських послуг у зв'язку з порушеннями відповідачем [PERSON] умов вищезазначеного договору станом на 19.12.2017 року виникла заборгованість у сумі 13011,19 грн., у т.ч.: 3980,94 грн. - заборгованість за кредитом; 1,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6050,74 грн. - заборгованість за пенею (враховуючи надані позивачем за № 29754 -ВБ від 15.03.2018 року письмові роз»яснення); 2977,83 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст.1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 10033 (десять тисяч тридцять три) грн. 36 коп., у т.ч.: 3980,94 грн. - заборгованість за кредитом; 1,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6050,74 грн. - заборгованість за пенею є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення штрафу, судом встановлено наступні правовідносини. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що відповідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в даній Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день по зобов`язаннях, термін яких настав, сторони погодили, що терміном повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення заборгованості по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, рахується простроченим. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 3277,83 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день просторочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статі 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, представником позивача в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види однієї цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору у зв`язку з порушенням строків виконання грошових зобов`язань, відповідно суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення, окрім заборгованості за пенею, штрафу слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1358,68 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial