Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно до Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Представник позивача в судовому засідання просив суд задовольнити їх вимоги. Представник Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають. Суд вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи та розглянувши справу вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Позивач у справі [PERSON], 10 квітня 1988 року зареєструвала шлюб із [PERSON], і їй було присвоєно післяшлюбне прізвище [PERSON]. Своє прізвище із [PERSON] на [PERSON], позивач змінила тільки 11 квітня 1991 року шляхом заміни в Козелецькому РВВС паспорта серії VІ-ЕЛ 541720 виданого 15 серпня 1983 року Козелецьким РВВС із дошлюбним прізвищем [PERSON] на паспорт серії VІІ-ЕЛ 585004 виданого 11 квітня 1991 року Козелецьким РВВС на післяшлюбне прізвище [PERSON], що підтверджується відбитками штампів на карточки прописки громадян в с. Олексіївщина по вул. Перемоги в будинку № 12. Згідно нотаріально посвідченого секретарем Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області договору 26 грудня 1988 року, реєстровий № 53, позивач, фактично [PERSON], а згідно не зміненого паспорта, [PERSON] купила за 7 000 (сім тисяч) карбованців у громадянина [PERSON] належний йому на праві особистої власності житловий будинок жилою площею 50 м. кв. в с. Олексіївщина Козелецького району Чернігівської області. Але, під час складання договору купівлі-продажу в графі договору: складений цей договір в такому, в надрукованому на друкарській машинці тексті: «громадянин [PERSON] продав, а гр.: помилково надруковано дошлюбне прізвище позивача [PERSON] купила належний на праві особистої власності продавцю жилий будинок». Також, під час складання договору купівлі-продажу в графі договору: Договір власноручно підписали в моїй присутності гр.гр. в надрукованому на друкарській машинці тексті замість післяшлюбного прізвища [PERSON], в зв'язку з несвоєчасної заміною позивачем паспорта, надруковане дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. Одночасно, під час складання договору купівлі-продажу в графі договору: що знаходиться, в надрукованому на друкарській машинці тексті: «в с. Олексіївщина Козелецького району Чернігівської області і розташований на присадибній земельній ділянці розміром 2500 квадратних метрів. На зазначеній присадибній ділянці землі розташований жилий будинок: дерев'яний, критий шифером, обкладений цеглою, розміром 98 квадратних метрів. З надвірних будівель є сарай дерев'яний, критий металом, погріб», не вказаний номер житлового будинку 12 по вул. Перемоги. В графі Підписи: Продав розписався [PERSON], Покуп розписалася [PERSON], тобто позивач у справі. Позивач у справі, зареєструвала даний договір згідно чинного на той час законодавства України в Олексіївщинській сільській раді народних депутатів Козелецького району Чернігівської області. Таким чином, відповідно до положень ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 44, 101, 128, 226 та 227 ЦК України (в редакції 1963 року), позивач стала власником житлового будинку з надвірними будівлями № 12 в с. Олексіївщина Козелецького району Чернігівської області. Чотирнадцятого січня 1989 року позивач знялася з реєстрації свого місця проживання в будинку де проживала зі своїми батьками по вул. Перемоги, 15 в с. Олексіївщина Козелецького району Чернігівської області, та в цей же день 14 січня 1989 року, згідно паспорта серії VI-ЕЛ 541720 виданому 15 серпня 1983 року Козелецьким РВВС на дошлюбне прізвище позивача [PERSON], але вже під прізвищем [PERSON] зареєструвала своє місце проживання разом із малолітньою донькою [PERSON] в будинку № 12 по вул. Перемоги в с. Олексіївщина Козелецького району Чернігівської області, що підтверджується карточками прописки громадян в с. Олексіївщина по вул. Перемоги в будинку № 12 та по вулиці Перемоги, 15. Другого лютого 1989 року [PERSON] знявся з реєстрації проживання в [INFO], що підтверджується карточкою прописки громадян в с. Олексіївщина по вул. Перемоги в будинку № 12. Одинадцятого квітня 1991 року згідно паспорту серії VII-ЕЛ 585004 виданого 14 січня 1991 року Козелецьким РВВС в графу реєстрації місця проживання позивача, в карточку прописки було поставлено відбиток штампу та зазначено дані про новий на той час паспорт позивача, що підтверджується карточкою прописки громадян в с. Олексіївщина по вул. Перемоги в будинку № 12. Відповідно до положень ст. 4 ЦК України (в редакції 1963 року) цивільні права і обовязки виникають із угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 44 ЦК України (в редакції 1963 року), угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців укладаються в письмовій формі. Відповідно до положень ст. 100 ЦК України (в редакції 1963 року), в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Відповідно до положень ст. 101 ЦК України (в редакції 1963 року), в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок. Відповідно до положень ст. 102 ЦК України (в редакції 1963 року), граничний розмір жилого будинку, що належить громадянину, не повинен перевищувати 80 квадратних метрів жилої площі. Відповідно до положень п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 123 ЦК України (в редакції 1963 року), частка члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його з складу двору без утворення нового двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до положень ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до положень ст. 225 ЦК України (в редакції 1963 року), право продажу майна належить власникові. Відповідно до положень ст.ст. 226, 227 ЦК України (в редакції 1963 року), жилий будинок, що є особистою власністю громадянина, може бути предметом купівлі-продажу з додержанням ст.ст. 101-102 ЦК України, а також при умові, що від імені продавця не проводилось продажу більше як одного будинку протягом трьох років. Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Станом на 26 грудня 1988 року (день купівлі-продажу жилого будинку № 12 по вул. Перемоги в с. Олексіївщина) куплений позивачем будинок мав статус колгоспного двору, до складу якого входив один член колгоспного двору [PERSON]. Тому відповідно до ст. 123 ЦК України (в редакції 1963 року), він сам мав право приймати рішення про продаж жилого будинку колгоспного двору. Після продажу знявшись 02 лютого 1989 року із реєстрації свого місця проживання в [INFO], та 10.02.1989 вибувши до м. Чернігова [PERSON] вийшов відповідно до ст. 123 ЦК України (в редакції 1963 року), зі складу колгоспного двору без утворення нового двору. Після набрання чинності Закону України «Про власність» припинено існування колгоспних дворів (15.04.1991 рік), а кожному з членів колгоспного двору, відповідно до положень ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на той час, виділена частка цього двору. Таким чином, 02 лютого 1989 року [PERSON], вийшов, відповідно до ст. 123 ЦК України (в редакції 1963 року), зі складу колгоспного двору за № 12 по вул. Перемоги в с. Олексіївщина і станом на 15 квітня 1991 року ніякої частки його майна в будинку № 12 по вул. Перемоги в с. Олексіївщина вже не було. Те, що [PERSON] зовсім вибув із господарства зареєстрованому у по господарській книзі за лицьовим номером № 31 виконавчого комітету Олексіївщинської сільської ради за 1988 рік та у карточці прописки прописаних в с. Олексіївщина по вул. Перемоги за № 12, та при цьому продав позивачу саме цей будинок, підтверджується договором його купівлі-продажу, в якому зазначено, що [PERSON] продав будинок, який йому належав на підставі запису в по господарській книзі виконавчого комітету Олексіївщинської сільської ради народних депутатів за № 31 згідно довідки цього виконавчого комітету за № 131 від 26 грудня 1988 року, тобто на день купівлі-продажу будинку. Отже, при купівлі позивачем у справі, [PERSON] у [PERSON] жилого будинку № 12 по вул. Перемоги в с. Олексіївщина Козелецького району Чернігівської області, продавцем та покупцем були дотримані всі вимоги чинного на той час законодавства України для купівлі-продажу жилого будинку колгоспного двору, і порядок купівлі [PERSON] у [PERSON] жилого будинку № 12 по вул. Перемоги в с. Олексіївщина Козелецького району Чернігівської області, не суперечить чинному законодавству України, яке діє на даний час. Згідно до лицьового рахунку № 31 головою сім'ї в період із 01 січня 1986 року до лютого місяця 1989 року був [PERSON], а потім головою стала [PERSON], позивач у справі. Нумерація будинків і назви вулиць, на яких розташовані будинки, станом на 1986-1989 p.p. у по господарській книзі виконавчого комітету Олексіївщинської сільської ради народних депутатів не проводилась. Разом з тим, зареєструвати належний позивачу житловий будинок з надвірними будівлями № 12 по вул. Перемоги в с. Олексіївщина Козелецького району Чернігівської області в реєстраційній службі, не має можливості в зв'язку з не зазначенням в договорі купівлі-продажу від 26 грудня 1988 року повної адреси купленого будинку, а саме: «№ 12 по вул. Перемоги». Відповідно до ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. На підставі наведеного та

Outcome: approved