Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Покликається на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на вказаний житловий будинок. За свого життя 18.05.1994 р. [PERSON] , склала заповіт, згідно якого заповіла усе майно доньці - [PERSON] . До дня смерті матері позивач проживала в успадкованому житловому будинку, а тому фактично прийняла спадщину. Вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення за собою спадкових прав, однак в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Просить суд позов задовольнити. Ухвалою від 10.05.2019 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач та представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у її відсутності та задоволення позову. Відповідач - представник Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнає. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачів, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується довідкою № 421 від 08.02.2019 р., виданою виконавчим комітетом Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області. 18.05.1994 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла усе майно своїй доньці - [PERSON] Даний заповіт посвідчено керуючою справами Залузької сільської Ради народних депутатів Мілянець М .А. та зареєстровано за № 13. [PERSON] , померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.05.1996 р. Залузькою сільською радою. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] № [NUMBER], виданого 04.07.1951 р. у графі мати записано « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.02.1978 р. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 15.11.2018 року. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно з ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р., у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР(ЦК УРСР). За вимогами ст.ст.548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, позивач є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] ,оскільки в ідповідно до довідки № 3174 від 28.11.2018 року, виданої виконавчим комітетом Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області [PERSON] до дня смерті [PERSON] проживала разом з нею та вела спільне господарство. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем на житловий будинок за заповітом [PERSON] від 18.05.1994 року, фактично прийняла спадщину після її смерті, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює належне оформлення спадкових прав, тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved