Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Представник позивача 04.03.2014 року звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №800004285 від 13.06.2008 року станом на 11.02.2014 року в сумі 3 699 734,90 грн., з яких: 463 650,58 грн. - заборгованість за кредитом; 341 340,34 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 2 894 743,98 грн. - пеня; а також судові витрати. В позові посилався на те, що 13.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №800004285, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у загальному розмірі 70 000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом 15,80% річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 13.06.2012 року. На порушення умов кредитного договору позичальник не виконує зобов'язання по поверненню кредиту, оплаті процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 13.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №800004285, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у загальному розмірі 70 000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом 15,80% річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 13.06.2012 року Відповідно до Кредитного договору відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Боржник відповідно до ст.625 ЦК України несе відповідальність за порушення грошового зобов'язання і на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також встановлені договором або законом річні проценти від простроченої суми. Відповідно до п.3.6 Кредитного договору у разі не виконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та /або сплати процентів, комісії згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно з п.5 Кредитного договору у разі невиконання позичальником умов договору та в інших випадках, визначених умовами договору та чинного законодавства, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту. Так, судом встановлено, що банком умови Кредитного договору було виконано та надано відповідачу [PERSON] кредитні кошти на загальну суму 70000,00 доларів США (еквівалент 339801,00 грн.), що підтверджується копією заяви на видачу готівки №15017 від 13.06.2008 року, яка містяться в матеріалах справи. В свою чергу, відповідач [PERSON], скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за договором належним чином не виконав. Оскільки у передбачені строки позичальник зобов'язання за Кредитним договором №800004285 від 13.06.2008 року належним чином не виконує, тому станом на 11.02.2014 року утворилась: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 54 207,85 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.02.2014 року грн. еквівалентно 463 650,58 грн.: прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 39907,91 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.02.2014 року грн. еквівалентно 341340,34 грн. Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником своєчасної сплати кредиту та відсотків, у позивача у відповідності до ст.550 ЦК України та умов Кредитного договору виникло право на нарахування пені (неустойки), яка станом на 11.02.2014 року становить 1 073 525,71 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.02.2014 року грн. еквівалентно 9 182 080, 10 грн. При цьому позивач згідно зі ст. 266, ч.2 ст.258 ЦК України просив стягнути з відповідача пеню за останній календарний рік, що становить 338 439,88 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.02.2014 року еквівалентно 2 894 743,98 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Отже, пред'явлені до відповідача вимоги є законними і обґрунтованими. Проте, згідно з ч.3 ст.551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 вважає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Отже, враховуючи, що розмір пені є значно високим по відношенню до розміру заборгованості за основним боргом, а також ненадання позивачем доказів завдання негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання та ту обставину, що відповідач не звільняється від плати у вигляді відсотків за користування коштами, суд вбачає підстави для зменшення розміру пені до 894 743,98 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість станом на 11.02.2014 року за Кредитним договором №800004285 від 13.06.2008 року, що включає в себе: 463 650,58 грн. - заборгованість за кредитом; 341 340,34 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 894 743,98 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також згідно зі ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем пропорційно до задоволених вимог судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial