Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Представник позивача Гребенюк О.С., який діє на підставі довіреності №367-К-Н-О від 31.01.2019 року (а.с. 51), звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.11.2014 року в сумі 15208,74 грн., яка виникла станом на 13.08.2020 року та яка складається з наступного: 20,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; в тому 15188,74 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту, у строки та на умовах, передбачених договором. Ухвалою суду від 07.09.2020 року провадження по справі відкрито за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 73-74). 29.09.2020 року на адресу суду від представника відповідача відповідачки [PERSON] - адвоката Сідько С.І., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 11.09.2020 року (а.с.86) надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого вона просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на висновки постанови ВС/ВП у справі № 342/180/17 від 13.07.2019 року (а.с. 78-82). 11.11.2020 року від представника позивача Меркулової В.В., яка діє на підставі довіреності №2982-К-Н-О від 13.07.2020 року (а.с. 114) надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач просив позов задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, наголошуючи на тому, що у позовній вимозі не заявлено вимог щодо стягнення з відповідачки відсотків та неустойки за кредитним договором. Як вбачається з виписки по рахунку відповідачки, до певного часу вона належним чином виконувала свої зобов`язання по кредитному договору, тому посилання її представника про те що відповідачці не були відомі умови кредитування є безпідставними (а.с. 108-113). Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача (а.с 2-5). Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Сідько С.І. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Сідько С.І. надала до суду письмову заяву від 07.12.2020 року в якій просить справу розглянути без їх з позивачкою участі. У задоволенні позову просять відмовити повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 140). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За змістом положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2. Статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 52-56). Матеріалами справи встановлено, що 26.11.2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (ч. 1 ст. 634 ЦПК України) (а.с. 17). На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію анкети-заяви; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 18); витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 19-47); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 26.11.2014 року станом на 13.08.2020 року (а.с. 13-14) відповідно до якого заборгованість відповідача, що визначена позивачем до стягнення, перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить сумі 15208,74 грн., яка складається з наступного: 20,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; в тому 15188,74 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що наданий позивачем, визначені пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, в тому числі: пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено строк дії договору (12 місяців з моменту підписання з пролонгацією), позовна давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку розуміла [PERSON] та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету від 26.11.2014 року, а також, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а отже, суд погоджується з запереченнями викладеними представником відповідача - адвокатом Сідько С.І. що вони не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, оскільки не містять підпису відповідача. Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, що ухвалена у подібних правовідносинах, яка залишена поза увагою судом першої інстанції при вирішенні даної справи. Однак, вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст. ст. 625, 1048 ЦК України позивач у позовній заяві не пред`явив. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. Однак, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду також вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачкою [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повній мірі не повернуті, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При вирішення даної справи, суд враховує правову позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/177, у постанові від 12.02.2020 року справа №365/159/19. Як вбачається з наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунків, сума заборгованості по кредиту становить 15208,74 грн., яка складається з наступного: 20,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; в тому 15188,74 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним договором зобов`язань відповідачка [PERSON] та її представник суду не надали. Отже, саме ця сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд вважає, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно задовольнити повністю. Задовольняючи позовні вимоги позивача Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, суд виходить із засад диспозитивності цивільного судочинства відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України та засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» необхідно стягти 2102 грн. 00 коп. (а.с.1).

Outcome: approved