Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 3287 грн. 96 коп. та стягнути судові витрати в сумі 1218 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що [PERSON] 22.10.2007 року звернулася до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де була зареєстрована з відкриттям персональної картки №200400207102200002. Відповідачу був наданий статус безробітного з 29.10.2007 р., з призначенням допомоги по безробіттю. Наказом центру зайнятості № НТ 080701 від 01.07.2008 року Відповідача було знято з обліку у звязку з поданням письмової заяви про бажання здійснювати догляд за дитиною до досягнення нею трирічного або шестирічного віку. На підставі акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 31.07.2015 року за №261-ФОП. було встановлено, що в період перебування на обліку [PERSON] була зареєстрована як фізична особа-підприємець. За таких обставин, [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносилася до категорії зайнятого населення, відповідно до норм\~ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». У звязку з цим, Харківським міським центром зайнятості, 31.07.2015 року виданий наказ за № 1093 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю за період з 29.10.2007 року по 03.06.2008 року в сумі 3287 грн. 96 коп.\~Відповідачу 03.08.2015 року направлено документи разом з пропозицію повернути кошти протягом 15 днів з дня отримання претензії у добровільному порядку.\~На момент подання позовної заяви сума незаконно отриманої допомоги Відповідачем на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав передбачених у позові. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не зявилася, причину неявки не повідомила, тому суд на підставі ст.ст.169,\~224-226 ЦПК України\~за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку. Так в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що відповідач 22.10.2007 року звернулася до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де була зареєстрована, як така що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 200400207102200002 (а.с.4). Як вбачається з витягу із наказів про прийняті рішення по особі [PERSON], відповідачу, наказом директора центру зайнятості від 29.10.2007 р. № НТ071029 був наданий статус безробітного з 29.10.2007 р., з призначенням допомоги по безробіттю, як застрахованій особі без урахування страхового стажу, відповідно до п.п. 1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, з 29.10.2007 р. по 22.10.2005 р. Наказом центру зайнятості № НТ 080926 від 26.09.2008 року Відповідачу було припинено реєстрацію, у звязку з поданням письмової заяви до центру зайнятості про бажання здійснювати догляд за дитиною до досягнення нею трирічного або шестирічного віку відповідно до абзацу 10 пп.1 п.20 Порядку з 26.09.2008 р. Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються\~Законом України «Про зайнятість населення»\~та\~Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»\~в редакції від 05.07.2012 року безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2\~ст. 43 цього Закону\~статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, до Харківського міського центру зайнятості надійшла інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо факту реєстрації [PERSON] 26.01.2007 року. Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем 20.10.2014 року, 24800100002074481, припинено за судовим рішенням. Складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 31.07.2015 року за №261-ФОП. В ході проведення розслідування було встановлено, що в період перебування на обліку [PERSON] була зареєстрована як фізична особа-підприємець, тому відносилась до категорії зайнятого населення. (а.с. 12-14). За таких обставин, [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносилася до категорії зайнятого населення, відповідно до норм\~ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». У звязку з цим, Харківським міським центром зайнятості, 31.07.2015 року виданий наказ за № 1093«Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON]» за період з 29.10.2007 року по 03.06.2008 року в сумі 3287 грн. 96 коп. (а.с.8) Згідно з ч. 3\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до\~ст. 39 вказаного Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Працівниками міського центру зайнятості були прийняті заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільну сплату суми виплаченого забезпечення застрахованій особі, а саме був направлений лист претензія про повернення коштів від 03.08.2015 року за вих. №ХМЦЗ-021047426/15 проте,\~\~\~\~як встановлено судом, на час розгляду справи, вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 3287 грн. 96 коп. відповідачем на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 3287 грн. 96 коп., є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved