Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у сумі 2245,81 грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дружини [PERSON] у сумі 905 грн.. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, проте представник позивача подав до суду заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, також просять розглядати справу в заочному порядку та постановити заочне рішення. Відповідач, якому було направлено повістку про виклик до суду за місцем його реєстрації, в судові засідання двічі не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд встановив, що відповідач згідно рішення Ставищенського районного суду Київської області від 30.04.2014 зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 9 квітня 2014 року, та аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років, а саме по 17 вересня 2016 року, починаючи з 9 квітня 2014 року. Після ухвалення судового рішення відповідач належним чином, тобто щомісячно та в установленому рішенням суду розмірі не сплачує аліменти, і його заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки станом на 01.06.2017 становить 10699,50 грн., а по сплаті аліментів на утримання дружини станом на 30.06.2016 становить 3000 грн., що підтверджується розрахунком по аліментах, складеним старшим державним виконавцем Таращанського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч. 2\~ст. 196 СК України). Відповідно до роз'яснень викладених в п. 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена\~ст.196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки /пені/ настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Суд дослідивши докази по справі в їх сукупності, дійшов до висновку про те, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком та відсутні відомості, що він сплачує аліменти на користь інших осіб. Відповідач двічі не зявився на судовий розгляд справи та не надав суду доказів про відсутність його вини у виникненні заборгованості. Зокрема, не надав доказів про сімейний чи матеріальний стан, що могло б бути підставою для зменшення розміру неустойки. Суд вважає, що оскільки заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, то він повинен сплатити неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2245,81 грн. та за прострочення аліментів на утримання дружини в розмірі 905 грн., яка правильно визначена позивачем і суд з нею погоджується, оскільки розрахунок проведений, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати, розміри якої підсумовані за кожен із прострочених платежів та визначена її загальна сума.

Outcome: approved