Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] 21.10.2015 року звернулась з позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини позивачки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач дитиною не цікавиться, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не приділяє її належної уваги, не дбає про її стан здоров'я та навчання, ніяких спроб для налагодження стосунків із дитиною не вчиняє. Виходячи з інтересів дитини, а також у зв'язку з вирішенням різних питань, пов'язаних з долею дитини, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав, оскільки вихованням та утриманням дитини займається виключно вона. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, у ході розгляду справи, заперечував, щодо позбавлення його батьківських прав. Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання свого представника не направила, надала до суду заяву про слухання справи у їх відсутність. Таким чином, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з вимогами ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що з 16 червня 2006 року позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджено свідоцтвом про народження (серія [NUMBER]), виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис від 20.12.2006 року № 3026). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.06.2008 року актовий запис № 533 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та шлюбні відносини припинено. 3 2007 року [PERSON] проживає разом з матір'ю на повному її утриманні. Весь період з моменту народження дитини і по теперішній час включно, позивачка займається вихованням доньки, дбає про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створює належні умови для проживання, розвитку її природних здібностей. Батько дитини - [PERSON], [INFO], уродженець міста Київ, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. З 2007 року проживає окремо від доньки. З 2014 року і до теперішнього часу фізичним і психічним розвитком доньки не цікавиться, від утримання і лікування доньки ухиляється , участі в додаткових витратах на дитину не приймає, життям і здоров'ям доньки не цікавиться. Вказані обставини підтверджуються висновком орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.10.2015 року № 102/03/29-10081, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 2006 року по 2008 рік, але з 2007 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Після роз'їзду батьків [PERSON] залишилася з матір'ю та на цей час проживає за адресою: [ADDRESS]. Мати належним чином доглядає та піклується за донькою. Батько дитини, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на цей час за місцем реєстрації проживає. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.10.2015 року № 102/03/29-10081, вбачається, що відповідно до психологічної характеристики практичного психолога СЗШ № 128, яку дитина відвідує з 2015 року у родині в якій на даний час проживає [PERSON] панує психологічне благополуччя, високий рівень емоційних зв'язків, дитина розповідає про нового друга та тата [PERSON], якій на відміну від тата приділяє її багато уваги. Згідно пояснювальної записки КДЮСШ «Чемпіон» якій [PERSON] відвідує з 15.01.2014 року, участь у зборах і змаганнях забезпечує мати [PERSON]. З січня 2015року й до цього часу [PERSON] не брав участь у спортивному житті [PERSON]. Згідно наданих пояснень сусідів батька [PERSON] бачили один раз у 2008 році, останні три роки вихованням сина дитини займаються мати, її чоловік [PERSON] та бабуся. Своїми вчинками [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. До батьків, які не виконують свій обов'язок перед дітьми, чинним законодавством України передбачено покарання - позбавлення батьківських прав. Враховуючи вік дитини, рівень її розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору, те, що особиста участь в розгляді даної справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає, що особиста участь дитини в розгляді даної справи недоцільна. Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.2 2, ст.150 СК України передбачається, що батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей, а за ухилення від виконання своїх обов'язків, відповідно до ст.164 СК України можуть бути позбавлені батьківських прав. Так, постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснюється, що ухилення від батьківських обов'язків це відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Таким чином, суд відповідно до обставин справи та в інтересах дитини вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач як батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріально її не утримує, долею дитини не цікавиться та про неї не піклується.

Outcome: approved