Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань по поверненню коштів за договором поворотної фінансової допомоги, що є підставою для стягнення заборгованості, пені, індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми в загальному розмірі 143 993 грн. 89 коп. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 04 грудня 2012 року сторони уклали договір про надання поворотної фінансово допомоги №12-1856/КАМ-Ю (далі договір), за яким відповідач зобов'язався повернути отриману фінансову допомогу в розмірі 166 630 грн. за 56 календарних місяців, починаючи з 01 грудня 2012 року, здійснюючи щомісячні виплати в розмірі 3 000 грн. (п.п. 2.1, 3.1, 3.2 договору). Відповідно до п. 1.1 договору позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а останній зобов'язується використати їх за цільовим призначенням та повернути фінансову допомогу в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.4 договору у випадку звільнення позичальника з роботи (з ініціативи адміністрації чи за власним бажанням позичальника), тобто у випадку припинення трудових правовідносин між позичальником та позикодавцем до моменту повернення всієї суми фінансової допомоги, сума неповерненого її залишку підлягає обов'язковому поверненню позичальником протягом двох календарних днів з моменту подачі заяви про звільнення, але в будь-якому випадку до моменту видачі позичальникові трудової книжки. Відповідно до п. 5.2 договору якщо позичальник при звільненні своєчасно не повернув залишок суми фінансової допомоги, він зобов'язується сплатити позикодавцю крім основного боргу пеню в розмірі 0,12% від простроченої суми основного боргу за кожен день прострочення. При затримці сплати основного боргу понад шість місяців позичальник сплачує додатково штраф у розмірі 10% від суми основного боргу. На виконання укладеного договору позивач надав відповідачеві грошові кошти в сумі 166 630 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 04 грудня 2012 року. Згідно наказу ТОВ «Комплекс Агромарс» №220 КА/к-з від 04 березня 2015 року [PERSON] звільнено з посади підмінного підсобного робітника дільниці прийому, забою та потрошіння птиці зміни №2 за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Відповідно до довідки ТОВ «Комплекс Агромарс» №344 від 19 травня 2015 року станом на 04 березня 2015 року залишок заборгованості відповідача за договором складає 99 754 грн. 03 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов'язання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 02 липня 2015 року, складається із: -заборгованості за договором в розмірі 99 754 грн. 03 коп.; -пені за прострочення повернення грошових коштів в розмірі 14 244 грн. 88 коп.; -3% річних від простроченої суми в розмірі 975 грн. 68 коп. -індекс інфляції за період з 05 березня по 02 липня 2015 року в розмірі 29 019 грн. 31 коп., що в загальному розмірі становить 143 993 грн. 89 коп. та сумнівів у суду не викликає. Таким чином, пред'явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved