Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

представник позивача звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання права власності за позивачем на житловий будинок за набувальною давністю, мотивуючи його тим, що позивач з 1992 року і до цього часу зареєстрований та проживає в житловому будинку [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок 02.02.1992 року позивач придбав у колгоспі «імені Комінтерна» за 23053 карбованці згідно з договором №3 та виконав усі зобов`язання щодо розрахунку за позикою, отриманою для купівлі будинку. Колгосп «імені Комінтерна» було реорганізовано в агропідприємство «Нива», яке 02.03.2009 року припинило свою діяльність, правонаступників немає. На підставі рішення Поляхівської сільради від 06.03.1994 року позивачу передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,43 га розташована за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ №0204 від 20.04.1995 року). З 1992 року і до цього часу позивач постійно проживає у зазначеному житловому будинку, повністю оплачує комунальні послуги. В липні 2019 року позивач звернувся із заявою про реєстрацію житлового будинку [ADDRESS] до державного реєстратора, однак йому було відмовлено, оскільки поданий заявником договір купівлі-продажу не відповідає вимогам законодавства (ст.277 ЦК УРСР 1963 року). Право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване не було, тому він просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позовних вимог, просив розгляд справи проводити у відсутності його представника. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що згідно з договором №3 від 2 лютого 1992 року комісією колгоспу імені Комінтерна було продано житловий будинок жителю с.Романово [PERSON] , балансова вартість будинку 23053 крб., розрахунок за будинок [PERSON] буде проводити в кредит згідно зобов`язання. Колгосп імені Комінтерну було реорганізовано в агропідприємство «Нива» (витяг з протоколу №3 від 26.09.1992 р.) Відповідно до довідки агропідприємства «Нива» від 28.02.1994 року №15 член агропідприємства [PERSON] одержану позику для купівлі хати по зобов`язанню від 15.10.1991 року повністю сплатив. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб агропідприємство «Нива» припинило свою діяльність, запис від 02.03.2009 року, правонаступники відсутні. Згідно з довідками виданими Поляхівською сільською радою від 20.06.2019 №55,56 позивач проживає та зареєстрований в будинку [ADDRESS] . На підставі рішення Поляхівської сільради від 06.03.1994 року позивачу передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,43 га розташовану на території Поляхівської сільради для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ №0204 від 20.04.1995 року). Рішенням реєстратора №47832390 від 18.07.2019 року [PERSON] відмовлено у реєстрації нерухомого майна, що розташоване за адресою [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту, та звіту про оцінку майна, вказаний будинок є житловим будинком, який побудований в 1991 році, відповідно до витягу від 30.07.2019 вказаний будинок не зареєстрований у Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до довідки Теофіпольського РБТІ від 29.07.2019 право власності за адресою [ADDRESS] не проводилася. Житловий будинок [ADDRESS] до комунальної власності не належить (довідка Поляхівської сільради від 19.06.2018 №494). Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно з 1992 року володіє та користується житловим будинком [ADDRESS] . Виходячи з наведеного,

Outcome: approved