Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Представник Концерну «МТМ» звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. За період з 01.03.2014 р. по 31.07.2020 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 36\~949,40 грн. Божники не належним чином виконували свої зобов`язання по оплаті наданих послуг, в зв`язку з чим Концерн «МТМ» змушений звернутися до суду. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2020 року позов було задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.03.2014 року по 31.07.2020 року в розмірі 36\~949,40 грн. та судові витрати зі сплати судового збору по 1051 гривень 00 копійок з кожного. 26.07.2021 року ухвалою суду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення було задоволено, скасовано заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2020 року по цивільній справі за позовом Концерну «Міські\~теплові мережі»\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~комунальні послуги та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 15.09.2021 року позов в частині вимог до [PERSON] залишено без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що відключення відповідача від гарячого водопостачання здійснено не було, вказане не зафіксовано у встановленому законом порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав лише в частині стягнення заборгованості з централізованого опалення в межах строку позовної давності, в іншій частині просив відмовити, у зв`язку з відсутністю гарячого водопостачання. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. 22.08.2010 року між [PERSON] та Концерном «МТМ» був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, що постачається Концерном «Міські теплові мережі» за вищевказаною адресою. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Згідно з виписки з особового рахунку № [NUMBER] , заведеного на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2014 року по 31.07.2020 року, нарахована плата за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 36\~949,40 грн. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст.\~67,\~68\~ЖК України\~плата\~за комунальні\~послуги (водопостачання,\~газ,\~теплова енергія\~та інші\~послуги)\~береться крім\~квартирної плати\~за затвердженими\~в установленому\~порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630\~(далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води від 26 липня 2019 року (далі Порядок) визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відключення квартир та нежитлових приміщень у будинках від мереж системи централізованого гарячого водопостачання без дотримання встановленого Порядку не допускається. Так, судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідно до акту від 31.03.2010 р. [PERSON] дотримано процедуру відключення від централізованого гарячого водопостачання, оскільки відповідач не вжила всіх належних та достатніх заходів, встановлених законодавством, щодо відключення від мереж централізованого гарячого водопостачання та не надала суду доказів, які б засвідчували факт такого відключення, а тому суд вважає, що позивач правомірно нараховував оплату за комунальні послуги і підстав для припинення нарахування плати за послуги ГВП не знаходить. Водночас, суд враховує заяву відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, з таких підстав. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч. 2 ст.\~267\~ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач звернувся до суду з позовом 30.09.2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, тому з урахуванням трирічного строку позовної давності підлягає стягненню борг за надані послуги згідно розрахунків позивача за період з вересня 2017 року по липень 2020 року в розмірі 18 278,43 грн. За таких обставин, суд не вбачає законних підстав для стягнення заборгованості за послуги, надані за період часу з березня 2014 року по серпень 2017 року. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідач як споживач житлово-комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконувала свої зобов`язання щодо оплати послуг за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, з урахуванням застосованого строку позовної давності, за період з вересня 2017 року по липень 2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] у судовому порядку. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн. На підставі ст.141, 142\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог в розмірі 1122,94 грн.

Outcome: partial