Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі понесених витрат на виплату страхового відшкодування та судовий збір, посилаючись на те, що 23.05.2011 року відповідач, який керував автомобілем «ВАЗ-21099», скоїв зіткнення з автомобілем «CEELY» д/н АХ1799ВX під керуванням водія [PERSON], що належить останньому на праві власності. Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30.08.2011 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно звіту розмір завданих збитків [PERSON] становить 41\~435,32 грн. в тому числі 20% ПДВ. Особисто відповідач не відшкодував завдану шкоду, тому потерпілий від ДТП [PERSON] 23.10.2011 року звернувся до Моторно (транспортно) страхового бюро України з відповідною заявою та позивачем було здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 36\~382,36 грн. за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілого. Крім того, позивачем понесено витрати на аварійного комісара в розмірі 1\~184,86 грн.. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу розмір виплаченого відшкодування у сумі 37\~567,22 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно, належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягаю обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 23.05.2011 року о 00 годині 15 хвилин мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ-21099 д/н АХ-45 СЕ, власником якого є [PERSON], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «CEELY» д/н АХ1799ВX, власником якого є [PERSON], яким керував останній. Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30.08.2011 року кримінальна справа відносно [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України провадженням закрита на підставі ст..1 п «г» ЗУ «Про амністію» від 08.07.2011 року, що не є реабілітуючою підставою. Автомобіль «CEELY» д/н АХ1799ВX є забезпеченим транспортним засобом у відповідності до положень Закону України «Про обовязкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961 VІ. Цей факт підтверджується полісом № ВЕ/1426450 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09.07.2010, термін дії з 09.07.2010 року по 08.07.2011 року. Особою, вказаною в договорі, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, є [PERSON]. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №336 про оцінку автомобіля «CEELY» д/н АХ1799ВX від 23 жовтня 2011 року, складеного субєктом судово-експертної діяльності [PERSON], вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні складає 36382,35 грн; сума матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля складає 41435,32 грн.. Огляд пошкодженого транспортного засобу проведено 26.09.2011 року при природному освітленні за адресою: м.Харків, вул. Луі Пастера буд. 69 у присутності власника КТС [PERSON], другий учасник ДТП про місце та час проведення огляду був сповіщений своєчасно, на огляд не зявився. Власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся 23.10.2011 року до Моторно (транспортно) страхового бюро України з відповідною заявою. 07.02.2012 року позивачем по справі було здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 36\~382,36 грн. за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням № 429 від 07.02.2012 року, згідно якого кошти у розмірі 36\~382,36 грн. були перераховані на особистий рахунок [PERSON] в якості страхового відшкодування згідно наказу № 288 від 06.02.2012 року. Крім того, згідно платіжного доручення №134 від 17.01.2012 року та платіжного доручення №4904 від 09.11.2011 року позивачем по справі було здійснено виплату ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі 200 грн. та 984,86 грн. відповідно за надання послуг аварійного комісара. У відповідності до положень ст. 6 ЗУ «Про обовязкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно зі ст. 1166 КЦ України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 вищевказаного закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обовязкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved