Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до Новокаїрської сільської ради про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. [INFO] померла [PERSON], яка постійно проживала в с.Новокаїри Бериславського району Херсонської області. Після смерті вона залишила заповіт на ім'я [PERSON] на майно, а саме: 0,03103% частки від земельної ділянки загальною площею 71,34 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокаїрської сільської ради. Вказана частка належала [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №252952, виданого Бериславською РДА 30 серпня 2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської РДА від 20 липня 2005 року за №438, титульним власником якого є [PERSON] Зазначена спадщина [PERSON] заповідана [PERSON] за заповітом посвідченим секретарем Новокаїрської сільської ради 22.03.2011 року за реєстровим №17 і прийнята шляхом подання [PERSON] відповідної заяви до Бериславської ДНК в установлений законом строк, але свідоцтво про право на спадщину видане не було за відсутності правовстановлюючих документів на відповідну часту земельної ділянки. Інших спадкоємців немає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представник відповідача та третьої особи Новокаїрської сільської ради в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу а їх відсутності, проти позову не заперечують. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бериславського району Херсонської області від 25.09.2012 року, актовий запис № 159, [PERSON] померла [INFO](а.с.5). Після смерті залишивши заповіт посвідчений секретарем Новокаїрської сільської ради 22.03.2011 року за №17 на ім'я [PERSON](а.с.6), згідно якого заповідає 0,03103% частки від земельної ділянки загальною площею 71,34 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокаїрської сільської ради. Вказана частка належала [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №252952, виданого Бериславською РДА 30 серпня 2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської РДА від 20 липня 2005 року за №438, титульним власником якого є [PERSON] (а.с.7). Згідно листа нотаріуса № 638/02-14 від 14.10.2014р, заведена спадкова справа 3294/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON].(а.с.9). Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України ,право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах ,із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1296 ЦК України 1) Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 2) Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. 3) Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким, чином позивач по справі , являючись спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] є наступником всіх її прав та обов'язків, а отже і права власності на частки земельних ділянок, яка знаходиться на території Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області в спільній власності. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім іншого нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом . Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що існує достатньо підстав для визнання за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом на 0,03103% частки від земельної ділянки загальною площею 71,34 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокаїрської сільської ради. Вказана частка належала [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №252952, виданого Бериславською РДА 30 серпня 2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської РДА від 20 липня 2005 року за №438, титульним власником якого є [PERSON], що належить померлій [PERSON], як спадкоємцю за заповітом.

Outcome: approved