Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Представник заявника звернувся в інтересах заявника [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту батьківства та внесення відомостей про особу як батька в актовий запис про народження дитини, в якій зазначив, що з березня 1985 року мати заявника [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство та виховували дітей. В період спільного проживання в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Батько дитини у свідоцтві про народження записаний у відповідності до ч.1 ст.135 СК України. [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] визнавав своє батьківство по відношенню до дитини [PERSON] . Встановлення зазначеного факту у даній справі необхідне для оформлення спадщини. Представник заявника та заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та обґрунтували їх обставинами, викладеними в заяві. [PERSON] надала пояснення, що проживала з батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] із самого народження та до її одруження. [PERSON] визнавав її своєю донькою. Мати змушена була записувати не батька у свідоцтві про народження, а так як їй сказали в сільській раді зазначити [PERSON] . Заінтересована особа Добровеличківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Дніпро) будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи по суті, явку свого представника у судове засідання не забезпечили. Подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника . Заінтересована особа - приватний нотаріус Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Дніпро) будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи по суті, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі. Дослідивши заяву по суті спору, письмові докази, допитавши свідків, заслухавши пояснення сторони заявника, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з паспортом [NUMBER] від 30 серпня 2007 року, виданого Добровеличківським РВ УМВС України в Кіровоградській області, встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові заявника - [PERSON] . Датою її народження є [INFO] . Місцем народження є село Показове Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 5) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , від 07 липня 1988 року, виданого Федорівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що батьком [PERSON] в актовому записі про його народження записано [PERSON] . Матір`ю записано [PERSON] ( а.с.9 ). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26 серпня 2006 року зареєстрували шлюб, після чого дружина змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 10). Згідно з рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 липня 2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с.11-12). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 травням 2019 року, виданого виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, [PERSON] помер [INFO] в с.Показове Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 13 ). Відповідно до довідки № 02-42-258 від 28 листопада 2019 року, виданою виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Федорівським старостинським округом Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Трояни Добровеличківського району Кіровоградської області, який помер [INFO] , із [INFO] і до дня смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . До дня смерті з ним проживала співмешканка [PERSON] та донька [PERSON] по 2006 рік. Вказані особи проживали однією сім`єю і вели спільне господарство та здійснили поховання [PERSON] ( а.с.14). Відповідно до витягу №00024797594 від 04.12.2019 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст.135 Сімейного кодексу України встановлено, що [PERSON] , [INFO] в с.Показове Добровеличківського району Кіровоградської області. Мати [PERSON] , батько [PERSON] , відомості про батька внесенні згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України ( а.с.15). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57452605 від 06.09.2019 виданого приватним нотаріусом Левітчук Г.Б., встановлено, що зареєстровану спадкову справу №64702684, спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] ( а.с.35). В судовому засіданні суд також оглянув наявні спільні фото [PERSON] її матері [PERSON] та померлого [PERSON] (а.с.16-19). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] погодилась в судовому засіданні надавати показання та повідомила, що з покійним [PERSON] вона проживала з 1984 року спільно 36 років та у 1988 році народилася донька [PERSON] . Так як вони проживали в громадянському шлюбі та не були офіційно розписані, після народження доньки в сільській раді повідомили, що не можна записувати батька [PERSON] , а тому вчинила запис батька дитини так як їй роз`яснили в сільській раді. Під час спільного проживання з [PERSON] вони спільно виховували двох доньок та були пов`язані спільним побутом, а також мали спільне господарство. Проживали із [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Поховання [PERSON] здійснювала за свій із доньками рахунок. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що проживає майже по сусідству в [ADDRESS] з 1989 року. Протягом всього періоду та до смерті [PERSON] , [PERSON] проживала разом з ним за адресою [ADDRESS] . Також спільно із [PERSON] проживали 2 дочки в тому числі [PERSON] до її одруження. Вони проживали сім`єю та були пов`язані спільним побутом. [PERSON] є батьком [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні [PERSON] в судовому засіданні надав показання, що постійно проживає в [ADDRESS] . Та добре знав [PERSON] , який 1984 року проживав спільно з [PERSON] до самої смерті однією сім`єю та були пов`язані спільним побутом. Також [PERSON] ростив своїх доньок в тому числі [PERSON] , яка проживала разом з ним до її одруження. [PERSON] визнавав своєю донькою [PERSON] . Також після смерті [PERSON] похованням займалися [PERSON] та його доньки. Суд дослідивши надані заявником докази зазначає. Питання спадкування прав та обов`язків [PERSON] регулюються нормами Книги шостої «Спадкове право» ЦК України, які підлягають застосуванню при вирішенні спору в цій частині, оскільки [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до статті 1223 ЦК України спадкування здійснюється за законом, оскільки заповіт померлий не склав. Діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та його батьки відповідно до статті 1261 цього кодексу мають право на спадкування за законом у першу чергу. Оскільки заявник не записана батьком померлого, а відомості про батька внесені відповідно до статті 55 КпШС Української РСР за вказівкою його матері, встановлення факту батьківства може бути підставою виникнення у заявниці права на спадкування. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Питання встановлення батьківства підлягає вирішенню на підставі чинного на момент народження [PERSON] , [INFO] , КпШС Української РСР (далі - КпШС УРСР), статтею 53, якою передбачено порядок установлення походження дитини від батьків, які не перебувають у шлюбі. За змістом частин першої і другої статті 53 КпШС УРСР походження дитини від батьків, що не перебували у зареєстрованому шлюбі, встановлювалось шляхом подачі ними спільної заяви в державні органи запису актів громадянського стану; за відсутності спільної заяви батьків дитини батьківство могло бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків, опікуна або особи, на утриманні якої знаходилася дитина, або самої дитини після досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 53 КпШС УРСР при встановленні батьківства відносно дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі, суд бере до уваги спільне проживання і ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідача, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що достовірно підтверджують факт визнання померлим [PERSON] батьківства. Враховуючи зміст указаної норми підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , вірогідність якого відповідно до висновку експерта складає величину не менше 99,9%, не має правового значення при вирішенні даного спору, оскільки чинним на момент народження дитини, [INFO] , законом факт біологічного батьківства не визначався як підстава встановлення походження дитини від батьків, що не перебували у зареєстрованому шлюбі. Водночас зміст статті 53 КпШС УРСР дає підстави для висновку, що нею був унормований порядок установлення батьківства у випадку, коли особа, відносно якої такий факт установлювався, не визнавала і заперечувала його, у зв`язку з чим факти спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідача, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що достовірно підтверджують факт визнання відповідачем батьківства, підлягали встановленню судом. У випадку відсутності спору та визнання особою факту свого батьківства відносно дитини чинним на час існування спірних правовідносин законодавством було передбачено можливість внесення змін до відповідних актових записів. Отже суд враховуючи довідку Тишківської сільської ради від 28.11.2019 №02-42-258, пояснення [PERSON] , показання свідків, наявні спільні фото заявниці її матері та [PERSON] , - доходить до висновку щодо доведеності факту наявності сімейних відносин та ведення [PERSON] та [PERSON] спільного господарства до народження дитини [PERSON] . Суд також враховує і ту обставину, що мати, заявниця та [PERSON] спільно проживали за однією адресою [ADDRESS] . Позиція суду також відповідає правовим висновкам викладеним у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18). Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже враховуючи, що вирішити даний спір в позасудовому порядку заявник не має можливості суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved