Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду від імені [PERSON] з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. В своїй заяві представник зазначив, що [INFO] померла [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем за законом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Пустовійтове Глобинського району Полтавської області, який вона успадкувала після померлої [PERSON]. Позивач не має можливості успадкувати зазначений житловий будинок, оскільки померла [PERSON] не провела державну реєстрацію спадкового майна, у зв'язку з чим державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене представник позивача просив суд, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач, представник позивача не з'явилися, подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують. Представники відповідача в підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої в підготовче засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Пустовійтівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 17 листопада 2003 року ( а.с. 10). [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER], виданого Пустовійтівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 25 вересня 2003 року, належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із копії спадкової справи №619/2004, заведеної у Глобинській державній нотаріальній конторі, заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] подала [PERSON], на ім'я якої видавалося свідоцтво про право на спадщину. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні ( а.с. 46-52). Правовідносини по спадкуванню майна після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцем майна після померлої [PERSON] є її донька - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради сільської ради Глобинського району Полтавської області 25 жовтня 2016 року (а.с. 11). [PERSON] (позивач) є сином померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с 21,22). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи№141/2016, заведеної після померлої [INFO] [PERSON], заяву про прийняття спадщини подав син померлої - [PERSON], який є спадкоємцем за законом. Інші діти померлої - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та чоловік померлої - [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася на користь сина [PERSON] у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні (а.с.65-73). [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області із заявою про видачу на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON]. 16 березня 2018 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем було надано правовстановлюючий документ, який не зареєстровано належним чином (а.с.29). Відповідно до технічного паспорту від 21 лютого 2018 року житловий будинок по [ADDRESS] від 21 лютого 2018 року житловий будинок має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. «А», загальною площею 48,2 кв. м; житловою площею 19,5 кв. м; прибудову літ. «а», площею 13,3 кв.м; сарай літ. «Б», площею 7,1 кв.м (а.с. 24-27). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №123751409 від 14 травня 2018 року, за житловим будинком [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 54). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на ім'я померлої. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред'явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], позивач є спадкоємцем, який у встановленому порядку прийняв спадщину за законом, спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, отже позивач [PERSON] має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved