Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Представник Кредитної спілки «Південно-Східна кредитна компанія» (далі КС «Південно-Східна кредитна компанія») звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.04.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 64-Ж, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 18000,00 гривень, строком користування на 3 роки до 28.04.2015 року. 28.04.2012 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 64-Ж, відповідно до якого відповідачі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у разі невиконання або неналежного виконання грошових зобовязань за кредитною угодою. У відповідності з п. 1.3 кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати щомісяця частину кредиту, відсотки, що розраховуються зі ставки 60% річних за строковою позикою, та 180% річних за простроченою позикою від фактичної суми заборгованості. Всупереч договірним зобовязанням заборгованість відповідача [PERSON] станом на 27.05.2015 року становить 15084,06 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 15084,06 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача КС «Південно-Східна кредитна компанія» у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявилися, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд вважає, що причини неявки відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не є поважними, у зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 64-Ж, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 18000,00 гривень, строком користування на 3 роки до 28.04.2015 року /а.с.9-11/. Позичальником відповідачем [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ч. 1 ст. 1049 ЦК України та умови кредитного договору. 28.04.2012 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 64-Ж, відповідно до якого поручителі поручилися перед позивачем за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 64-Ж від 28.04.2012 року /а.с.15-16/. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСС від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вважає позовні вимоги правомірними тому стягує у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 15084,06 гривень. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у дольовому порядку витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень, по 81,20 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved