Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.05.2012 року у розмірі 48448,79 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 31.05.2012 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, відповідно умов якого банк видав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав вчасно та в повному обсязі, але відповідач в порушення умов договору зобов'язання не виконує, у результаті чого за ним станом на 31.07.2017 рік має заборгованість у розмірі 48448,79 грн., яку він добровільно сплачувати не бажає. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.11.2017 року відкрито провадження по цивільній справі. Справу призначеного до судового засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.02.2018 року, у зв»язку набранням чинності 15 грудня 2017 року Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017року № 2147-VІІІ, продовжено розгляд справи за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності, підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позовну заяву. Відповідач в своїх запереченнях на позов від 11.12.2017 року та у своєму відзиву на позов від 17.04.2018 року зазначив, що він не має боргових зобов'язань перед позивачем. Він не був ознайомлений з умовами кредитування. Представником ПАТ КБ «Приватбанк» не додано суду жодних доказів заборгованості. Заперечує проти задоволення позову у повному обсязі. Прохає застосувати строки позовної давності. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.05.5018 року, [PERSON], на підставі п.2 ч.2 ст.84 ЦПК України. Відмовлено у витребуванні доказів. В своїй відповіді на відзив та на заперечення відповідача від 11.06.2018 року, ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що ним надано до суду всі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов'язань. Сторони при підписанні договору досягли повної згоди щодо усіх умов, що засвідчили власними підписами. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що [PERSON] знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за Договором. Також зазначив, що ним дотримано строк позовної давності при зверненні до суду з позовом. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, 31.05.2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір (підписана боржником заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» ) за умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5,6-29) Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків та цим Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач на себе зобов'язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором виконує не належним чином, в результаті чого за ним мається заборгованість, відповідно до розрахунку, станом на 31.07.2017 рік у розмірі 48448,79 грн., яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом - 933,38 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом - 39993,10 грн. -заборгованість за пенею та комісією - 4739,03 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 2283,28 грн. Щодо строків позовної давності, які прохав застосувати відповідач [PERSON], суд зазначає: відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до пунктів 2.1.1.2.11 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле Month). За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий (строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), і не закінченням строку дії договору. Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс14 та постанові від 18 червня 2014 року по справі №6-61 цс 14. За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у вищезазначених постановах, які, відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів України, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних плат чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі- зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно з довідкою про видачу кредитних карт, виданих за договором, картка № [NUMBER] була надана Відповідачу зі строком дії до останнього дня 02.2016 року (довідкаа.с.103). Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 02.10.2017 р. - до спливу строку позовною давності. У зв'язку з цим, обставини, на які Відповідач посилається в своєму запереченні та відзиву, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду. Щодо строків позовної давності по пені. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 договір ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Підстав став для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває. Також суд зазначає, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за Договором, посилання Відповідача про те, що він не має боргових зобов'язань перед позивачем та не був ознайомлений з умовами кредитування є не обґрунтованими. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.05.2012 року у розмірі 48448 грн. 79 коп. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved