Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Підволочиської селищної ради Тернопільської області, третя особа приватний нотаріуса Підволочиського нотаріального округу Матійчик Анжела Володимирівна, про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно - 3/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача посилається на те, що у відповідності до заповіту, посвідченого 12 грудня 2006 року, позивач є спадкоємцем щодо визначеного майна, спадщину прийняла, у визначений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно - будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,1500 га, проте у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, яким стверджується належність спадкового майна спадкодавцеві, не може у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, чим порушено її права. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пояснили, що житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] був зареєстрований за дідусем позивача [PERSON], 2/5 частки якого він подарував своїй дочці [PERSON], 3/5 частки заповів онуці, інших спадкоємців за законом, які би мали право на обов'язкову частку у спадщині немає. Проте, у зв'язку з тим, що за життя [PERSON] провів самочинне будівництво, правовстановлюючих документів на яке не отримав, спадкоємець не може отримати свідоцтво про право на спадщину та захистити свої права у позасудовому порядку. Зважаючи на те, що самочинно збудований об'єкт готовий до експлуатації, державна реєстрація проводиться лише на підставі заяви власника, а тому з метою захисту прав позивача просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], яка залучена до участі у справі в якості відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що згідно договору дарування укладеного у сімдесятих роках, їй належить 2/5 частки будинковолодіння в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, проте здійснити реєстрацію права власності належних їй 3/5 частки майна не може у зв'язку із здійсненням спадкодавцем самочинного будівництва. Доповнила, що самочинно збудоване [PERSON] нерухоме майно не порушує її прав як співвласника будинку, а тому просить позов задовольнити. Представник відповідача Підволочиської селищної ради Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак подали до суду заяву згідно якої просять справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа - приватний нотаріуса Підволочиського нотаріального округу Матійчик Анжела Володимирівна, будучи в установленому законом порядку повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. За вказаних обставин суд у відповідності до вимог ст.. 169 ЦПК України вважає, що справу слід вирішити у відсутності представника відповідача та третьої особи на підставі поданих сторонами доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: [PERSON] помер [INFO] року в сел. Підволочиську Підволочиського району, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом ДРАЦС Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 6. Із заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Матійчик А.В. 12 грудня 2006 року, № 4193, вбачається, що [PERSON], [INFO], належні йому на праві приватної власності 3/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та присадибну ділянку передану для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташовані по [ADDRESS] - заповів [PERSON]. Згідно довідки Підволочиської селищної ради № 03-374/01-23 від 20 березня 2017 року станом на [INFO] року за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач [PERSON], прізвище до одруження [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 28 серпня 2007 року,спадщину після смерті [PERSON] прийняла, за її заявою щодо майна померлого заведено спадкову справу № 3/2016. 06 жовтня 2016 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Як убачається із листа-роз'яснення № 617/01-16 від 06 жовтня 2016 рок свою відмову приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу мотивує тим, що згідно поданої спадкоємцем інформації щодо будинковолодіння [ADDRESS] до житлового будинку проведено добудову, декларація про готовність об'єкта до експлуатації № ТП 180153593334 від 25 грудня 2015 року, проте спадкодавцем право власності не зареєстровано в реєстраційній службі і не отримано новий правовстановлюючий документ, а тому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] на це майно не може бути видано. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року,спадщину прийняла, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на спірне спадкове майно при зверненні до нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення виданого Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації 24 липня 1960 року домоволодіння по [ADDRESS] зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Підволочиською держнотконторою 22 березня 1960 року за реєстром № 422. Даний факт стверджується також договором купівлі-продажу від 22 березня 1960 року та рішенням виконавчого комітету Підволочиської селищної ради від 10 березня 2017 року № 81, у відповідності до якого підтверджено адресний номер житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS] З довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 13 вересня 2016 року № 95 та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду убачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Підволочиського району Тернопільської області, 2/ 5 частки якого належать [PERSON] на підставі договору дарування від 04 лютого 19754 року, 3/5 частки якого належать на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 березня 1960 року, складається із житлового будинку загальною площею 91.7м.кв., житловою площею 59,5 м.кв., добудови під літ. а, площею 17,5 кв.м., під літерою а1, площею 9,6 кв.м., а також з господарських будівель. Добудова під літ а1 зареєстрована в інспекції держархбудконтролю як об'єкт готовий до експлуатації. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER], [PERSON], який проживає в [ADDRESS], на підставі рішення сесії Підволочиської селищної ради від 15 березня 2007 року № 132, виділено земельну ділянку площею 0,1500 га по [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд . Згідно додатку № 2 до «Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та будівель і споруд сільськогосподарського призначення 1 та 2 категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт», за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS], з урахуванням інформації щодо відповідності його місця розташування вимогам державних будівельних норм, отриманої виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури сектором містобудування архітектури РДА № 109/08 від 10 грудня 2015 року встановлено можливість його безпечної та надійної експлуатації. У відповідності до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області 25 грудня 2015 року, житловий будинок в [ADDRESS] початок та завершення будівництва - 2009 рік, загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 59,5 кв.м. розташований на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 27 листопада 2008 року - вважається закінчений будівництвом об'єкт готовим до експлуатації. Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинними, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм та правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як убачається зі змісту ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Законом України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Відповідно до постанови КМ України від 13 квітня 2011 року № 461 прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] на належній йому земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 27 листопада 2008 року, розпочав та закінчив у 2009 році будівництво житлового будинку по [ADDRESS],зокрема добудови під літ. а, а1, з дотриманням усіх норм та правил, про що свідчить звіт про проведення технічного обстеження виконаного експертом з технічного обстеження будівель та споруд від 11 грудня 2015 року, а також декларація про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована 25 грудня 2015 року, однак за життя не здійснив реєстрації законно набутої нерухомості. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України, мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Виходячи зі змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За вказаних обставин, із врахуванням того, що свідоцтво про право власності на спадкове майно на ім'я [PERSON] не видавалось, нерухоме майно, яке самочинно збудоване спадкодавцем не порушує права інших осіб, іншим чином захистити право позивача на отримання документів на спадкове майно не виявляється можливим, а тому позовні вимоги [PERSON] до Підволочиської селищної ради Тернопільської області, [PERSON], третя особа приватний нотаріуса Підволочиського нотаріального округу Матійчик Анжела Володимирівна, про визнання права власності на спадкове майно є підставними та підлягають до задоволення шляхом визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, право власності на 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 59,5 кв. м., та добудовами під літ. а, площею 17,5 кв.м., під літерою а1, площею 9,6 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS] На підставі наведеного та

Outcome: approved