Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач, перебуваючи з ТОВ «Комплекс Агромарс» у трудових відносинах, 20 травня 2015 року на службовому автомобілі DAF FT CF 85.410 д.н.з [NUMBER] , який належить позивачеві, допустив порушення Правил дорожнього руху України і здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем Mercedes д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Рішенням Господарського суду Київської область від 15 березня 2017 року з позивача на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»стягнуто матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 104 293 грн. 07 коп. Відтак позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 2 095 грн. 84 коп., що становить розмір середньомісячного його заробітної палати станом на травень 2015 року та покласти на нього витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, ні заперечень, ні відзив на позовну заяву не подав. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , у період з 02 січня 2003 року по 02 вересня 2015 року перебував з ТОВ «Комплекс Агромарс» у трудових відносинах, що підтверджується наказом про прийняття на роботу № 2/3 К-п та наказом про звільнення № 847КА/к-з. Для виконання службових обов`язків позивачем був ввірений відповідачу службовий автомобіль DAF FT CF 85.410 д.н.з [NUMBER] , який належить ТОВ «Комплекс Агромарс». 20 травня 2015 року відповідач на службовому автомобілі DAF FT CF 85.410 д.н.з [NUMBER] допустив порушення Правил дорожнього руху України і здійснив зіткнення з автомобілем автомобілем Hyundai д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем Mercedes д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого дані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року, яка набрала законної сили [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Встановлено, що на виконання умов договору добровільного страхування № 28-2802- 00197\\00007 ПрАТ «СК «Українська страхова група» відшкодував шкоду завдану автомобілю Hyundai д.н.з. [NUMBER] транспортним засобом DAF FT CF 85.410 д.н.з [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у НАСК «Оранта» за полісом обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ № АІ/5827158, ліміт відповідальності за шкоду завдану майну за вказаним полісом складає 50 000 грн., яку 27 січня 2016 року дана страхова компанія виплатила на рахунок ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». Рішенням Господарського суду Київської область від 15 березня 2017 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ТОВ «Комплекс Агромарс» на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» 104 293 грн. 07 коп. витрат зі страхового відшкодування та судовий збір у розмірі 1600 грн. 28 квітня 2017 року на виконання рішення Господарського суду Київської область від 15 березня 2017 року у справі № 911/531/17 позивачем сплачено ПАТ «СК «Українська страхова група» матеріальну шкоду в розмірі 104 293 грн. 07 коп. Зазначене підтверджується платіжним дорученням від 28 квітня 2017 року. Згідно довідки ТОВ «Комплекс Агромарс» від 21 лютого 2018 року № 66 станом на 01 травня 2015 року середня заробітна плата [PERSON] становить 2 095 грн. 84 коп. Згідно п. 1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів в разі настання страхового випадку повинен здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ним підприємством, установою, організацією, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Це положення законодавства передбачає перехід права вимоги регресу від однієї особи до іншої при виникненні деліктного (позадоговірного) зобов`язання, а саме із заподіяння шкоди. Регрес регулюється загальними нормами цивільного права. Згідно ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. З роз`яснень даних у абз. 3 п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що заявлені вимоги позивача доведені та підтверджені належними доказами. Крім того, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено судом, судовими рішеннями, які набрали законної сили, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з ТОВ «Комплекс Агромарс», та керуючи автомобілем позивача на відповідній правовій підставі та допустив порушення Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження автомобіля Hyundai д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , чим заподіяв йому матеріальну шкоду. Суд доходить висновку про необхідність покладення на відповідача матеріальної відповідальності за заподіяну ним шкоду, оскільки позивачем надані належні докази на підтвердження, того, що відповідачем, як працівником завдано пряму дійсну шкоду і наявність причинного зв`язку між його протиправною поведінкою і шкодою, яка наступила. Крім того суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які слід стягнути з відповідача. Беручи до уваги викладене, судом виявлено порушене право позивача, яке підлягає захисту, а позов про це задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved