Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Представник позивача 08.12.2017року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 05.05.2017року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок №30 по вул.Вишневій в с.Завада Мостиського району Львівської області. Зазначає, що даний будинок будував [PERSON] ще у 1939 році, проте на даний час, копії рішень місцевого самоврядування, що стосуються будівництва будинку та надання земельної ділянки для будівництва будинку відсутні. Вищевказаний будинок належав до суспільний групи - робітничий двір відповідно до довідки Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області №3567 від 22.11.2017 року за 1988-1991 рр. та станом на 15.04.1991 р. На момент своєї смерті [PERSON] був головою двору, оскільки його сестра - [PERSON] померла ще у 1998 році. Стверджує, що за життя, а саме 03.05.2017 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області - [PERSON], згідно з яким все своє майно заповів позивачу - [PERSON]. Проте, до моменту своєї смерті, [PERSON] не було належно проведено державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок, у звязку з чим на такий відсутні правовстановлюючі документи, зокрема Свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності, тощо. Після смерті [PERSON], позивач, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1268 ЦК України, звернувся до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] за оформленням своїх спадкових прав. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на зазначений житловий будинок, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок №30 по вул.Вишневій в с.Завада Мостиського району Львівської області. В підготовче засідання представник позивача не зявилася, проте подала заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у підготовче засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] у підготовче засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що 05.05.2017 року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON]. До маси спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №30 по вул.Вишневій в с.Завада Мостиського району Львівської області, проте право власності на такий за життя спадкодавцем належним чином оформлено не було, правовстановлюючі документи на дане майно відсутні. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема копії спадкової справи №699/2017 заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], за життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт від 03.05.2017року, яким усе своє майно заповів [PERSON] (позивачу у справі), який у відповідності до ст.1269 ЦК України спадщину прийняв подавши у встановлений законом строк та порядок до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки, виданої Гостинцівською сільською радою Мостиського району Львівської області №3568 від 22.11.2017року, спадкодавець [PERSON], який помер 05.05.2017року на час смерті проживав та був зареєстрований в [INFO], і разом з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований. Тобто, інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б мали право на обовязкову частку у спадщині, прийняли чи претендували б на таку, немає. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; довідками, виданими Гостинцівською сільською радою Мостиського району Львівської області №3567 та №3568 від 22.11.2017року, №3588 від 28.11.2017року; копією заповіту [PERSON] від 03.05.2017року; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] Вих.№1436/02-14 від 14.11.2017року; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №30 по вул..Вишневій в с.Завада Мостиського району Львівської області; копією спадкової справи №699/2017, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] після смерті [PERSON]; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved