Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 19.06.2017 звернувся до суду з зазначеним позовом з урахуванням уточнених позовних вимог. Обґрунтував його наступним. [INFO] померла [PERSON], яка на підставі сертифікату [NUMBER] мала право на земельну частку (пай) розміром 4,31 умовних кадастрових га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського, розташована на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказану земельну частку (пай) позивач не має можливості успадкувати оскільки вказаний сертифікат втрачено. Спадкоємцем [PERSON] був її брат [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, помер [INFO], спадкоємцем останнього був його син [PERSON], який помер [INFO], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. За свого життя [PERSON] залишив заповіт на все своє майно на позивача [PERSON], який в установлений законом строк прийняв спадщину. Крім цього, документально не простежується родинний зв'язок між померлою [PERSON], [INFO] та померлим [PERSON], [INFO], як рідними братом та сестрою. З цих причин приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Остахова Наталія Павлівна відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеного майна. Посилаючись на викладене, представник позивача прохав суд встановити факт родинних відносин та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право на вказану земельну частку (пай). У судове засідання позивач [PERSON]та його представник [PERSON] не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Землянківської сільської ради, Глобинської районної державної адміністрації, представники третіх осіб - Глобинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Землянки» третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Остахова Наталія Павлівна, у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з урахуванням заяв осіб, які беруть участь у справідослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. За життя [PERSON] на підставі рішення Глобинської районної державної адміністрації від 2 серпня 1996 року № 399 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] виданого 2 серпня 1996 року на ім'я [PERSON] розміром 4,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Котовського» с. Землянки Глобинського району Полтавської області. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна померлої був її брат - [PERSON], який постійно проживав зі спадкодавцем до дня її смерті в с. Яновщина ( в даний час перейменовано на с. Малинівка) Глобинського району Полтавської області, що підтверджується довідкою № 633 від 12.12.2000 року, виданою виконавчим комітетом Землянківської сільської ради, він вважається таким, що прийняв спадщину сестри. [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна померлого був його син - [PERSON], який згідно дослідженої судом спадкової справи № 498 за 2002 рік, заведеної державним нотаріусом Глобинської держнотконтори, в установлений строк прийняв спадщину батька. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30 березня 2011 року виданого центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області [PERSON] помер [INFO] у віці 61 рік про що 30 березня 2011 року складено відповідний актовий запис № 458. За життя - 14 лютого 2011 року, він склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Остаховою Н.П. за реєстровим № 457, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося на день смерті, заповів -[PERSON], [INFO] (позивачу у справі). Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 04-2011, заведеної після померлого [INFO] [PERSON], позивач прийняв спадщину за заповітом, в установлений законом строк, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 4,31 умовних кадастрових гектари, розташована на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яка належала нині померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] виданого Глобинською районною державною адміністрацією 2 серпня 1996 року зареєстрованого за № 115, яку померлий фактично успадкував, але не оформив своїх спадкових прав. Правовстановлюючий документ на вищевказане спадкове майно було втрачене, у зв'язку з чим в місцевій газеті було опубліковано оголошення. Через відсутність правовстановлюючого документу приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Остахова Н.П. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності - шляхом пред'явлення позову про визнання прав на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.190 ЦК майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Крім того, чинне законодавство у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачає процедури видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Встановивши, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, в установлений законом строк, а спадкодавець на законних підставах за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 4,31 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, суд дійшов висновку, що за [PERSON] слід визнати право на вказану земельну частку (пай). Позивач також прохав встановити факт родинних відносин між померлою [INFO] [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON], як братом та сестрою. Мотивував тим, що через неможливість документального підтвердження родинного зв'язку між названими приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Остахова Н.П. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Заявник вказував, що встановлення факту родинних відносин необхідне йому для оформлення спадщини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, [NUMBER], виданого Землянківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 31 січня 2000 року [PERSON] померла [INFO] в селі Малинівка Глобинського району Полтавської області у віці 89 років. Згідно свідоцтва про смерть виданого 02 квітня 2002 року відділом РАГС Глобинського районного управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] в с. Гориславці Кременчуцького району Полтавської області у віці 76 років. Як вбачається із довідки, наданої виконавчим комітетом Землянківської сільської ради, № 633 від 12.12.2000, згідно з записом в по господарській книзі за 1944,1945,1946 рр., [PERSON], 1910 року народження проживала разом з [PERSON], 1922 року народження, в с. Яновщина ( в даний час перейменовано на с. Малинівка) Землянківської сільської ради. Згідно довідки виданої виконкомом Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області № 634 від 18.12.2000 [PERSON] 1910 року народження та [PERSON], 1922 року народження являються братом і сестрою. Свідки [PERSON] та [PERSON] у засіданні підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] - це мати і дочка. Вони проживали разом однією сім'єю та вели спільне господарство. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначення іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 57 ЦПК України,доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Суд дійшов висновку, що за вищевказаних обставин встановити факт родинних відносин між названими особами в позасудовому порядку неможливо. Заява ґрунтується на законі, доведена належними доказами, а тому підлягає задоволенню. Суд вважає встановленим факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як братом і сестрою. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved