Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ Укргазбанк) звернувся до суду із позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус ХМНО) [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки Свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідач є власником квартири № 41, що розташована у будинку №31 літ. В-5 по вулиці Тимурівців у місті Харкові, що є частиною житлового будинку №31 по вулиці Тимурівців у місті Харкові та яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 22.10.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером 5502. Вказана квартира до переходу права власності до відповідача перебувала під іпотекою за договором №16/08-Б від 09.06.2008 р., укладеного між банком та [PERSON], [PERSON], на виконання умов договору кредиту від 26.12.2007 року, укладеного між банком та [PERSON] В звязку з переходом права власності до відповідача [PERSON] від попередніх іпотекодавців, банк посилаючись на положення ст. 23 Закону України Про іпотеку, вважає, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, і тому відповідач \~став іпотекодавцем вищезгаданої квартири, в звязку з чим, банк має право звернути стягнення на цю квартиру в рахунок погашення заборгованості позичальника [PERSON] по кредитному договору від 26.12.2007 року. В уточненому позові від 17.03.2016 року просять в рахунок погашення заборгованості \~по кредитному договору № 20 від 26.12.2007 року позичальника [PERSON] по кредиту у розмірі 3\~664\~801,99 доларів США, що складається з простроченої заборгованості по кредиту - 2\~382\~796,72 доларів США, простроченої заборгованості по процентам 1\~282\~005,27 доларів США та пені 23\~800\~945, 13 грн., яка складається із пені за прострочення погашення кредиту - 16\~956\~872,13 грн., пені за прострочення погашення процентів 6\~884\~072,35 грн., звернути стягнення на вищевказану квартиру, яка належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером 5502. Реалізацію предмету іпотеки зазначеної квартири провести шляхом надання [PERSON] акціонерному товариству [PERSON] «Укргазбанк» права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 463\~400,00 грн., з наданням [PERSON] акціонерному товариству [PERSON] «Укргазбанк» всіх повноважень продавця, в тому числі права на отримання у нотаріуса дублікату Договору купівлі-продажу від 22.10.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером 5502, реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дублікату вказаного Договору купівлі-продажу від 22.10.2009 року, здійснювати будь-які платежі за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, в звязку з чим, справа розглянута за відсутності відповідача із постановленням \~заочного рішення по справі. Треті особи: \~[PERSON], [PERSON], приватний нотаріус ХМНО [PERSON], в судове засідання на зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26.12.2007 року між представником ПАТ АБ Укргазбанк та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 20, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 2 644 000,00 дол. США на строк з 26.12.2007 по 25.12.2012 зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із 12,5% річних. [PERSON] взяті зобовязання не виконував з грудня 2008 року. Тому рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2010 р. по справі № 2-1404/10 та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.07.2010 р. по справі № 22-ц-10856/2010 на користь банку стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] 1 664 543,02 грн., 2 630 252,33 дол. США, а також судові витрати у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. Постановою ВП № 31363558 від 22.02.2012р. відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження щодо [PERSON] на суму 1 664 543,02 грн. та 2 630 252,33 дол. США. Постановою ВП №29965421 від 11.11.2011 відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження щодо [PERSON] на суму 1 664 543,02 грн. та 2 630 252,33 дол. США. Рішення суду на даний час не виконане. Проценти за користування кредитними коштами та пеня продовжують нараховуватись, тому заборгованість [PERSON] по кредитному договору станом на 01.06.13 року \~становить 3 664 801,99 дол. США та 23 800 945.13 грн. пені. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором \~між банком та іпотекодавцями [PERSON] і [PERSON] був укладений договір іпотеки № 16/08-Б від 09.06.2008 року. Відповідно до п. 2.1.1. Договору предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок літ. В-5, загальною площею 6 422,9 кв. м, житловою площею 2 285,6 кв. м, (в житловому будинку розташовано 123 квартири), що находиться за адресою: м. Харкові, вул. Тимурівців, буд. № 31. Відомості про іпотеку внесені до Державного реєстру іпотек, реєстраційний №7356523, що підтверджено Витягом з Державного реєстру іпотек № 19045058 від 09.06.2008р. На відчуження предмету іпотеки накладено заборону, реєстраційний № 7356237, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 19044890 від 09.06.2008р. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2009 року договір іпотеки № 16/9-Б було визнано недійсним, запис про іпотеку виключений з реєстру іпотек. Відповідно до договору дарування, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 1360 \~17.06.2011 р., квартира [ADDRESS] в літ. В-5 у м. Харкові належить на праві власності [PERSON]. У подальшому, 04.04.2012 судовою колегією судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області рішення Московського районного суду м.Харкова від 11.09.2009 р. по справі № 2-9061 скасоване. В задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до банку про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено. Відомості у Державному реєстрі іпотек щодо предмету іпотеки поновлено, реєстраційний номер 12489264, що підтверджено Витягом з Державного реєстру іпотек № 36009183 від 14.05.2012. Відомості у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна також поновлено, реєстраційний номер 12488862, що підтверджено Витягом від 14.05.2012 р.№ 36008860. Так, пунктом 3.2.8 Кредитного договору передбачено, що в разі невиконання позичальником зобовязань, передбачених цим договором, відшкодування заборгованості за дійсним договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки. У відповідності до приписів п. 3.1.6 \~договору іпотеки Іпотекодержатель/[PERSON] має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразового чи неодноразового прострочення Іпотекодавцем сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту або порушення інших умов кредитного договору, за рахунок коштів, виручених від реалізації предмету іпотеки одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами. У звіті про оцінку майна від 23.02.2016 року вказано, що ринкова вартість квартири № 41, загальною площею 34,1 кв.м, що розташована у будинку №31 по вулиці Тимурівців у місті Харкові, становить 463\~400,00 грн. (а.с.131-151 том 2). Відповідно до ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно із частинами 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 4 та 5 ст. 3 Закону України Про іпотеку передбачено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 23 Закону України Про іпотеку визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Матеріали справи свідчать про те, що право власності до відповідача перейшло без згоди іпотекодержателя. Відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи \~в межах заявлених вимог \~і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд вважає, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували висновок суду та довели безпідставність вимог позивача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved