Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON], діючи на підставі довіреності від 04.09.2015 року та в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором б/н від 24.01.2013 року в сумі 14949 грн 01 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1350 грн 72 коп, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9560 грн 24 коп, заборгованості за пенею та комісією в сумі 2850 грн а також штрафи в сумі 500 гривень (фіксована частина), 688 грн 05 коп (процентна складова). З позову виходить, що відповідач отримав кредит в розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, шо відповідає строку дії картки. Відповідач надав згоду Банку щодо зміни кредитного ліміту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, шо підписана ним заява разом з „Умовами та правилами надання банківських послуг, „Правилами користування платіжною карткою та „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг , позичальник зобовязався .погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Взяті на себе зобовязання за договором Позичальник-відповідач не виконав і станом на 29.02.2016 року його заборгованість перед банком склала суму 14949 грн 01 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, оскільки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідача в судове засідання, провести заочний розгляд справи (а.с.3) Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце засідання повідомлений у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом оголошення у пресі (а.с.61) З опублікуванням оголошення про виклик у пресі, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши характер взаємовідносин сторін, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що відповідач отримав кредит в розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, шо відповідає строку дії картки. Відповідач підписав заяву (а.с.5), фактично надав згоду Банку щодо зміни кредитного ліміту. У такій заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, шо підписана ним заява разом з „Умовами та правилами надання банківських послуг, „Правилами користування платіжною карткою та „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Крім того, сторони узгодили відповідальність за невиконання взятих за договором зобовязань. Так, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.01.2013 року вбачається, що заборгованість відповідача станом на 29.02.2016 року склала суму 14949 грн 01 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1350,72 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9560 грн 24 коп, заборгованості за пенею та комісією в сумі 2850 грн 00 коп, а також штрафи в сумі 500 гривень (фіксована частина), 688 грн 05 коп (процентна складова). Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови кредитного договору. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1378 гривень, що підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивачем надано докази оплати вартості оголошення в пресі про виклик відповідача до суду (а.с. 60). Витрати позивача склали 336 гривень 60 копійок, у відповідності до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України вказані витрати належать до витрат, повязаних з розглядом судової справи, а тому також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved