Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що згідно свідоцтва про право власності позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у будинку, але за місцем реєстрації не проживають. У добровільному порядку відповідачі виписатись з належного позивачу будинку не погоджуються. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із захистом своїх прав, як власника по користуванню належним їй житлом, визнати [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , що втратили право користування житловим приміщенням - домоволодінням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання також не з`явились, однак від них до суду надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги повністю визнали (а.с.35, -37). Представник третьої особи Новоайдарської селищної ради Луганської області у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника, при вирішенні питання поклався на розсуд суду (а.с.31). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] є власником житлового будинку, з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно довідки про склад родини № 281 від 04.06.2019 року та копії домової книги в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10-12). Відповідно до акту № 244 від 04.06.2019 року головою сільської ради за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, але не мешкають [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , які є родичами [PERSON] (а.с. 12). Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна, а відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. А відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що і має місце у даному конкретному випадку. Дана правова позиція висловлена у постановах ВС України від 25.07.2018 року по справі 638/13030/13-ц та від 05.11.2014 року по справі № 6-158 цс/14. На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності підстав, через які він не знявся з реєстраційного обліку у спірному будинку, а навпаки визнавши позовні вимоги у повному обсязі, визначив для себе інше місце мешкання. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Судові витрати за клопотанням позивача залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved