Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в суд з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2010 року на користь позивача стягнуто з відповідача 44716 грн. боргу за договором позики. В подальшому рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2016 року на користь позивача стягнуто з [PERSON] 8426,32 грн. процентів за користування позикою в період з 26 квітня 2010 року по 05 серпня 2016 року. З моменту винесення рішень по даний час відповідач ухиляється від їх виконання, кошти позивачу не сплачені. Просить стягнути з [PERSON] три проценти річних від простроченої суми за період з 06 серпня 2016 року по 15 травня 2019 року, що становить 3719,00 грн. та 82138,49 грн. інфляційних втрат за період з 27 квітня 2010 року по 15 травня 2019 року. В поданій заяві представник позивача заявлені вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Ухвалою від 24 червня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою від 01 серпня 2019 року закрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2010 року на користь [PERSON] стягнуто з відповідача [PERSON] , яка після зміни прізвища стала іменуватися [PERSON] , 44716 грн. боргу за договором позики. Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2016 року на користь [PERSON] стягнуто з [PERSON] 8426,32 грн. процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 26 квітня 2010 року по 05 серпня 2016 року. Відповідач [PERSON] грошові кошти [PERSON] не сплатила. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, пред`явлений [PERSON] позов про стягнення з [PERSON] трьох процентів річних від простроченої суми 44716,00 грн. за період з 06 серпня 2016 року по 15 травня 2019 року, що становить 3719,00 грн. та 82138,49 грн. інфляційних втрат за період з 27 квітня 2010 року по 15 травня 2019 року є підставним та обґрунтованим. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1048, 1050 ЦК України,

Outcome: approved