Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.04.2011 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 40 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, станом на 16.05.2019 року має заборгованість 95 502,18 грн., яка складається з: 35 035,04 грн. заборгованість за тілом кредиту; 23 767,07 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 30 976,16 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 700,00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 4 523,91 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2019 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 19.11.2019 року позивач надав суду відзив на позов, в він посилається на те, що 27.04.2011 року не укладав з позивачем жодного кредитного договору або договору банківського обслуговування. Надані до суду позивачем Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна вважати складовими частинами кредитного договору. В наданій позивачем анкеті-заяві не вбачається суми кредиту в розмірі 40000 грн., який нібито було надано [PERSON] ще 27.04.2011 року, не зазначена процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. З наданого розрахунку не вбачається прив`язки до заяви б/н від 27.04.2011 року, оскільки в розрахунку зазначено період стягнення з 16.01.2018 року по 31.03.2018 року та з 01.04.2018 по 16.05.2019 року, а тому позивачем не доведено факт виникнення обов`язку зі сплати нарахованої заборгованості, її розміру, розміру процентів та порядку їх нарахування, порядку й розміру нарахування відсотків та штрафів. Просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі. 02.01.2020 року від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Гаренко Н.В. надійшла відповідь на відзив у якій вона посилається на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 27.04.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. На підставі поданої відповідачем Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг, відповідачу було відкрито картковий рахунок, ключем до якого є пластикова картка, яку отримав відповідач та номер мобільного телефону, який він вказав. Таким чином Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою картки та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. Крім того позивачем надано суду копію анкети-заяви від 27.04.2011 року, з якої вбачається, персональні дані та інша необхідна інформація для отримання кредиту, а також те що відповідач висловив згоду про укладання договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що він згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифи становлять між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Надана суду виписка по картковому рахунку, підтверджує що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається що відповідач користувався грошима, а отже отримав кредитну картку «Універсальна». Представник позивача вважає, що строк позовної давності не сплив, оскільки строк дії договору відповідає строку дії картки. Оскільки строк дії картки встановлено до останнього дня 05.2022 року, а з позовом позивач звернувся до суду 18.06.2019 року, тобто до спливу строку позовної давності. 03.02.2020 року представником позивача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому повністю підтримує письмовий відзив на позов та посилається на те, що позивачем не доведено факт надання 27.04.2011 року позивачем та отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 40000 грн. Вважає що належних доказів на підтвердження позовних вимог банк не надав. Крім того зазначив, що зазначених у листі позивача від 16.12.2019 року кредитних карток він не отримував, а ним було відкрито у банку лише рахунок для отримання заробітної плати. Просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю. 06.04.2020 року від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Гаренко Н.В. надійшли пояснення у якій вона посилається на те, що кредитний договір є укладений, відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, розрахунок заборгованості є правильним, а строк позовної давності не пропущено. 16.04.2020 року від представника позивача на адресу суду на виконання ухвали суду від 07.02.2020 року надано копію анкети-заяви, виписка з банківського рахунку копії наказів банку. Стосовно витребуваних оригіналів, повідомлено що вони будуть надані в наступних судових засіданнях. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Стаття 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27.04.2011 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої він виявив бажання оформити на своє ім`я карту у якій зазначив бажаний ліміт по платіжній картці кредитка «Універсальна»/Gold у розмірі 2 000,00 грн. Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що 27.04.2011 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого АТ КБ «Приватбанк» надав грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копії наступних документів: анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 27.04.2011року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, розрахунок заборгованості за договором №б/н від 27.04.2011р., копію паспорта [PERSON] , виписку по рахунку, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. Однак в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27.04.2011 року, відсутні відомості про номер кредитної карти [NUMBER] , кредитний ліміт по кредитній картці «Універсальна»/GOLD в розмірі 40 000,00 грн., розмір процентної ставки, розмір та порядок нарахування неустойки, а розрахунок заборгованості за договором №б/н від 27.04.2011року, та довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, в якій вказаний номер кредитної карти [NUMBER] , не містить такої дати кредитного договору як 27.04.2011 року та такого розміру кредитного ліміту як 2 000,00 грн., що містить анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 27.04.2011року, а старт карткового рахунку в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти починається з 16.01.2018 року, та початок кредитного ліміту містить дату 07.03.2018 року. Самі по собі анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 27.04.2011р., що не містить номеру кредитної карти, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайтіhttps://privatbank.ua/terms/; розрахунок заборгованості за договором №б/н від 27.04.2011року, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти № [NUMBER] , жодним чином не свідчать про те, що 27.04.2011року АТ КБ «Приватбанк» уклав з відповідачем кредитний договір на суму кредитного ліміту 40 000,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, що до яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. За змістом статті 1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства), та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 27.04.2011року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 27.04.2011року , посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс:Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони(банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку, також, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (27.04.2011року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (15.08.2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільшсприятливі для задоволення позову. За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 27.04.2011року домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27.04.2011року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а ні розрахунок заборгованості за договором №б/н від 27.04.2011року , не є доказом та підтвердженням самого факту надання 27.04.2011року банком [PERSON] на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 27.04.2011року, та отримання відповідачем кредитного ліміту в сумі 40 000,00 грн. Інші письмові докази (ордер, квитанції, платіжні доручення), що підтверджують факт надання банком та отримання [PERSON] кредиту в сумі 40 000,00 грн., в матеріалах справи відсутні. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки банком не доведено укладення кредитного договору з дотриманням передбаченої законом форми. Тому позовні вимоги про стягнення грошових сум згідно з умовами такого договору не можуть бути задоволені. Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в позові, судові витрати повязані з розглядом справи покладаються на позивача.

Outcome: dismissed