Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Буської РДА звернулася з даною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенні до дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], стягнення аліментів на утримання дітей, вирішення питання про збереження за малолітніми право проживання в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], покликаючись на те, що мати не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків щодо утримання та виховання своїх неповнолітніх дітей, не приділяє належної уваги вихованню та догляду дітей, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, на тривалий час залишає дітей без належного нагляду, діти не доглянуті. Представник органу опіки та піклування Буської РДА, згідно довіреності № 04-08/1295 від 01.07.2015 року, Бучко Наталія Романівна до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач також до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], видане Боложинівською сільською радою Буського району Львівської області 14.08.2007 р., актовий запис № 7), [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], видане Боложинівською сільською радою 17.12.2009 р., актовий запис № 17). При вирішені даного спору суд керується положеннями Конституції України, які у ст.32 проголошують, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. За статтею 51 сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно Наказу керівника Служби у справах дітей Буської РДА № 36 від 15.04.2008 року, сім»ю [PERSON] внесено до Реєстру сімей з дітьми, які опинилися в складних життєвих обставинах. За клопотанням Гумниського сільського голови Буського району Львівської області № 124 від 16.06.2014 року, сім»я відповідача знята з даного реєстру. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше) що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Згідно характеристики Гумниської сільської ради № 503 від 23.12.2015 року, відповідач зарекомендувала себе з негативної сторони, погано виконує батьківські обов'язки, часто на тривалий термін залишає дітей без нагляду, періодично зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, байдуже ставиться до здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку дітей. З актів обстеження житлово-побутових умов від 02.03.2011 року, 24.07.2012 року, 21.02.2013 року, 23.12.2015 року вбачається доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, оскільки санітарний стан житлового будинку в с. Чучмани Буського району незадовільний. Діти частково забезпечені продуктами харчування, одягом, взуттям, засобами особистої гігієни. [PERSON] ніде не працює, зловживає алкоголем, на тривалий час залишає дітей вдома без нагляджу, на зауваження членів виконкому Гумниської сільської ради не реагує. Одночасно з позбавленням батьківських прав, згідно ст. 166 СК України, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок не припиняється у зв'язку з відібранням дитини у батьків, позбавленням останніх батьківських прав щодо дитини, перебуванням дитини у державному або комунальному заклад охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі. Згідно ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріальну контору за місцем знаходження майна та житла. Судом встановлено, що відповідач не виконує свої обов'язки по батьківському піклуванню, зловживає спиртними напоями, не піклується про здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток дітей, що є підставою позбавити її батьківських прав та стягувати аліменти на дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів їх заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved