Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Представник Навчально-виховного комплексу «Міжнародний ліцей міжрегіональної академії управління персоналом» звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за контрактом про надання освітніх послуг. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 04.04.2019 р. між Навчально-виховного комплексу «Міжнародний ліцей міжрегіональної академії управління персоналом» та [PERSON] було укладено контракт №797 про надання освітніх послуг у сфері освіти. Предметом контракту є платне навчання та виховання дитини відповідача - [PERSON] у 1 класі за деною формою навчання в режимі «школи повного дня». Згідно п.п. 2.3, 3.3 та 3.6 Контракту Відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за навчання, що становить 12 500 грн за кожен місяць навчання. У березні 2020 р. [PERSON] була надана знижка у розмірі 1200 грн від вартості навчання за вказаний період. Також, у період з квітня по травень 2020 р. відповідачу була надана знижка в розмірі 6500 грн. Протягом всього періоду навчання з 01.09.2019 р. по 30.05.2020 р. [PERSON] повина була сплатити за контрактом на рахунок позивачасуму в розмірі 108 300, 00 грн. Відповідач порушив свої зобов`язання за контрактом оплативши навчання з порушенням строків та лише частково, а саме: 97 500, 00 грн. Оплата за травень 2020 р. взагалі не була здійснена. На підставі ст. 625 ЦПК України, Позивач розрахував суму боргу з врахуванням індексу інфляції, яка складає 92.66 грн та 3% річних - 76, 33 грн. Посилаючись на викладені обставини справи, представник позивача просить суд позов задовольнити та стягнути суму заборгованості в розмірі 10 968, 99 грн та судові витрати в сумі 2102,00 грн. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22.09.2020 відкрито провадження в справі. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити заявлені вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала та про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, адже існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Вивчивши матеріали справи, додані заяви, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що 04.04.2019 року Навчально-виховного комплексу «Міжнародний ліцей міжрегіональної академії управління персоналом» та [PERSON] , уклали Контракт № 797 про надання освітніх послуг у сфері освіти. Згідно п. 1 Контракту Навчально-виховний комплекс «Міжнародний ліцей міжрегіональної академії управління персоналом» (далі - Ліцей) бере на себе зобов`язання здійснювати у 2019 - 2020 навчальному році платне навчання та виховання дитини [PERSON] . Пунктом 2 Договору визначені права та обов`язки сторін. У відповідності до п.п.2.3.2 Контракту - батьки - [PERSON] , зобов`язується своєчасно вносити кошти за навчання. Згідно п.п.2.2.2 Контракту - Ліцей має право відрахувати учня у випадках, передбачених Статутом НВК «Міжнародний ліцей МАУП» та п.6.1 контракту. Пунктом 3 Контракту передбачено порядок розрахунків. Відповідно до п.п.3.3 Контракту - вартість навчання за один місяць становить 12 500 грн.. Згідно п.п.3.1., 3.2. Контракту - термін навчання становить 9 міс, а навчання триває з 01.09.2019 р. по 31.05.2020 р. Згідно п.п.3.10. Контракту - оплата першого періоду навчання здійснюється до 15 серпня 2019 р. Згідно п.п.3.11. Контракту - за наступний період навчання батьки вносять оплату до 10 числа наступного після оплаченого періоду місяця. Пунктом 5 Контракту передбачено термін дії договору та припинення договору. Згідно п.п.5.1. Контракту - термін дії контракту встановлюється з моменту його підписання Сторонами до 31.05.2020 р. Пунктом 6 Контракту визначено умови розірвання контракту. Відповідно до п.п.6.1.1 Контракту - ліцей має право розірвати контракт у випадках несплати за навчання у встановленні терміни. Відповідач свої зобов`язання за Контрактом не виконала повністю, плату за освітні послуги внесла лише частково. Тож борг відповідача становить 10 968,99 грн., У зв`язку з неналежним виконанням умов вищевказаного Контракту, виникла заборгованість відповідача перед позивачем, яка складається з: -10 800 грн. - сума основного боргу; -76,33 грн. - 3% річних; -92,66 грн. -інфляційні нарахування. Правильність наданих Позивачем розрахунків заборгованості підтверджується умовами Контракту про надання освітніх послуг у сфері освіти. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування наявності заборгованості суду надано не було. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилами ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Крім того згідно ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. У справі встановлено, що відповідач договірні зобов`язання не виконала, а тому за вимогою Позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь суму заборгованості з урахуванням прострочення зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить з основної суми заборгованості в розмірі 10800 грн., суми інфляційних витрат 92,66 грн., 3 % річних 76,33, а всього 10 968,99 грн. Розрахунок заборгованості є обґрунтованим, підтверджується вищевказаними письмовими доказами та сумніву у суду не викликає. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком інфляційних нарахувань, оскільки вони здійснені відповідно вимог законодавства. Суд стягує вказані суми виходячи з вимог позивача та наданих ним розрахунків. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене права позивача, яке підлягає захисту, а позов задоволенню. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановивши з наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, суд вважає достовірно встановленим існування обов`язку Відповідача повернути позивачу кошти відповідно до умов укладеного між ними Договору № 797 про надання освітніх послуг у сфері освіти від 04.04.2019 року, а порушене право Позивача внаслідок невиконання Відповідачем даного обов`язку таким, що підлягає захисту. У відповідності до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача, судові витрати у справі, які складаються із сплаченої суми судового збору у розмірі 2 102,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved