Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» (надалі - Банк) Духота І.В. звернувся в суд з вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-28655-010413 (надалі - Договір). Посилався на те, що 01.04.2013 року ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТзОВ «Комерційний банк «Дельта» та відповідач уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-28655-010413, згідно з п.п.2.1;2.2;2.5 частини 1 кредитного договору Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п.2.3 частини 3 вказаного Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. Згідно п.1 частини 3 Договору, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п.2.1. Частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважається дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п.2.4. Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п.2.5. Частини 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач взяті на себе, згідно вказаного вище Договору зобов'язання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши останньому ліміт Кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 24.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого станом на 24.07.2014 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 13 039,05 грн., яка складається з: 7 696,78 грн. - тіло кредиту, 1 169,19 грн. - прострочене тіло кредиту, 1 032,45 грн. - заборгованість за відсотками, 3 140,63 грн. - заборгованість за комісіями. Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за Кредитною лінією на загальну суму 13 039,05 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві зазначено прохання про проведення судового розгляду без присутності представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.04.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], згідно заяви №002-28655-010413 уклали кредитний договір на відкриття поточного рахунку та на обслуговування платіжної картки, відповідно до якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті - гривні та надав останньому платіжну картку з лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн., а також Пін-код до карти. Вказаний вище кредит відповідачу було надано строком на 364 календарних дні. Невід'ємною частиною Договору є Правила надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 18.07.2012р., протокол №392 та Тарифи на обслуговування платіжних карток (Тарифний пакет «Новий Класичний Старт»), які затверджені рішенням Тарифного комітету АТ «Дельта Банк», протокол №510 від 09.10.2012р. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.2 ст.638 ЦК України, згідно якої договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. А також ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач взяті на себе, згідно Договору зобов'язання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши останньому ліміт Кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 24.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого станом на 24.07.2014 року згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем за ним створилася заборгованість на загальну суму 13 039,05 грн., яка складається з: 7 696,78 грн. - тіло кредиту, 1 169,19 грн. - прострочене тіло кредиту, 1 032,45 грн. - заборгованість за відсотками, 3 140,63 грн. - заборгованість за комісіями. На день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині погашення заборгованості по кредитному договору. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст.1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі зі стягненням з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивача понесених ним та документально підтверджених витрат по оплаті судового збору. На підставі ст.ст.11, 509, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 638, 642, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved