Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер чоловік позивача та батько відповідача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом на залишену спадщину, яку вона вчасно прийняла, однак через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане домоволодіння не може його оформити. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду клопотання, в якому просить розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з?явилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача та батько відповідача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом на залишену спадщину, яку вона вчасно прийняла, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Радковицької сільської ради Городоцького району Хмельницької області №164 від 20.02.2018 року. Через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане домоволодіння позивач не може його оформити в нотаріальному порядку. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.11.2018 року, що міститься в матеріалах справи. Право позивача на спадкове майно підтверджується її паспортом громадянина України серії [NUMBER]; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.02.2017 року (видане повторно), згідно якого [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.09.1973 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]»; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02.06.1976 року, в якому її батьком записаний [PERSON]; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.07.1910 року (видане повторно) між [PERSON] та [PERSON], прізвище якої після реєстрації шлюбу «[PERSON]»; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] де вказано, що він помер [INFO] року; довідкою КП «Городоцьке БТІ» №162 від 21.03.2018 року; довідками та витягом з погосподарської книги №7 на 1991-1995 роки Радковицької сільської ради Городоцького району Хмельницької області №136 та №02-19/137 від 13.02.2017 року, де вказано, що домоволодіння по [ADDRESS] належало [PERSON], який був головою вказаного двору, та разом із ним в даному будинку проживали його дружина [PERSON] та донька [PERSON], звітом технічного стану домоволодіння по [ADDRESS], де вказано, що зазначений будинок побудовано у 1965 році і станом на 18.03.2018 року він знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №54049902 від 13.11.2018 року, яка свідчить про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми цивільного законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини, а саме Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він визнається таким, що прийняв спадщину. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, яка позовні вимоги визнала у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме - 1197,68 грн.

Outcome: approved