Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Представник Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на виконання рішення Дніпропетровської міської ради за № 53/28 від 14.11.2012 року «Про внесення змін до рішення Дніпропетровської міської ради від 30.05.2012 року за № 35/24 на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради було передано гуртожиток, що розташований по [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. В означеному гуртожитку по [ADDRESS] в м. Дніпропетровську з 23.12.2008 року був зареєстрований та проживав [PERSON] (далі - Відповідач), займаючи ліжко - місце в кімнаті № [NUMBER]. 25.06.2014 року за результатами перевірки підстав для проживання комісією Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради за участю свідків та мешканця вищевказаної кімнати [PERSON], що мешкає там без реєстрації з 06.09.2013 року встановлено факт не проживання відповідача, та відсутність його особистих речей за адресою: 49000, м. Дніпропетровськ, [ADDRESS] про що складено відповідний акт. З факту, що відповідач фактично не проживає за вищевказаною адресою, а мешкає за іншою адресою, можна зробити висновок, що [PERSON] не потребує надання житлового приміщення або поліпшення умов, і не відповідає вимогам ст.31 ЖК, та може бути визнаний там, що втратив право користування житловим приміщеним. У зв'язку з чим, представник позивача змушений звернутися до суду та просити суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] В судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, представник позивача не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.25). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 11, 21) та поштове відправлення яке повернулось до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 15), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання також не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду письмову заяву в якій просять розглянути справу у їх відсутності (а.с.16). У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом також встановлено, що відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради за № 53/28 від 14.11.2012 року «Про внесення змін до рішення Дніпропетровської міської ради від 30.05.2012 року за № 35/24 «Про припинення як юридичної особи Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради та рішенням міської ради від 02.03.2011 року за №16/9, від 25.10.2012 року за № 27/20, від 24.02.2010 року за №35/55 стосовно організації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та балансоутримання житлового фонду» на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради було прийнято гуртожиток, що розташований по [ADDRESS] в м. Дніпропетровську (а.с.3-5). Згідно зі ст. ст. 127, 128, 129 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Матеріалами даної цивільної справи підтверджено, що 23.12.2008 року був зареєстрований та проживав [PERSON], займаючи ліжко - місце в кімнаті № [NUMBER] (а.с.6). Постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208 затверджене Примірне положення про гуртожитки, яким відповідно до ст. 131 ЖК України визначається порядок користування останніми, передбачає, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (п.13 Примірного положення). Разом з тим, а також відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України та з урахуванням подібності за змістом правовідносин саме щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст. 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася в установленому законодавством порядку жила площа (за відсутності підстав для виселення). Як вбачається із матеріалів справи, станом на 25 червня 2014 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в м. Дніпропетровську не проживає з вересня 2013 року, що підтверджується Актом від 25.06.2014 року, складеним комісією Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради (а.с.7). Отже, з урахуванням вказаних вимог матеріального закону та доведеності відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання більше 6 місяців без поважних причин суд вважає позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування гуртожитком у відповідності до вимог ст. 71 ЖК України. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з Відповідача - [PERSON] слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved