Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором. На підставу своїх вимог спирається на те, що 16 лютого 2015 року Управління Державної служби охорони при ГУМВС України м. Києві, правонаступником якого є Управління поліції охорони в м. Києві [PERSON], та Вінницьке вище професійне училище Департаменту Державної служби охорони при МВС України уклали договір № 96 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони. Відповідно до договору позивач прийняв на себе зобов'язання перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО при ГУМВС України в м. Києві, а відповідач оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України в м. Києві 17 червня 2015 року і відпрацювати 3 (три) роки. Пунктом 2.4. договору передбачено, що при неприбутті за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до умов укладеного договору, відрахуванні з навчання за негативними мотивами, звільнення за власним бажанням чи переводі до інших підрозділів за межі УДСО міста Києва до закінчення визначеного договором строку в установленому порядку компенсувати всі витрати, що здійснив підрозділ у зв'язку з виплатою грошового утримання за час навчання, проведення навчання та утримання кандидата в навчальному закладі. Всупереч вимогам договору сержант поліції Оболонського районного відділу [PERSON], з 20 грудня 2016 року був переведений до Головного управління Національної поліції в Черкаській області. 15 грудня 2016 року видано наказ № 390 о/с, яким сержанта поліції [PERSON], було переведено до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, звільнивши його з посади поліцейського Оболонського районного відділу Управління поліції охорони в м. Києві з 20.12.2016, у зв'язку з чим представник позивача вимушений звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву згідно якої позов підтримав та просив справу слухати без його участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 16 лютого 2015 року Управління Державної служби охорони при ГУМВС України м. Києві, правонаступником якого є Управління поліції охорони в м. Києві, [PERSON], та Вінницьке вище професійне училище Департаменту Державної служби охорони при МВС України уклали договір № 96 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони. Відповідно до договору позивач прийняв на себе зобов'язання перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО при ГУМВС України в м. Києві, а відповідач оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України в м. Києві 17 червня 2015 року і відпрацювати 3 (три) роки. Пунктом 2.4. договору передбачено, що при неприбутті за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до умов укладеного договору, відрахуванні з навчання за негативними мотивами, звільнення за власним бажанням чи переводі до інших підрозділів за межі УДСО міста Києва до закінчення визначеного договором строку в установленому порядку компенсувати всі витрати, що здійснив підрозділ у зв'язку з виплатою грошового утримання за час навчання, проведення навчання та утримання кандидата в навчальному закладі. Всупереч вимогам договору сержант поліції Оболонського районного відділу [PERSON], з 20 грудня 2016 року був переведений до Головного управління Національної поліції в Черкаській області. 15 грудня 2016 року видано наказ № 390 о/с, яким сержанта поліції [PERSON], було переведено до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, звільнивши його з посади поліцейського Оболонського районного відділу Управління поліції охорони в м. Києві з 20.12.2016. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов?язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 року № 77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання. Відповідно до бухгалтерської довідки № 32 від 10.04.2018 року (а.с 4) та згідно договору №96 від 16.02.2015 року (а.с. 3), кандидат на службу в органах внутрішніх справ України, [PERSON], проходив навчання в Вінницькому вищому професійному училищі ДДСО при МВС України. Загальна сума витрачена на навчання для здобуття кваліфікації «охоронець» становить 14020,69 грн., з них в грудні 2016 року виплачено 2000 грн., тому сума до відшкодування становить 12020,69 грн., враховуючи вищенаведене позовну заяву слід задовольнити. Судові витрати згідно вимог ст. 141 ЦПК України покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved