Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд визнати за позивачем по справі право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим № 6325783501:03:000:0165 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану за адресою: вулиця Степова, 16а, село Великі Хутора Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], померлого 29 вересня 2015 року, а також визнати за позивачем по справі право забудовника, як таке, що входить до складу спадщини, на житловий будинок з надвірними будівлями за вищезазначеною адресою. В обґрунтування позову вказує, що 29 вересня 2015 року помер син позивача по справі [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, а також житловий будинок № 16«А» в селі Великі Хутори Шевченківського району Харківської області. Заповіту [PERSON] не залишив, вона є єдиною спадкоємицею після смерті сина. Позивач по справі частково оформила спадщину після смерті сина, зокрема отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 5,4029 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великохутірської сільської ради та майновий пай. При зверненні позивача до Шевченківської державної нотаріальної контори з метою оформлення всієї спадщини, останній було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, у звязку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів. У звязку з вищезазначеним, позивач змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача по справі за довіреністю (а.с.26) у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON], залучена до участі в справі в якості відповідача за ухвалою суду, так як на час смерті спадкодавця вмісті з ним проживала і має трьох дітей, батьком яких записаний спадкодавець, заперечувала проти позову, а саме визнання права забудовника і власності на земельну ділянку в цілому за матірю спадкодавця. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню лише частково з наступних підстав. Згідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязанні зі спадкуванням. Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 415979 від 18.04.1974 року, копія якого міститься в матеріалах справи, позивач по справі [PERSON] являється рідною матірю [PERSON] (а.с.9). 29 вересня 2015 року помер син позивача по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 514983 від 02.10.2015 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, а також житловий будинок № 16«А» в селі Великі Хутори Шевченківського району Харківської області, який не введений в експлуатацію. Заповіту [PERSON] не залишив. Позивач по справі частково оформила спадщину після смерті сина, зокрема отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 5,4029 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великохутірської сільської ради та майновий пай (а.с.22,23). Згідно рішення ХУІІІ сесії ХХІ скликання Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 17.06.1994 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для ведення житлового будівництва в селі Великі Хутори Шевченківського району Харківської області (а.с.16). На підставі вищезазначеного рішення [PERSON] в 1997 році побудував житловий будинок по вулиці Степовій, 16«А» в селі [PERSON], проте не встиг ввести його в експлуатацію. [PERSON] було виготовлено технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку по вулиці Степовій, 16«А» в селі [PERSON], а також отримано витяг з Державного земельного кадастру 22 вересня 2015 року (а.с.17-21), але право на земельну ділянку не зареєстрував, оскільки помер. При зверненні позивача до Шевченківської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, останній було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, у звязку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджується листом Шевченківської державної нотаріальної контори № 120/01-16 від 07.04.2017 року в матеріалах справи (а.с.25). Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до державної нотаріальної контори щодо наявності заповіту та заведених спадкових справ після смерті [PERSON], померлого 29 вересня 2015 року (а.с.31). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо [PERSON], померлого 29 вересня 2015 року, після смерті останнього Шевченківською держнотконторою 11 березня 2016 року було заведено спадкову справу № 34/2016. Спадкоємицею, яка прийняла спадщину після нього була лише [PERSON] (позивач по справі) (а.с.38-41). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач фактично прийняла спадщину після смерті свого сина, вступивши в право володіння та користування спадковим майном. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто позивач по справі на законних підставах вважається спадкоємцем першої черги. Згідно довідки Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 142 від 02.06.2017 року, спадкодавець [PERSON] на момент своєї смерті проживав разом із [PERSON], [INFO] (співмешканкою). Разом з спадкодавцем і його співмешканкою проживали їх діти син [PERSON] [INFO], донька - [PERSON] [INFO], син [PERSON] 2015 року, батьком яких являвся померлий [PERSON], а матірю відповідачка по справі співмешканка померлого [PERSON], довідка Василенківської сільради (а.с.42). Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. 2 - ч. 4 ст. 1273 цього Кодексу. Отже, прийняти всю спадщину після смерті свого сина позивач по справі не має права, оскільки існують інші спадкоємці 1-ї черги , троє неповнолітніх дітей померлого [PERSON], а тому суд вважає належним задовольнити позовні вимоги позивача частково.

Outcome: partial