Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Представник позивача - адвокат Пономаренко Н.М. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на нерухоме майно. На виконання ухвал суду від 11 серпня 2020 року та 26 серпня 2020 року якими позовну заяву залишено без руху, [PERSON] уточнила позовні вимоги. Просить суд визнати договір купівлі-продажу укладений 10 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] у відношенні квартири [ADDRESS] та відповідні службові будівлі, дійсним з моменту його укладання.Просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру та службові будівлі. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що [PERSON] був єдиним власником квартири за адресою: [ADDRESS] та службових приміщень. [PERSON] видав довіреність [PERSON] , згідно якої надав їй право, діючи від імені довірителя бути його представником в різних установах та організаціях з питань управління та розпорядження вищенаведеним майном довірителя, в тому числі з правом розпорядження майном, купувати, продавати за ціну та на умовах за її розсудом. Між відповідачем, яка діяла в інтересах [PERSON] , та нею було укладено письмовий договір купівлі-продажу квартири. Вона віддала відповідачу 50000 гривень 00 копійок в якості оплати за продану квартиру та службові будівлі. Відповідно до умов договору Ссторони мали укласти нотаріальний договір купівлі - продажу квартири та службових будівель в строк до 01.06.2017 року. Однак [PERSON] помер [INFO] . У зв`язку із смертю [PERSON] , [PERSON] ухиляється від укладення договору купівлі-продажу в нотаріальній формі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в засіданні участі не брали, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, на підставі доказів наявних в матеріалах справи, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні участі не брала, надала заяву про розгляд справи без її участі та, як вбачається зі змісту заяви, визнала позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа [PERSON] участі в засіданні не брав, надав суду копію нотаріально завіреної заяви про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Сватівської міської радиучасті в засіданні не брав, надав заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з цим суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. [PERSON] , [INFO] , був власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та службових приміщень на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.05.1995 року Дистанцією цивільних споруд м. Попасна на підставі розпорядження № 55 від 10.05.1995 року та зареєстрованого Сватівським РБТІ, номер запису 753 в книзі № 6 (а.с. 9) та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2011 року посвідченого Державним нотаріусом Власовим О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 19, спадкова справа № 10 (а.с. 10). [PERSON] за життя видав довіреність [PERSON] згідно якої надав право діяти від імені довірителя, бути його представником в різних установах та організаціях з питань управління та розпорядження вищенаведеним майном довірителя, в тому числі з правом розпорядження майном, купувати, продавати за ціну та на умовах за її розсудом (а.с. 33). Між [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , та [PERSON] було укладено письмовий договір купівлі продажу квартири та службових будівель, який нотаріально ними не був завірений (а.с. 39). На виконання умов договору [PERSON] віддала [PERSON] 50000 гривень в якості оплати за продану квартиру та службові будівлі. Факт отримання [PERSON] коштів за квартиру підтверджено розпискою від 10.10.2016 р. (а.с.38). Відповідно до п.10 Договору Сторони мали укласти нотаріальний договір купівлі - продажу квартири та службових будівель в строк до 01.06.2017 року. Однак [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим на території Російської Федерації (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , є сином померлого [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16 грудня 1962 року (а.с. 16). [PERSON] не проживає на території України та не претендує на спадкове майно, оскільки обізнаний про те, що батько продав квартиру та іншого майна у батька не було, про що зазначив у своїй заяви (а.с. 37). Згідно листа та інформаційних довідок Першої Сватівської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася та спадкоємці для оформлення спадщини до нотаріуса не зверталися. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистомсвого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до частин 1, 4 статті 203 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч. 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 657 ЦК України (в редакції від 01.01.2013 року) договір купівлі- продажу земельної ділянки єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною 2 статті 220 ЦК України вказано, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, судом встановлено, що 10 жовтня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу квартири зі службовим приміщеннями, належними [PERSON] на праві приватної власності за обумовлену грошову суму, при цьому [PERSON] надала [PERSON] доступ до житла, отримавши грошові кошти, що підтверджено матеріалами справи. При цьому, суд враховує визнання стороною відповідача зазначеного цивільного позову. Тому, оскільки визнання стороною відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи їх інтереси, так і інших осіб, суд приходить до висновку, що обставини, викладені [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на нерухоме майно, підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 16, 220, 391, 392, 655, 657 ЦК України,

Outcome: approved