Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Представник ПАТ «ІМЕКСБАНК» [PERSON], яка діє на підставі довіреності №120615, виданої 12.06.2015 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» [PERSON] (а.с. 15), звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №835 від 17.09.2008 року в сумі 1193742,95 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом 0,00 дол. США, прострочена заборгованість за кредитом 18700,00 дол. США (екв. в нац. валюті 412637,44 грн.); поточна заборгованість за процентами 1854,30 дол. США (екв. в нац. валюті 40917,30 грн.); прострочена заборгованість за процентами 15120,57 дол. США (екв. в нац. валюті 333653,12 грн.); пеня, що нарахована за порушення строку повернення кредиту та процентів (за період з 17.09.2008 року по 20.08.2015 року) 406535,09 грн., обґрунтовуючи позов тим, що відповідач порушив договірні зобовязання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, а також виконання інших зобовязань у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності №02112015/2, виданої 02.11.2015 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» [PERSON] (а.с. 197), у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 238). Представник позивача надіслала 24.02.2016 року до суду телефонограму та заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ «ІМЕКСБАНК», позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 241, 245). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 237, 239), про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 18.11.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], реєстровий номер 2199 (а.с. 86), у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.236, 240, 242, 244). Представник відповідача подав 24.02.2016 року до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в частині основної суми боргу, а також пені, нарахованої протягом року до дати звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором визнає. У решті заявлених позовних вимог просить суд відмовити з мотивів і підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву та доповненнях до заперечень. Також, просить суд зменшити розмір заявлених позовних вимог в частині нарахованої пені за рік до суми 25500,74 грн. з урахуванням наданих обґрунтувань і доказів (а.с. 242). 09.02.2016 року під час судового розгляду уточнено особу відповідача. Під час судового розгляду 09.02.2016 року представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що 17.09.2008 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та відповідачем укладено кредитний договір №835, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 36000 дол. США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00 % на рік з кінцевим терміном погашення 16.09.2013 року. Кредит надавався відповідачу на придбання житла. Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, пені. [PERSON] за договором своїх зобовязань не виконав, а тому станом на 20.08.2015 року має заборгованість на загальну суму 1193742,95 грн. Представник відповідача під час судового розгляду підтвердив, що відповідач 17.09.2008 року уклав з ПАТ «ІМЕКСБАНК» кредитний договір №835, відповідно до якого отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 36000 (тридцять шість тисяч) доларів США, зі сплатою 17,00 % річних, порядком погашення суми основної заборгованості, згідно із графіком, визначеним в п. 1.1.1. договору. Також 17.09.2008 року між [PERSON] і банком (позивачем) було укладено Іпотечний договір №835. Представник відповідача просив застосувати до позовних вимог у частині стягнення неустойки строк позовної давності, та зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню за період з 28.08.2014 року по 27.08.2015 року до 25500,74 грн. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 17.09.2008 року ПАТ «ІМЕКСБАНК» (далі кредитор) та [PERSON] (далі - позичальник) уклали кредитний договір №835 (далі - договір), відповідно до якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 36000,00 доларів США (далі - кредит) зі сплатою 17% річних (далі - відсоткова ставка), та з визначеним порядком погашення суми основної заборгованості (основна сума заборгованості погашається по 25-е включно число кожного місяця), відповідно до п.1.1.1. договору та Додатку №1 до договору, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості по кредиту 16 вересня 2013 року на умовах визначених договором. Кредит надавався позичальнику на придбання житла. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор уклав з позичальником договір іпотеки, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку нерухоме майно: квартира номер двадцять шість, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. майдан Соборний, 10а (а.с. 5-9, 134-138). Видача кредиту проводилась шляхом надання готівкових коштів з позичкового рахунку позичальника №22339002820002 в філії АКБ «ІМЕКСБАНК» у м. Полтаві на придбання житла, що підтверджується заявою на видачу готівки №200/2 від 17.09.2008 року (а.с. 154). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.4., п. 2.4.1. договору, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється щоденно за методом «факт/360» виходячи з розрахунку - 360 днів у році, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, у валюті в якій наданий кредит. Сплата відсотків здійснюється у валюті, в якій наданий кредит, щомісячно, по 25-е включно число місяця, починаючи з вересня 2008 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. У випадку порушення позичальником, встановленого пунктом 1.1.1 цього договору, терміну погашення виконання зобовязань за кредитом, така несплачена заборгованість вважається простроченою та позичальник надалі сплачує кредитору відсотки із розрахунку 17,00% (сімнадцять) відсотків річних від суми кредиту, з моменту виникнення і до погашення простроченої заборгованості. Порядок нарахування та сплати відсотків встановлюється згідно п.2.4., 2.4.1. цього договору (п. 2.4.2. договору). Згідно з п. 3.3.7. договору, позивач зобовязаний повернути в повному обсязі кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін визначений п.1.1.1 цього договору. Пунктом 4.3. договору передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом кредитор має право нарахувати позичальнику пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, за кожен день прострочення платежу. Крім того, у випадку не виконання позичальником зобовязань, визначених п.п. 3.3.1-3.3.23 договору, протягом більше пяти днів, кредитор має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги кредитору. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги кредитору (розділ 4 Відповідальність сторін п. 4.7. Договору) (а.с. 5-9). Позивач повідомляв відповідача про порушення умов договору та необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копію претензії №48 від 22.01.2015 року (а.с. 11). Станом на 20.08.2015 року заборгованість відповідача перед ПАТ «ІМЕКСБАНК» по укладеному кредитному договору становить 1193742,95 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом 0,00 дол. США, прострочена заборгованість за кредитом 18700,00 дол. США (екв. в нац. валюті 412637,44 грн.); поточна заборгованість за відсотками 1854,30 дол. США (екв. в нац. валюті 40917,30 грн.); прострочена заборгованість за відсотками 15120,57 дол. США (екв. в нац. валюті 333653,12 грн.); пеня, що нарахована за порушення строку повернення кредиту та процентів (за період з 17.09.2008 року по 20.08.2015 року) 406535,09 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні і визнається сторонами, відповідач у січні 2015 року здійснив останній платіж в розмірі 459,16 дол. США (екв. в нац. валюті 7304,60 грн.) по погашенню заборгованості за кредитним договором, що також підтверджено наданим представником позивача випискою про операції за період за рахунком №22383101984001 [PERSON] за період з 24.09.12 по 20.08.15 (а.с. 193а, 194). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Представником відповідача заявлено клопотання про застосування позовної давності в частині стягнення неустойки, у звязку з її спливом. Частина 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач порушив умови договору, укладеного між ним та ПАТ «ІМЕКСБАНК», і має прострочену заборгованість у розмірі 1193742,95 грн. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати пені в розмірі 406535,09 грн. нарахована ПАТ «ІМЕКСБАНК» за період з 17.09.2008 року по 20.08.2015 року. Представник відповідача заявив письмову заяву про застосування позовної давності в частині стягнення неустойки, а тому суд виходить із спеціальних строків позовної давності, й вважає, що в частині позовної вимоги про стягнення пені з відповідача до 28.08.2014 року повинно бути відмовлено, у звязку зі спливом строку позовної давності. Заборгованість по пені за період з 28.08.2014 року по 20.08.2015 року становить 286062,10 грн. (а.с. 160-191). Крім того, представник відповідача просить суд зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню в межах спеціального строку позовної давності до 25500,74 грн., обґрунтовуючи, тим що відповідач потрапив у скрутне матеріальне становище, повністю втратив роботу, та, внаслідок отриманих у ДТП травм та перенесених оперативних втручань, має стан здоровя, що потребує постійного звернення до лікарів, що також стало підставою втрати працездатності. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] заперечила проти застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що пеня нараховувалася з моменту виникнення заборгованості за кредитним договором. Щодо клопотання про зменшення розміру пені представник позивача покладається на розсуд суду та зауважила, що відповідач, у звязку з отриманими у ДТП травмами, не має інвалідності, на диспансерному обліку у лікаря не перебуває. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру пені, суд оцінив співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій із розміром збитків позивача, встановив відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, оскільки заборгованість за кредитним договором щодо основного боргу та відсотків стягується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ, також суд враховує скрутне матеріальне становище [PERSON], який не працює, що підтверджується довідками виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області №847 від 09.02.2016 року, Котелевського районного центру зайнятості №114 від 09.02.2016 року, Управління праці та соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації №9 від 09.02.2016 року (а.с. 217-219). Копії медичних документів про стан здоровя відповідача судом не можуть бути взяті до уваги, як обставини, які мають істотне значення, так як вони належним чином не засвідчені (а.с. 220-228). З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 100000,00 грн. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06.11.2013 року у справі № 6-116 цс 13, у постанові від 19.11.2014 року у справі № 6-160 цс 14, та у постанові від 03.09.2014 року у справі N 6-100 цс 14, які відповідно до приписів ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязкові для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Частиною 6 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Постановою НБУ №330 від 21.05.2015 р. було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» з 27.05.2015 року (а.с.13). Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі ФГВФО) №105 від 27.05.2015 р., відповідно до п.2 ч.5 ст.12 та ч.4 ст.44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з планом врегулювання АТ «ІМЕКСБАНК», затвердженого рішенням ФГВФО від 26.03.2015 року №075/15, на підставі постанови Правління НБУ від 21.05.2015 року №330, вирішено розпочати процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання з 27.05.2015 року, та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» - [PERSON] (а.с.14). При зверненні до суду з позовом представник ПАТ «ІМЕКСБАНК» не сплачував судовий збір, оскільки відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на дату подання позову), від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на дату подання позову) ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial