Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [INFO] [PERSON] право власності на: житловий будинок (загальною площею 68,00 кв.м., житловою площею 41,20 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] та належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 01.07.2004; земельну ділянку площею 0,4725 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] та належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 01.07.2004.\~\~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по причині відсутності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок та через відсутність витягу з Державного земельного кадастру на спадкові земельні ділянки нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Ухвалою від 24.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 28.05.2019 підготовче провадження закінчено та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не звились, останній направив заяву про розгляд справи без їх участі проти винесення заочного рішення у відсутності відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позов не направляла. Отже, на час розгляду справи в суді одночасно існують такі обставини: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За правилами ч.1 ст. 280 ЦПК України вказані умови є необхідними та достатніми для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на: житловий будинок [ADDRESS] ( [ADDRESS] . [ADDRESS] , житловою площею [ADDRESS] із господарськими будівлями і спорудами, які [ADDRESS] [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,4725 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] .\~\~ Згідно заповіту (дублікат) від 03.10.2012, посвідченого секретарем виконавчого комітету Горбанівської сільської ради (реєстр № 41), [PERSON] заповіла відповідачу [PERSON] земельну ділянку (пай) площею 4,2687 га в [ADDRESS] району, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] , виданого розпорядженням Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації № 2 від 16.01.2004. Все інше майно (рухоме та нерухоме), де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати спадкодавцю на день смерті і на що за законом вона матиме право [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] (а.с.17). Позивач [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця, та як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину належним чином відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, подавши нотаріусу відповідну заяву протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, що підтверджується її заявою про прийняття № 768 від 06.06.2018 (звор.стор.а.с.66). [PERSON] (відповідач по справі), яка є онукою спадкодавця, та як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, що підтверджується її заявою про прийняття № 767 від 06.06.2018 (а.с.66). Спадкоємцем за законом першої черги є син спадкодавця [PERSON] [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини за законом, що підтверджується його заявою про відмову від прийняття спадщини від 07.06.2018 (реєстр № 930) (а.с.16,73). Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, ні тих, які мають право на обов`язкову частку, немає. 04 квітня 2019 року державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області своїми постановами відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та через відсутність витягу з Державного земельного кадастру на земельні ділянки. Факт володіння померлою [PERSON] вищезазначеним житловим будинком 1965 року побудови позивач підтверджується витягом з погосподарської книги № 7 на 1967 1969 роки Горбанівської сільської ради на житловий будинок [ADDRESS] ; витягом з погосподарської книги № 5 на 2016 2020 роки довідкою БТІ № 325 від 20.02.2019 про зміну площі будинку по [ADDRESS] ; висновком про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] ; ксерокопією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, ксерокопією плану, експлікацією та характеристикою приміщень до нього; звітом про оцінку майна від 26.03.2019. Крім цього, на підтвердження права власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і на земельну ділянку площею 0,4725 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] позивач надала ксерокопію Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 01.07.2004 на ім`я [PERSON] ; ксерокопію Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 01.07.2004 на ім`я [PERSON] ; довідку Відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 97/10-0.33-192/174-19 від 12.02.2019; довідку Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 91 від 28.05.2019. Право позивача на спадкування за заповітом підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] , виданого 26.03.2018 Виконавчим комітетом Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; копією заповіту (дублікат) від 03.10.2012, посвідченого секретарем виконавчого комітету Горбанівської сільської ради (реєстр № 41); ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.04.1962 на ім`я [PERSON] ; ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 15.08.1982 між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] ; копією паспорта; матеріалами спадкової справи № 182 за 2018 рік відносно померлої [PERSON] . Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріали спадкової справи є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує положення глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, якими врегульовані питання спадкування, а також загальні та спеціальні норми законодавства про право власності. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України та п.10 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців\~житлового будинку,\~інших будівель\~та споруд\~переходить право\~власності або\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В розумінні положень ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. В досліджуваній ситуації виникнення права власності на житловий будинок 1965 року побудови не залежить від державної реєстрації цього права, оскільки права спадкодавця, як власника зазначеного нерухомого майна виникли на підставі законодавства, що діяло раніше. Державна реєстрація такого майна за новими правилами лише підтверджує (закріплює) право власності на нього. Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу VII «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр №3613-VI від 07 липня 2011 року» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачою державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними». В досліджуваній\~ситуації виникнення\~права власності\~на земельні\~ділянки у\~ [PERSON] не залежало від державної реєстрації цього права в Державному земельному кадастрі, оскільки її права, як власника зазначеного нерухомого майна виникли на підставі законодавства, що діяло раніше та посвідчувались Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 01.07.2004, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 755, та Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 01.07.2004, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 756. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що невнесення спадкодавцем [PERSON] до державного земельного кадастру земельних ділянок, набутої у 2004 році, не позбавляє її спадкоємців прав на таке майно та оформлення його за собою у відповідності до вимог діючого законодавства. Встановивши, що спадкове майно, яке є предметом даного позову, на момент смерті належало спадкодавцю на праві власності; позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері; інших спадкоємців-претендентів на спадщину немає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved