Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що банк видав [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, на підставі укладеного між ними 05 липня 2011 р. договору без номеру, який складається з підписаної позичальником Заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною картою та Тарифів банку. У звязку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобовязань по поверненню кредиту, станом на 31 жовтня 2015 р. утворилася заборгованість в сумі 11282,37 грн., яку банк просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. Відповідач [PERSON] в ході судового засідання 18 лютого 2016 року пояснив, що знімав кошти з кредитної картки всього на суму 2500 грн., заборгованість повертав, але квитанцій не зберіг. В судове засідання, призначене на 11 березня 2016 року, не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не пояснив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Справа розглянута за відсутності сторін та їх представників, без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. 05 липня 2011 р. між кредитодавцем Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк), та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів, на виконання якого Банк оформив на імя [PERSON] платіжну картку «Кредитка «Універсальна. 55 днів пільгового періоду». Відповідно до пунктів 2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3 вищезазначених Умов і Правил надання банківських послуг, Банк надає клієнту Карту, визначену в Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, та встановлює кредитний ліміт, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, клієнт також дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. [PERSON], відповідно до умов даного договору (Довідка про умови кредитування та п. 2.1.1.12.2 Правил), в разі використання кредитних коштів, зобовязувався щомісячно до 25 числа, наступного за звітним, вносити на погашення кредиту платежі в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, які включають частину заборгованості по кредиту та плату за користування кредитними засобами у звітному періоді, виходячи з 2,5 % у місяць (30 % річних), причому нарахування процентів здійснюється за пільговою ставкою у 0,01 % річних на строк до 55 днів по кожній витраті. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов і Правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунків, не менш, ніж за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо впродовж 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентів за його користування, а також оплачувати комісії на умовах договору. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, з 07 липня 2011 року по 31 травня 2012 року [PERSON] користувався кредитною картою, використовуючи кредитні кошти, про що свідчить збільшення показників в графі «Сальдо, на яке в цьому періоду проценти не нараховуються (пільговий період)», збільшення поточної заборгованості по кредиту по закінченню пільгового періоду на дану суму кредиту (графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом»). Починаючи з травня 2012 року свої зобовязання з повернення кредиту та оплати процентів за його користування [PERSON] виконує неналежним чином, вносячи платежі нерегулярно та у недостатній кількості, що вбачається з графи «Сума погашення за наданим кредитом». Зокрема, за період з червня 2012 року по квітень 2013 року включно замість необхідних 11 місячних платежів було внесено лише 5, а починаючи з травня 2013 року відповідач взагалі припинив вносити кошти на погашення свого боргу по кредиту, що підтверджується зменшенням залишку поточної заборгованості по кредиту та пропорційним збільшенням залишку простроченої заборгованості. Отримані банком кошти розподілялися в черговості, визначеній статтею 534 ЦК України, тобто спочатку на погашення пені, потім заборгованості по процентах та в останню чергу тіло кредиту, тому заборгованість по тілу кредиту підлягає стягненню в повному обсязі. Проценти за користування кредитними коштами в сумі 6534,62 грн., нараховані відповідно до умов договору, у звязку з чим підлягають стягненню в повному обсязі. Довідкою про умови кредитування, яка є складовою частиною договору, передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка становить 1/30 частка від базової процентної ставки за договором за кожен день прострочення кредиту та один раз в місяць 1 % від суми заборгованості, але не менше 30 грн., тому позовна вимога в частині стягнення нарахованої пені в сумі 2600,00 грн. підлягає задоволенню. Цією ж довідкою про умови кредитування визначено, що при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, у звязку з чим дана неустойка також підлягає стягненню. Суд не погоджується з включенням до бази нарахування вищезазначеного 5-тивідсоткового штрафу суми пені в розмірі 2600,00 грн., оскільки нарахування штрафу на суму пені сторонами не передбачено у договорі, крім того, пеня по своїй природі є санкцією за порушення умов договору, а відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються, тому сума штрафу перерахована судом і становить 383,45 грн., яка і підлягає стягненню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 98,85 %.

Outcome: partial