Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. звернувся 30.04.2020 до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Як вказує позивач, відповідачка [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 17.06.2011 року. Відповідачка при підписанні анкети - заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Як вказує позивач, формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правилами надання банківських послуг» та «Тарифи банку», які згідно до заяви отримані відповідачкою для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується Випискою по рахунку, яка додається до позову) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7100, 00 грн. Щодо встановлення та зміну кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. договору, на підставі яких відповідачка при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.1.3.2.4. договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Згідно п.2.1.1.12.7.2. Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.6.1. договору клієнт сплачує банку пеню в розмірі зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.п.2.1.1.12.10 договору банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. В порушення умов кредитування відповідачка не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 24.03.2020 виникла заборгованість в сумі 17842,69 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8989,93 грн, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України - 3740,24 грн, пеня - 3786,68 грн, а також штрафи: фіксована частина - 500,00 грн, процентна складова 825,84 грн. Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року було відкрито спрощене провадження по справі та призначено розгляд справи на 23 листопада 2020 року. У судове засідання 23 листопада 2020 року представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.40). Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заявила клопотання про витребування інформації від позивача щодо операції, здійсненої 10.02.2019 по картці [NUMBER] на суму 800,00 грн, оскільки вказану суму вона на погашення заборгованості не платила. На електронну пошту суду 17.12.2020 надійшла відповідь від позивача, копія довіреності та виписку по рахунку відповідачки [PERSON] (а.с.72-74). Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 16.12.2020 №1941859-ВБ, за підписом представника позивача Меркулової В.В., яка діє на підставі довіреності, у виписці по рахунку № [NUMBER] , яка направляється суду, відображено погашення заборгованості за кредитним договором з даного рахунку 10.05.2019 на суму 800,00 грн. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованостіпідлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Cудом встановлено, що 17 червня 2011 року між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] шляхом підписання Анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, укладено кредитний договір. Бажаний кредитний ліміт зазначено у розмірі 300 грн. У анкеті - заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. До анкети - заяви банком додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачкою, та копію витягу з «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» (а.с.а.с.22, 23-28). В зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] прізвище відповідачки [PERSON] було змінено на « [PERSON] » (звор. а.с.31) Відповідно до довідки Приватбанк про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н): старт карткового рахунку 17.06.2011, кредитний ліміт 300,00 грн., 22.07.2011 кредитний ліміт збільшено до 400,00 грн.; 23.07.2011 кредитний ліміт збільшено до 500,00 грн.; 15.02.2012 кредитний ліміт збільшено до 800,00 грн.; 25.07.2012 кредитний ліміт збільшено до 4000,00 грн.; 31.07.2013 кредитний ліміт збільшено до 7100,00 грн; 07.10.2014 кредитний ліміт зменшено до 4870,00 грн; 05.06.2015 кредитний ліміт зменшено до 4620,00 грн; 05.06.2015 кредитний ліміт - 4620,00 грн; 10.06.2015 кредитний ліміт - 4620,00 грн; 12.06.2015 кредитний ліміт - 4620,00 грн; станом на 03.09.2018 кредитний ліміт - 0 грн (а.с.19). Відповідачці [PERSON] на підставі кредитного договору було видано кредитні картки № [NUMBER] , терміном дії до 02/15, № [NUMBER] , терміном дії до 11/18, № [NUMBER] , терміном дії 03/23 (а.с.20). Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] , остання користувалася наданими картками, знімаючи готівкові кошти в розмірі значно більшому від зазначеного у заяві бажаного кредитного ліміту 300,00 грн, здійснюючи покупки та поповнюючи свій рахунок, фактично погодившись на запропоновані банком умови (а.с.14-18). Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідачки [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 24.03.2020 виникла заборгованість в сумі 17842,69 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8989,93 грн, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України - 3740,24 грн, пеня - 3786,68 грн, а також штрафи: фіксована частина - 500,00 грн, процентна складова 825,84 грн. (а.с.7-13). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Отже, враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в розмірі 8989,93 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. Крім цього в матеріалах справи міститься Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачкою, що вона підтвердила в судовому засіданні. Відповідно до цієї довідки остання отримала кредит з відсотковою ставкою 3,0 % в місяць, тобто 36% в рік. За несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова відсоткова ставка по договору/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочки по кредиту чи відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму 50 грн і більше. За порушення строків платежу по будь - якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів передбачено штраф 500 грн + 5% від суми позову (а.с.22). Отже, вимоги про стягнення заборгованості за пенею в сумі 3786,68 грн, а також заборгованості по судовим штрафам в сумі 1325,84 грн (фіксована частина - 500,00 грн, процентна складова 825,84) підлягають до задоволення. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у даній справі позивач має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в сумі 3740,24 грн також підлягають до задоволення. Отже, загалом до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 17842,69 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8989,93 грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України - 3740,24 грн, пені - 3786,68 грн, а також штрафів: фіксована частина - 500,00 грн, процентна складова 825,84 грн. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. До поданого позову позивачем додано платіжне доручення №IHB93B32MV від 13.04.2020 р. про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн (а.с.1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 2102 грн 00 коп. було зараховано до Державного бюджету України (а.с.44). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 2102,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 633, 634, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved