Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

\~\~\~\~\~ Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] звернувся в суд із вказаним вище позовом. Посилався на те, що на підставі заяви-анкети від 24.11.2014 року, між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №199439 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, додатковий договір №1 від 17.05.2015 року, згідно якого останній отримав кредит у сумі 11300 грн. Сторони погодилися на те, що підписання даного договору стало прямою та безумовною згодою щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач, покладені на нього зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 02.07.2018 року, виникла заборгованість у сумі 17570,82 грн., в тому числі 11227,93 грн. заборгованість за кредитом, 2907,88 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 10 грн. комісійна винагорода, 2228,96 грн. пеня, 969,67 грн. втрати від інфляції, 226,38 грн. три проценти річних. Просив стягнути\~з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором від 24.11.2014 року в сумі 17570,82 грн. та судовий збір у сумі 1762,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У звязку з поданою позивачем заявою про визнання позову до початку розгляду справи по суті, просив вирішити питання про стягнення з нього судового збору у відповідності до ст.142 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. При цьому, просив розглянути справу без його присутності. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, з досліджених матеріалів справи встановлено, що на підставі заяви-анкети від 24.11.2014 року, між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №199439 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, додатковий договір №1 від 17.05.2015 року, згідно якого останній отримав кредит у сумі 11300 грн. Сторони погодилися на те, що підписання даного договору стало прямою та безумовною згодою щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п.1.1.4 договору в редакції додаткового договору, строк дії кредиту встановлювався на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін строк дії кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, сплачується щомісяця і складає 28% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Процентна ставка за користування коштами, виданими внаслідок виникнення несанкціонованого овердрафту за рахунком складає 35% річних від суми несанкціонованого овердрафту у випадку його виникнення. Згідно п.4.3 договору в редакції додаткового договору, сплата процентів за кредитом та за несанкціонований овердрафт здійснюється щомісяця. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності, визначеній правилами. Відповідно до п.4.4 договору в редакції додаткового договору, клієнт зобовязаний щомісяця отримувати звіт по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим, згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором, клієнт зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 4.6 договору в редакції додаткового договору, в разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. На підставі ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, [PERSON], відповідно до умов укладеного кредитного договору, взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 02.07.2018 року, виникла заборгованість у сумі 16374,77 грн., в тому числі 11227,93 грн. заборгованість за кредитом, 2907,88 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 10 грн. комісійна винагорода, 2228,96 грн. пеня. Згідно ч.1\~ст.1050\~ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625\~цього Кодексу. Частиною другою ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки [PERSON] взяті на себе зобовязання, згідно договору від 24.11.2014 року належним чином\~у встановлені\~строки не\~виконав, позивачем правомірно\~нараховано йому 969,67 грн. втрати від інфляції та 226,38 грн. три проценти річних. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved