Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок № 9 з господарськими спорудами та будовами, що знаходиться по вул. Партизанській в с.Т.Пасіка Перечинського району. Свої вимоги мотивує тим, що 29 вересня 2013 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з вказаного будинку та господарських споруд до нього. Заповіту мати не залишила, а позивач прийняла спадщину за нею, оскільки на момент смерті проживала у вказаному будинку, користується ним та присадибною ділянкою й даний час. На момент смерті матері у вказаному будинку були прописані, однак не проживали відповідачі. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок [PERSON] звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю достатніх правовстановлюючих документів на будинок матері. Тому просить задовольнити позов та визнати за позивачем право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечили проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2013 року померла мати позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №162329, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області 30 вересня 2013 року (а. с. 5). Також встановлено, що після смерті [PERSON], головою домогосподарства № 9 по вул. Партизанській в с. Т.Пасіка Перечинського району є її чоловік [PERSON], що стверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Перечинського району № 1087 від 27 травня 2016 року (а. с. 10). Крім цього встановлено, що на час смерті [PERSON], яка померла 29 вересня 2013 року за адресою с. Т.Пасіка, вул. Партизанська, 9 були зареєстровані її чоловік [PERSON], а також діти [PERSON] та [PERSON], що стверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 1088 від 27 травня 2016 року (а. с. 9). Разом з цим, у судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали та, як спадкоємці за законом, користуючись своїм правом на відмову від прийняття спадщини, відмовилися від такої. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Однак, як вбачається з повідомлення завідувача Перечинською державною нотаріальною конторою № 92/01-16 від 06 липня 2016 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у вирішенні питання щодо спадкування будинку, оскільки право власності на житловий будинок не було зареєстроване у встановленому законом порядку (а. с. 22). Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, у свою чергу відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, у звязку з чим позивач може прийняти спадщину за матірю [PERSON] на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами, що знаходиться в с. Т.Пасіка по вул. Партизанській, 9 Перечинського району Закарпатської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved