Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до Чернівецького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення та зобов`язання відшкодувати кошти, витрачені на придбання виробів медичного призначення за час стаціонарного лікування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [PERSON] працює на посаді начальника відділу організації матеріально-технічного забезпечення Чернівецького обласного центру зайнятості з 16 березня 2018 року. Під час виконання ним своїх трудових, 30 жовтня 2019 року в період відрядження до м. Заставна стався нещасний випадок - дорожньо-транспортна пригода на автомобільній дорозі зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Заставна, поблизу с. Задубрівка. Згідно з Актом проведення розслідування нещасного випадку від 21 листопада 2019 року, нещасний випадок, який стався 30 жовтня 2019 року визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивач був травмований та госпіталізований до ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги», де йому був встановлений діагноз - закритий компресійно-скалковий перелом тіла І поперекового хребця. Завдана позивачу травма потребувала оперативного втручання та здійснення транспедикулярної фіксації сегментів хребта. Для цього необхідно було придбати відповідний набір імплантів для остеосинтезу хребта (транспедикулярна фіксація). Зазначив, що [PERSON] після отриманої травми весь час перебував у нерухливому стані, оскільки в результаті травми, яку він отримав, відбулось цілісне порушення тіла L1 хребця, тобто в місці травми відбувся перелом цього хребця. Будь-який рух міг завдати шкоди спинному мозку позивача та призвести до паралічу. Набір імплантів, необхідних для проведення вище вказаної операції коштував 18800,00 грн. Вказаний набір імплантів був замовлений у приватного підприємця [PERSON] 1 листопада 2019 року позивач, згідно з видатковою накладною б/н, отримав медичне обладнання. В цей же день позивачу була проведена операція по транспедикулярній фіксації сегментів хребта. Після проведення оперативного втручання, [PERSON] потребував подальшого стаціонарного лікування. Позивач певний час не міг вставати на ноги. В лікарні він пробув до 23 листопада 2019 року. 22 червня 2020 року [PERSON] була встановлена третя група інвалідності, причина інвалідності - трудове каліцтво. Враховуючи те, що [PERSON] фактично був паралізований, вартість необхідного для операції набору імплантів оплатила його дружина - [PERSON] , що підтверджується квитанцією про оплату № 1772-6654-1432-0394 від 8.11-2019 року. Оплата була здійснена на підставі виписаного ПП [PERSON] рахунку № [NUMBER] від 04.11.2019. Враховуючи те, що травма, яку отримав позивач внаслідок нещасного випадку, який стався 30 жовтня 2019 року визнана такою, що пов`язана з виробництвом, [PERSON] звернувся до Чернівецького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області за відшкодуванням понесених витрат на лікування. Частина витрат, яку [PERSON] витратив на лікування, йому була відшкодована, але вартість придбаного набору імплантів для остеосинтезу хребта (транспедикулярна фіксація) позивачу не відшкодували у зв`язку з тим, що ці витрати були здійснені його дружиною, а не особисто ним. У листах від 18.09.2020 р. та 07.10.2020 р. відповідач зазначив, що відповідно до п. 4 розділу III «Положення про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання лікарськими засобами та виробами медичного призначення», затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 09.06.2010 року № 18, у разі самостійної оплати лікування, медичної реабілітації їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду потерпілим чи законним представникам потерпілих, роботодавцям за умови перебування потерпілого на обліку на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків, оригіналів розрахункових документів, що підтверджують їх витрати. Оскільки дружина позивача не є його законним представником, Чернівецьке міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області зазначило, що вартість набору імплантів не може бути відшкодована ні потерпілому [PERSON] , тому що він не поніс витрати на його придбання, ні його дружині [PERSON] , так як вона не є законним представником потерпілого. Враховуючи те, що відповідач відмовляється відшкодовувати вартість набору імплантів для остеосинтезу хребта (транспедикулярна фіксація) у сумі 18800,00 грн., придбаного для проведення оперативного втручання з приводу нещасного випадку на виробництві, який стався 30 жовтня 2019 року, з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив суд встановити [PERSON] факт придбання набору імплантів для остеосинтезу хребта (транспедикулярна фіксація) придбаних у приватного підприємця [PERSON] та оплачених згідно із рахунком № 508 від 4 листопада 2019 року та квитанції № 1772-6654-1432-0394 від 8 листопада 2019 року на суму 18 800,00 гривень, та отриманих відповідно до видаткової накладної б/н від 01 листопада 2019 року. Зобов`язати Чернівецьке міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області здійснити нарахування та виплату [PERSON] , коштів, витрачених на придбання набору імплантів для остеосинтезу хребта (транспедикулярна фіксація) на суму 18 800.00 гривень та стягнути з відповідача судові витрати за розгляд справи в суді, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 гривень. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву згідно якого просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі за безпідставністю, оскільки [PERSON] відмовлено у виплаті витрат на лікування у зв`язку із не подачею ним усього переліку документів, а саме документів які б підтверджували його витрати, а вимога про стягнення витрат на придбання набору імплантів є передчасною. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію викладену у відзиві. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її чоловік після дорожньо-транспортної пригоди перебував у нерухому стані, йому неможна було навіть поворухнутись оскільки травма була важкою. Чоловіку необхідна була термінова операція на хребті для проведення якої потрібні були імпланти. Імпланти було замовлено та придбано у ПП [PERSON] .. Підтвердила, що саме вона проводила оплату за кошти спільного сімейного бюджету та в інтересах чоловіка. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріли справи, приходить до наступного висновку. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1\~ст. 82 ЦПК України). У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що [PERSON] працюючи на посаді начальника відділу організації матеріально-технічного забезпечення Чернівецького обласного центру зайнятості під час виконання ним своїх трудових, 30 жовтня 2019 року в період відрядження до м. Заставна потрапив у дорожньо-транспортну пригоду на автомобільній дорозі зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Заставна, поблизу с. Задубрівка. Відповідно до Акту проведення розслідування нещасного випадку від 21 листопада 2019 року, нещасний випадок, який стався 30 жовтня 2019 року визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом (зазначені обставини сторонами не оспорювалися). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач був травмований та госпіталізований до ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги», де йому був встановлений діагноз - закритий компресійно-скалковий перелом тіла І поперекового хребця та перебував на лікуванні з 30.10.2019 р. по 20.11.2019 р.. Лікування [PERSON] потребувало проведення оперативного втручання та здійснення транспедикулярної фіксації сегментів хребта та для цього необхідно було придбати відповідний набір імплантів для остеосинтезу хребта (транспедикулярна фіксація). Необхідний набір імплантів для проведення оперативного втручання було замовлено у приватного підприємця [PERSON] вартість якого склала 18\~800 грн.. 01 листопада 2019 року позивач, згідно з видатковою накладною б/н, отримав медичне обладнання та в цей же день позивачу була проведена операція по транспедикулярній фіксації сегментів хребта. Відповідно до дублікату квитанції №0.0.1516941118.1 від 08.11.2019 року було проведено оплату за наданий набір імплантів у сумі 18\~800 грн., оплату зазначених коштів було проведено дружиною позивача [PERSON] .. 22.06.2020 р. [PERSON] було встановлено ІІІ групу інвалідності трудове каліцтво, відповідно до копії довідки МСЕК Серія 12ААБ №856706. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Відповідно до ч.7 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхові виплати складаються зокрема із страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Згідно з частиною 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент нещасного випадку) Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого. Якщо внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання потерпілий тимчасово втратив працездатність, Фонд фінансує всі витрати на його лікування. Механізм організації цілеспрямованого, своєчасного та ефективного лікування потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі - потерпілі), їх медичної реабілітації, а також забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі -виконавча дирекція Фонду), управліннями виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділеннями виконавчої дирекції Фонду у районах та містах обласного значення (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) визначений Положенням про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання лікарськими засобами та виробами медичного призначення, затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 09.06.2020 № 18 (далі - Положення № 18). Згідно з пунктом 2 розділу І Положення № 18 фінансування витрат на лікування потерпілих, їх медичну реабілітацію, забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення здійснюється за прямими наслідками страхового випадку виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду відповідно до укладених договорів із аптечними закладами (постачальниками, виробниками), санаторно-курортними, реабілітаційними закладами (відділеннями), закладами охорони здоров`я державної та/або комунальної форм власності за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Пунктом 2 Розділу II Положення № 18, визначено порядок призначення та забезпечення потерпілих лікарськими засобами, виробами медичного призначення, та встановлено, що для взяття на облік потерпілий (законний представник потерпілого) повинен подати до робочих органів виконавчої дирекції Фонду такі документи: а) заяву; б) копію висновку медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) про потребу у забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення; в) копію індивідуальної програми реабілітації, затверджену МСЕК (у разі наявності); г) перелік необхідних лікарських засобів, виробів медичного призначення, визначений лікарсько-консультативною комісією (далі -ЛКК) закладу охорони здоров`я (поновлюється під час кожного призначення ліків, але не рідше одного разу на рік); ґ) виписку з медичної карти амбулаторного хворого (поновлюється щороку). Пунктом 4, 5 розділу II Положення № 18 встановлено, що підставою для фінансування витрат на лікарські засоби, вироби медичного призначення є висновок МСЕК про потребу потерпілого у такій допомозі. Фінансуванню підлягають витрати у разі надання потерпілим амбулаторно-поліклінічної медичної допомоги (у тому числі після надання стаціонарної допомоги, медичної реабілітації) у поліклініці, вдома, в денних стаціонарах згідно з переліком необхідних лікарських засобів, виробів медичного призначення, визначеним ЛКК закладу охорони здоров`я. Пунктом 7 розділу II Положення № 18 встановлено, що у разі самостійного придбання лікарських засобів, виробів медичного призначення їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду потерпілим чи законним представникам потерпілих, роботодавцям за цінами у розмірі не більше вартості лікарських засобів, виробів медичного призначення в аптечних закладах (постачальників, виробників), з якими укладено договори, за умови перебування потерпілого на обліку та на підставі оригіналів розрахункових документів, що підтверджують їх витрати. Відповідно до пункту 1 розділу III Положення № 18 підставою для фінансування витрат на лікування потерпілих, їх медичну реабілітацію є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування хронічного професійного захворювання за формами, наведеними у додатках до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності та потребу потерпілого у такій допомозі. Пунктом 4 розділу III Положення № 18 встановлено, що у разі самостійної оплати лікування, медичної реабілітації їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду потерпілим чи законним представникам потерпілих, роботодавцям за умови перебування потерпілого на обліку на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків, оригіналів розрахункових документів, що підтверджують їх витрати. Статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких Фонд може відмовити у страхових виплатах і наданні соціальних послуг. Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: 1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного кримінального правопорушення, що призвів до настання страхового випадку. Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом. Встановлено, що Чернівецьке міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області листами від 18.09.2020 року №22.01.-14-806 та 07.10.2020 року №22-01-14-893 відмовило у виплаті витрат на придбання імплантів у зв`язку із тим, що [PERSON] не поніс витрати на його придбання, а [PERSON] не є його законним представником. Так відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до положень ст. 60, 61 Сімейного кодексу України майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається,\~що кожна\~річ,\~набута за\~час шлюбу,\~крім речей\~індивідуального користування,\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя може\~бути будь-яке\~майно,\~за винятком\~виключеного з\~цивільного обороту. Об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~є заробітна\~плата,\~пенсія,\~стипендія,\~інші доходи,\~одержані одним\~із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином на підставі встановлений в судовому засіданні обставин суд приходить до переконливого висновку, що оплачені дружиною позивача імпланти були придбані за спільні кошти подружжя та в інтересах [PERSON] оскільки він перебував у безпорадному стані, а отже фактично [PERSON] поніс витрати на їх придбання. З приводу відмови відповідача у відшкодуванні витрат на придбання імплантів суддя приходить до висновку, що в даному випадку відповідач вдався до надмірного формалізму, оскільки очевидним є факт неможливості [PERSON] враховуючи стан в якому він перебував безпосередньо здійснити оплату імплантів та те, що придбання [PERSON] даних імплантів була виключно в інтересах [PERSON] , крім того відсутні підстав за наявності яких Фонд відмовляє у страхових виплатах, передбачених ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Враховуючи викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.1, ч.2 \~ст.141 ЦПК України\~ Судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що включають в себе витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Частиною 1, 2\~ст.137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Заявлені витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 4 000 грн. підтверджені договором, доказами його виконання - квитанцією. На підставі наведеного та

Outcome: approved