Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Представник Головного управління Національної поліції в Харківській області звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Національної поліції в Харківській області матеріальну шкоду в розмірі 16 860 грн., що складає вартість мобільного зарядного пристрою (акумуляторної батареї) до однокомпонентних пристроїв електронного моніторингу TD4i (Attenti Electronic Monitoring Ltd, Ізраїль). В обґрунтування вимог представник позивача вказала, що 13.05.2021 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Харкова по справі №644/4217/21 застосовано до [PERSON] , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на 2 місяці, тобто до 13.07.2021 року, з забороною відповідачеві з 19.00 по 07.00 залишати своє місце проживання. [PERSON] були доведені та роз`яснені обов`язки і правила носіння електронного засобу контролю. Комплект електронного засобу контролю знаходиться на обліку в Управлінні - інформаційно аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області. 14.07.2021 року при проведені заходів зі зняття електронного засобу контролю (електронного браслета) з [PERSON] було виявлено відсутність акумуляторної батареї з комплекту електронного засобу контролю, яку останній втратив 03.06.2021 при пересуванні містом. Через втрату акумулятору працездатність електронного засобу контролю не була порушена, тому що у [PERSON] була можливість заряджати ЕЗК зарядним пристроєм, який входить до комплекту, та дотримуватися обов`язків, покладених на нього ухвалою суду. У зв`язку з втратою [PERSON] акумуляторної батареї від електронного контролю, Головному управлінню Національної поліції в Харківській області завдано матеріальних збитків, і як наслідок, позивач вимушений звернутися до суду для їх відшкодування. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.10.2021 року відкрито провадження по справі та призначений судовий розгляд по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Учасники справи про дату розгляду справи були повідомлені належним чином. В судове засідання представник позивача та відповідач подали заяви з проханням проводити розгляд справи у їхню відсутність. Представник позивача підтримала вимоги та просила задовольнити їх в повному. Відповідач, вказав в заяві, що з позовними вимогами згоден. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2021 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Харкова по справі №644/4217/21 застосовано до [PERSON] запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на 2 місяці, тобто до 13.07.2021 року, з забороною відповідачеві з 19.00 по 07.00 залишати своє місце проживання, квартиру [ADDRESS] . Алгоритм виконання слідчими та іншими поліцейськими ухвал слідчого судді, суду в частині застосування до підозрюваних, обвинувачених електронних засобів контролю, визначає Порядок застосування електронних засобів контролю, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ від 08.06.2017 №480. Вказаним порядком передбачено, що застосування ЕЗК полягає в закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого електронного браслета, який дає змогу відстежувати та фіксувати його місцезнаходження. На тілі [PERSON] було закріплено електронний засіб контролю ТД4і №34607607, маяк [NUMBER] , зарядний пристрій 461900142, акумулятор 441900325. Під час застосування електронного засобу контролю під підпис [PERSON] були доведені та роз`яснені обов`язки і правила носіння електронного засобу контролю та складено протокол про роз`яснення правил користування електронним засобом контролю зі змістом якого його було ознайомлено під підпис. Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку № 480 відповідачеві було вручено копію протоколу про роз`яснення правил користування електронними засобами контролю від 27.05.2020 року, пам`ятку з експлуатації електронних засобів контролю та загальні правила для підконтрольної особи. У протоколі про роз`яснення обвинуваченому правил користування електронним засобом контролю від 27.05.2021 року [PERSON] поставив свій особистий підпис, який свідчить про роз`яснення йому вимог, передбачених статтею 195 КПК України, правил користування електронним засобом контролю, а також про те, що відмова від носіння електронного засобу контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в роботу з метою ухилення від контролю є невиконанням обов`язків, покладених слідчим суддею, судом. Таким чином, [PERSON] у відповідності до вимог статті 195 КПК України та Порядку №480, було роз`яснено його права, обов`язки та порядок носіння та експлуатації електронних засобів контролю, які до нього було застосовано. Комплект електронного засобу контролю знаходиться на обліку в Управлінні -інформаційно аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області, що підтверджується прибутковою накладною № 2 від 05.03.2020, актом введення в експлуатацію основних засобів від 05.02.2021 та накладною №20ЦОП-04/381 від 02.03.2020. 14.07.2021 року при проведені заходів зі зняття електронного засобу контролю (електронного браслета) з [PERSON] було виявлено відсутність акумуляторної батареї з комплекту електронного засобу контролю. Під час перевірки було встановлено, що [PERSON] втратив акумулятор 03.06.2021 при пересуванні містом. Момент втрати акумулятору він не помітив та про це нікому зі співробітників поліції не повідомив. Через втрату акумулятору працездатність електронного засобу контролю не була порушена, тому що у [PERSON] була можливість заряджати ЕЗК зарядним пристроєм, який входить до комплекту, та дотримуватися обов`язків, покладених на нього ухвалою суду. Відповідно до інформації, яка міститься в листі від ТОВ «СІГМА ТЕХНОЛОДЖИ», що є єдиним уповноваженим представником компанії виробника Attenti Electronic Monitoring Ltd в Україні, вартість мобільного зарядного пристрою (акумуляторної батареї) до однокомпонентних пристроїв електронного моніторингу TD4i (Attenti Electronic Monitoring Ltd, Ізраїль) становить16860,00 грн., у тому числі ПДВ - 2810,00 грн. У зв`язку з втратою [PERSON] акумуляторної батареї від електронного контролю, Головному управлінню Національної поліції в Харківській області завдано матеріальних збитків. Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для підновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частиною 5 статті 194 КПК України, на відповідача був покладений обов`язок щодо постійного носіння електронного засобу контролю. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Верховний Суд у своїй Постанові від 08.08.2018 року по справі № 761/1604/13-ц зазначив, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відтак, відповідальність настає при існуванні складу правопорушення, що включає: протиправність поведінки, наявність шкоди, причинного зв`язку між ми та вини заподіювана шкоди. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] не виконав дії, направлені на збереження майна ГУНП, хоча зобов`язаний був їх вчинити, що призвело до втрати мобільного зарядного пристрою (акумуляторну батарею) до однокомпонентного пристрою електронного моніторингу TD4i та заподіяння матеріальної шкоди позивачеві. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням\~наведеного вище,\~суд визнає\~належними і\~допустимими,\~а також\~достовірними і\~достатніми докази,\~які надані\~позивачем на\~підтвердження обставин,\~якими обґрунтовуються\~позовні вимоги\~і доходить\~висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно ч.1,\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~ позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відтак, при ухваленні рішення, суд приймає до уваги заяву відповідача про визнання ним позову. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку\~ст.141 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору, які підтверджені відповідним платіжним дорученням. На підставі викладеного та

Outcome: approved