Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнив, до Панютинської селищної ради Харківської області, Комунального підприємства Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій» про визнання звільнення [PERSON] з посади директора комунального підприємства Панютинської селищної ради «Управління благоустрою території» (далі КП ПСР «УБТ») незаконним, скасування рішення виконавчого комітету Панютинської селищної ради Харківської області №98 від 18.07.2017 року «Про звільнення з роботи директора КП ПСР «УБТ» [PERSON] » та наказ КП ПСР «УБТ» №36-К від 18.07.2017 року «Про звільнення з роботи директора КП ПСР «УБТ» [PERSON] »; відновити дію контракту з керівником КП ПСР «УБТ» від 21 лютого 2017 року та поновити позивача [PERSON] на посаді директора КП ПСР «УБТ»; визнати недійсним запис у трудовій книжці позивача [PERSON] під №5 від 18.07.2017 року; стягнути з відповідачів на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, компенсацію у розмірі шестимісячного середнього заробітку та моральну шкоду у розмірі 50000 гривень, посилаючись на те, що [PERSON] на підставі контракту, укладеного з Виконавчим комітетом Панютинської селищної ради Лозівського району Харківської області від 21.02.2017 року був призначений на посаду директора КП ПСР «УБТ» та був наділений певними правами та обов`язками. 23.06.2017 року за участю Панютинського селищного голови Корпан О.П. мали місце події, в результаті яких [PERSON] , як керівника було усунуто від виконання обов`язків, а з підприємства вилучена печатка. 18.07.2017 року було проведено позачергове засідання Виконавчого комітету Панютинської селищної ради, на якому, на думку позивача, селищний голова [PERSON] , переконав членів виконкому розірвати з [PERSON] контракт, при цьому прийняте рішення та його зміст [PERSON] не доводилися. У той же день, у [PERSON] різко підвищився тиск і він був госпіталізований до лікарні. 26.07.2017 року позивач вийшов на роботу, але до своїх обов`язків не приступив в зв`язку зі звільненням, відповідно до наказу КП ПСР «УБТ» №36-К від 18.07.2017 року. За весь період перебування у трудових відносинах з відповідачем, позивач жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності та умови контракту не порушував, вважає дії Панютинського селищного голови [PERSON] злочинними в результаті яких [PERSON] втратив роботу, також діями селищного голови позивачу було спричинено значну моральну та матеріальну шкоду, постраждала його ділова репутація як керівника, він втратив нормальний сон та став нервовим, все це позбавило його вести нормальне життя, негативно позначилося на його психічному стані та викликало постійне відчуття тривоги та стресу. Вважає, що незаконними діями, пов`язаними з звільненням позивача, останньому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 50000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити в повному обсязі, при цьому пояснив, що відповідно до його функціональних обов`язків, як директора КП ПСР «УБТ» йому необхідно було розробити Положення про оренду нерухомого майна, яке знаходиться на балансі комунального підприємства та створити відповідну комісію, провести конкурс. Для участі в конкурсі документи були подані трьома підприємцями: ФОП [PERSON] , директором ТОВ «Сервіс контроль» - Комар Є.Г., ФОП [PERSON] . До складу комісії входили він, як голова комісії, троє депутатів Панютинської селищної ради та головний бухгалтер КП ПСР «УБТ». Після проведення конкурсу всі його учасники були задоволені результатами, проте, після проведення конкурсу зі сторони голови Панютинської селищної ради [PERSON] до нього почалося упереджене ставлення. Зауважив, що коли він був відсутнім на своєму робочому місці селищний голова без його повідомлення прийшов на підприємство та викрав печатку, в зв`язку з чим він вимушений був звертатися до правоохоронних органів, також за дорученням [PERSON] проводилося опечатування підприємства. 18.07.2017 року відбулося засідання виконавчого комітету Панютинської селищної ради, де було розглянуто питання про його звільнення, після засідання комітету, на якому він був присутній особисто, йому стало зле і він потрапив до лікарні, а коли після одужання він вийшов на своє робоче місце, головний бухгалтер повідомив, що його звільнено та надала копію наказу та трудову книжку. Вважає дане звільнення безпідставним та незаконним, що основною причиною його звільнення на його думку є те, що він провів конкурс по укладанню договорів оренди нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади смт.Панютине, не прислухавшись до думки голови Панютинської селищної ради. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовну заяву та прохав її задовольнити в повному обсязі, щодо пропуску строку звернення до суду з даним позовом пояснив, що з аналогічним позовом він як представник позивача звернувся до суду 28.07.2017 року. Проте враховуючи, що у період з 28.08.2017 по 26.09.2017 року у відповідності до Указу Президента України від 29.10.2012 року «Про проходження служби у військовому резерві» він знаходився на навчальних зборах резервістів оперативного резерву першої черги у військовій частині [NUMBER] , тому фактично був позбавлений можливості представляти інтереси свого довірителя. Після повернення з військових зборів у кінці вересня 2017 року йому, від [PERSON] стало відомо, що Лозівським міськрайонним судом Харківської області 01.08.2017 року було розглянуто дану позовну заяву та винесено ухвалу про залишення її без руху, та 22.08.2017 року вказана позовна заява була йому повернута, в зв`язку з невиконанням ухвали суду про залишення позову без руху. Виправити недоліки, зазначені в ухвалі суду він, як представник позивача фактично не мав можливості, так як перебував на військових зборах, чому [PERSON] не звернувся до іншого фахівця в галузі права, йому не відомо, назвати поважні причини пропуску звернення до суду саме [PERSON] не зміг. В судовому засіданні представник відповідача голова Панютинської селищної ради Корпан О.П. прохав залишити позовну заяву [PERSON] без розгляду в зв`язку із закінченням строку для її подання, що відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися до суду з заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно поданої [PERSON] позовної заяви вбачається, що копію наказу про звільнення він отримав 26.07.2017 року, отже місячний строк для подачі заяви до суду у справі\~ про звільнення закінчився 26.08.2017 року, тримісячний строк закінчився 18.10.2017 року. Крім цього зазначив, що позивач [PERSON] був присутнім на засіданні виконавчого комітету Панютинської селищної ради 18.07.2017 року особисто, оскільки являвся членом виконкому та результати його розгляду йому були відомі. З позовною ж заявою позивач звертається лише 23.10.2017 року, тобто після спливу строків звернення до суду з даним позовом. Зауважив, що згідно Закону України «Про місцеве самоврядування» саме до повноважень виконавчого комітету Панютинської селищної ради відноситься питання затвердження чи розірвання контракту з керівником комунального підприємства, а він як селищний голова та посадова особа, яка очолює виконавчий комітет підписує ці рішення. На підставі рішення виконавчого комітету Панютинської селищної ради №23 від 21.02.2017 року було затверджено контракт, згідно якого [PERSON] було призначено на посаду директора комунального підприємства Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій». При цьому [PERSON] було роз`яснено, що на нього покладаються певні обов`язки, в першу чергу щодо обов`язкового проходження медичного огляду, та вимог щодо виконання роботи відповідно до Закону України «Про охорону праці», КЗпП України та посадової інструкції. Відпрацювавши певний період часу [PERSON] , систематично не виконував без поважних причин обов`язки, які були покладені на нього укладеним контрактом, в зв`язку з чим він підписав розпорядження про створення комісії про проведення службового розслідування фактів порушень в діяльності директора комунального підприємства Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій» Мариненка Ю.А., за результатами якого було складено відповідний акт. 18.07.2017 року на засіданні виконавчого комітету Панютинської селищної ради в присутності [PERSON] було розглянуто питання та прийнято рішення про розірвання з ним контракту як з керівником КП ПСР «УБТ» з підстав, передбачених контрактом. В судовому засіданні представник відповідача Панютинської селищної ради Люлька С.Л. позовні вимоги [PERSON] не визнав, вважав їх необґрунтованими та безпідставними, жодних доказів про своєчасне виконання доручень Панютинської селищної ради та її виконавчого комітету та подання звітів про результати виконання показників виробничої діяльності до зазначених органів позивач не надавав, крім того, зазначив, що [PERSON] пропущений строк звернення до суду з даним позовом. Представник відповідача КП Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій» Комар Є.Г. прохав залишити позовну заяву [PERSON] без розгляду в зв`язку з пропуском позивачем строку для звернення до суду з даним позовом. Вислухавши пояснення сторін, свідків, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які\~ сторони посилаються як на\~ підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.232 КЗпП України - безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: 2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлені статтею 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін, суд зобов`язаний перевірити i обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк попущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного i тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права i обов`язки сторін. Згідно ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Спір про звільнення - це спір за заявою про поновлення на роботі. Для звернення з позовами про поновлення на роботі встановлено (як виняток) місячний строк, і стаття, визначає день, з якого слід обчислювати строк для звернення до суду з позовом про захист права. Виходячи з загального правила про те, що строк для звернення обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, оскільки дізнатися два рази про одне й те саме неможливо, ст.233 КЗпП конкретизує це правило стосовно до випадку звільнення працівника, тому при першій же дії власника працівник і дізнався про порушення права. Якщо пізніше власник вчинить й іншу дію - вручить працівникові копію наказу про звільнення, то до цього моменту працівник уже знає про порушення його права. В цьому разі строк обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Суд враховує, що сам по собі пропуск строку звернення до суду за вирішенням трудового спору, який допустив працівник або власник, не є підставою для відмови в прийнятті позовної заяви (заяви). При пропуску місячного, тримісячного та річного строків, встановлених ст.233 КЗпП, суд при розгляді трудового спору повинен з`ясувати всі обставини справи. При необґрунтованості вимог працівника або власника по суті суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог саме з цієї підстави. Якщо вимоги позивача є обґрунтованими, але строк, встановлений ст.233 КЗпП, пропущено без поважних причин, суд також відмовляє у позові, але вже з інших мотивів: у зв`язку з пропуском встановленого строку. При обґрунтованості позовних вимог і пропуску строку з поважних причин строк для звернення до суду поновлюється, а позовні вимоги задовольняються. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 18.07.2017 року було проведене засідання виконавчого комітету Панютинської селищної ради, на якому особисто був присутній [PERSON] як член виконкому, де в його присутності було розглянуте питання про розірвання контракту з керівником комунального підприємства Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій» Мариненком Ю.А., за результатами розгляду якого виконкомом було прийняте рішення №98 про розірвання контракту та звільнення [PERSON] з посади директора КП ПСР «УБТ» з 18.07.2017 року з підстав, передбачених контрактом (а.с.104). Як вбачається з копії наказу №36-к від 18.07.2017 року про звільнення [PERSON] з наказом був ознайомлений під підпис 26.07.2017 року, про що не заперечував в суді, однак за захистом своїх прав з даним позовом він звернувся лише 23.10.2017 року, тобто після спливу місячного строку на оскарження. В заяві про поновлення пропущеного строку представник позивача [PERSON] зазначає, що з аналогічним позовом він як представник позивача звернувся до суду 28.07.2017 року, проте враховуючи, що у період з 28.08.2017 по 26.09.2017 року він знаходився на зборах у військовій частині, тому фактично був позбавлений можливості представляти інтереси свого довірителя. Зазначив, що Лозівським міськрайонним судом Харківської області 01.08.2017 року було розглянуто дану позовну заяву та винесено ухвалу про залишення її без руху, та 22.08.2017 року вказана позовна заява була йому повернута, в зв`язку з невиконанням ухвали суду про залишення позову без руху. Виправити недоліки, зазначені в ухвалі суду він, як представник позивача фактично не мав можливості, так як перебував на військових зборах, тому прохає визнати строк звернення до суду з даним позовом пропущеним з поважних причин та поновити його. Фактично [PERSON] був належним чином обізнаним про прийняте виконкомом рішення про звільнення 18.07.2017 року, в якому він особисто приймав участь, після чого він звернувся до лікаря та перебував на лікуванні, а з моменту видужання, особисто отримав 26.07.2017 року копію наказу №36-к від 18.07.2017 року про звільнення під підпис на підприємстві. З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку, оскільки на думку суду, наведені представником позивача доводи, не свідчать, що встановлений законом строк для звернення до суду, пропущений позивачем з поважних причин, оскільки позивач [PERSON] не був позбавлений можливості звернутися до суду особисто або укласти договір про надання правничої допомоги з іншою особою, яка б могла представляти його інтереси в суді. Також останнім не надано належних та допустимих доказів поважності пропуску строку звернення до суду. Судом встановлено, що рішенням LIIІ сесії V скликання Панютинської селищної ради міста Лозова Харківської області №656 від 03.03.2010 року на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади смт.Панютине було створене комунальне підприємство Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій» та затверджено Статут підприємства. Для ведення господарської діяльності комунальному підприємству Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій» було передане майно та закріплене за підприємством на праві оперативного управління (а.с.220,221-229). Згідно п.3.1 Статуту, управління підприємством здійснюється згідно зі Статутомна підставі поєднання прав власника по ефективному використанню його майна і принципів самоврядування трудового колективу директором підприємства. З питань своєї діяльності підприємство підзвітне Панютинській селищній раді. Засновник здійснює свої повноваження відносно підприємства безпосередньо та через виконавчий комітет Панютинської селищної ради. Рішення засновника, розпорядження селищного голови, рішення виконавчого комітету та інші нормативно-розпорядчі акти Панютинської селищної ради є обов`язковими для виконання підприємством, якщо вони не суперечать Конституції України та нормам діючого законодавства України. Пунктом 3.4 Статуту визначено, що директор підприємства призначається на посаду та звільняється з посади селищним головою. З директором підприємства укладається контракт (а.с.225). 21.02.2017 року між виконавчим комітетом Панютинської селищної ради в особі Панютинського селищного голови [PERSON] та [PERSON] був укладений контракт, згідно якого [PERSON] був призначений на посаду директора комунального підприємства Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій» терміном на 1 рік з 21.02.2017 року по 20.02.2018 року (а.с.5-6). Зазначеним контрактом, з яким був ознайомлений позивач, передбачені права та обов`язки директора комунального підприємства Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій». Пунктом 5.2 контракту передбачений порядок припинення дії контракту, зокрема з підстав передбачених п.5.3 контракту, яким передбачений порядок звільнення керівника з посади, а контракт розірванню з ініціативи Органу управління майном до закінчення його дії, зокрема: а) у разі систематичного невиконання керівником, без поважних причин обов`язків, покладених на нього цим контрактом; б) у випадку одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачена штрафи, тощо); в) за поданням органів державного нагляду за охороною праці при систематичних порушень вимог чинного законодавства України з питань охорони праці; г) у разі невиконання\~ підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо оплати податків, зборів та обов`язкових платежів, а також невиконання\~ підприємством зобов`язань щодо\~ виплати заробітної плати працівникам чи\~ недотримання графіка заборгованості із заробітної плати; д) у разі непогодження з Органом управління майном кошторисів доходів і видатків підприємства; е) у разі допущення виникнення та росту податкового боргу; є) у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості; ж) у разі порушення або недотримання законодавства з питань\~ нормування праці (а.с.5-6). Так, із Акту проведення службового розслідування фактів порушень діяльності директора комунального підприємства Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій» Мариненка Ю.А. від 06.07.2017 року, складеного комісією, за участі останнього, були встановлені порушення Закону України «Про охорону праці»: непроходження [PERSON] попереднього медичного огляду в КЗОЗ «Лозівське ТМО» та надання його результатів до виконавчого комітету Панютинської селищної ради; щодо розроблення і затвердження на підприємстві комплексних заходів для досягнення встановлених нормативів та підвищення рівня охорони праці; щодо виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; щодо розробки і затвердження положення, інструкцій, інших актів з охорони праці на підприємстві; відсутність контролю за додержанням працівниками, технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; відсутність договору з професійними аварійно-рятувальними формуваннями у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків, а також вжиття термінових заходів для допомоги потерпілим. Крім цього в порушення Закону України «Про колективні договори і угоди» не уклав та не подав на реєстрацію до виконавчого комітету Панютинської селищної ради колективний договір підприємства, у порушення ст.20 Кодексу цивільного захисту України не розробив невідкладні заходи відповідно до нормативно-правових актів, а також не забезпечив додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту; на виконання рішення ХХХІ сесії VІІ скликання Панютинської селищної ради №285 від 16.06.2017 року, не уклав договір з виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді Панютинської селищної ради ТОВ «Сервіс контроль», що призвело до ненадходження коштів та нанесенню збитків комунальному підприємству; на виконання рішення ХХІХ сесії VІІ скликання Панютинської селищної ради №261 від 14.04.2017 року не розробив Положення про оренду нерухомого майна, яке знаходиться на балансі комунального підприємства та не створив відповідну комісію; з недотриманням норм Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», виходячи за межі наданих повноважень Мариненко Ю.А. провів конкурс на право укладання договорів оренди нежитлових приміщень, розташованих в нежитловій будівлі за адресою: [ADDRESS] , уклав договори оренди на нежитлові приміщення з переможцями конкурсу, не розірвавши договорів оренди, які були укладені раніше на ті ж самі нежитлові приміщення. Комісією зазначено, що незважаючи на неодноразові попередження, в т.ч. письмові (листи №№442,443,444,445 від 26.06.2017 року), відповідні звіти щодо усунення виявлених порушень законодавства на підприємстві до виконавчого комітету Панютинської селищної ради Мариненко Ю.А. не надав, в тому числі і за результатами виробничої діяльності підприємства. Заначений Акт перевірки директор КП ПСР «УБТ» [PERSON] підписувати відмовився (а.с.109-113,114,115,116,117,118-119,120,121). Таким чином, враховуючи викладене, підставою припинення трудового контракту та звільнення [PERSON] є саме систематичне невиконання керівником, без поважних причин обов`язків, покладених на нього цим контрактом. Доповідним листом першого заступника Панютинського селищного голови Копа Д.О. №83 від 17.07.2017 року було запропоновано Панютинському селищному голові розірвати контракт з керівником КП ПСР «УБТ» та звільнити останнього з посади директора зазначеного підприємства за ч.8 ст.36 КЗпПУ, з підстав, передбачених контрактом за порушення, які були виявлені перевіркою та систематичне невиконання обов`язків передбачених контрактом (а.с.107-108). На підставі рішення №98 виконавчого комітету Панютинської селищної ради від 18.07.2017 року контракт з керівником комунального підприємства Панютинської селищної ради «Управлінння благоустрою територій» Мариненко Ю.А. розірвано та звільнено його з даної посади з 18.07.2017 року за підставами, передбаченими контрактом (а.с.104). Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Відповідно до ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. В судовому засіданні відповідач голова Панютинської селищної ради Корпан О.П., надав пояснення, що підставою для розірвання контракту з [PERSON] стало систематичне невиконання останнім без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом. На прохання голови комісії першого заступника Панютинського селищного голови Копа Д.О., підписати оригінал акту проведеного службового розслідування та надати письмові пояснення з приводу порушень [PERSON] в присутності свідків відмовився, на його питання, [PERSON] заявив, що є директором комунального підприємства, в своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, ні перед ким не збирається звітувати, давати пояснення та будь-що підписувати (а.с.116). Посилання позивача на той факт, що з 23.06.2017 року зі сторони голови Панютинської селищної ради Корпана О.П. мали місце події, в результаті яких було фактично паралізовано господарську діяльність підприємства, спростовуються поясненнями самого [PERSON] в судовому засіданні, який пояснив, що з 23.06.2017 року по час звільнення мав доступ до робочого місця, підписував документи із зазначенням «б.п.», тобто без печатки, той факт, що господарська діяльність підприємства велася в штатному режимі, підтверджується платіжними дорученнями, які підписувалися самим директором підприємства [PERSON] і скріплялися печаткою підприємства (а.с.36-71). У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] зазначає, що однією з підстав звільнення [PERSON] є не проходження під час прийняття на роботу обов`язкового медичного огляду, на його думку, дана умова, є обов`язковою при прийнятті на роботу і її не дотримання може бути лише підставою для відмови у прийнятті на роботу або відстороненні від роботи особи, яка вже працює, та сама по собі не є порушенням трудової дисципліни. Згідно ст.24 КЗпП, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі, додержання письмової форми є обов`язковим\~ при укладенні контракту. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я. Відповідно до ст.159 КЗпП, працівник зобов`язаний: знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; додержувати зобов`язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації; проходити у встановленому порядку попередні та періодичні медичні огляди. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив факт непроходження попереднього медичного огляду при прийнятті його на роботу із зобов`язанням пройти зазначений огляд протягом найкоротшого терміну, однак цього до моменту розірвання контракту та звільнення з підприємства не зробив. Суд не бере до уваги твердження позивача та його представника, що листи попередження та акт виявлених порушень є спланованими діями посадових осіб Панютинської селищної ради направленими на дискредитацію позивача з метою звільнення його з посади директора, оскільки зазначені особи діяли в спосіб та в межах наданих їм повноважень, відповідно до діючого законодавства. Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача та його представника свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 18.07.2017 року не були присутніми під час засідання виконавчого комітету Панютинської селищної ради, де розглядалося питання про розірвання контракту з керівником КП ПСР «УБТ» Мариненком Ю.А., причини та підстави звільнення їм не відомі, вважають, що підставою для звільнення послугував перерозподіл між підприємцями, які брали участь у конкурсі, орендованої території та приміщень. Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Обґрунтування позивача та його представника щодо недопустимості та неналежності доказів не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Згідно ст.237-1 КЗпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно ст.13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку із недоведеністю позивачем неправомірності його звільнення, та відповідно завданої відповідачем неправомірними діями моральної шкоди, тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed