Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Представник Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» Найда В.І. 11.02.2019 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № КВ-32/0541/08/1320* від 04.09.2008 року у розмірі 89 597 грн. 93 коп. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. Ухвалою суду від 05.04.2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, ухвалою суду від 06.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, встановивши загальний порядок дослідження сдоказів у справі (а.с. 32-33, 45-46). Представник позивача Найда В.І. в судове засідання не з`явився, 15.07.2019 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.57). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.66), причини своєї неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк не подала відзив на позов, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Так як особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно статей 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Так, 04.09.2008 року між Кредитною спілкою «Перше Кредитне Товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КВ-32/0541/08/1320*, згідно з яким останній було надано кредит у сумі 7000 грн. 00 коп. При укладанні цього договору позивач з відповідачем, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовилися про зміну тривалості позовної давності до 10 років, що закріплено у п. 12.7 зазначеного договору (яка застосовується для загальної та спеціальної позовної давності). Відповідно до п. 2.1. кредитного договору відповідач зобов`язався повертати кредит протягом 12 календарних місяців з моменту отримання (тобто до 10.09.2009 року) та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів (а.с. 11). За прострочення повернення кредитних коштів, п. 9.4. кредитного договору була встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 відсоток від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. Незважаючи на вищевказані умови, відповідач [PERSON] до цього часу не виконала свої зобов`язання, чим порушила умови кредитного договору та вимоги ст.ст. 526, 527 ЦК України. Згідно статей 509, 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до положень статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів. Проте, відповідач [PERSON] зобов`язання належним чином не виконала, останній раз відповідач добровільно сплатила грошові кошти за кредитним договором 29.12.2009 року в розмірі 1000 грн. 00 коп., які були зараховані на погашення відсотків у сумі 823 грн. 52 коп. та тіла кредиту у сумі 176 грн. 48 коп., та з того часу суму позики більш не сплачувала (а.с. 12, 13). Згідно ст. 534 ЦК України передбачено, що у разі недостатності суми внесеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі, ця сума зараховується в першу чергу на погашання відсотків за користування позикою, пені, а вже потім сума самої позики. Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. На підставі вищевказаного, позовна давність за кредитним договором № КВ-32/0541/08/1320* починається з 29.12.2009 року та закінчується 29.12.2019 року. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Таким чином, порушивши умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредиту відповідач [PERSON] допустила односторонню відмову від зобов`язання. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] протягом тривалого часу не виконано свої зобов`язання, які вон, відповідно до кредитного договору № КВ-32/0541/1320* від 04.09.2008 року зобов`язалася виконати протягом 12 календарних місяців з моменту отримання, тобто до 10.09.2009 року, чим порушила умови кредитного договору, представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved