Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з зазначеним позовом 20.04.2018. Уточнивши позовні вимоги просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 06.02.2013, станом на 31.01.2018, яка включає заборгованість: за тілом кредиту - 558,59 грн., по відсоткам за користування кредитом - 14162,89 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3272,26 грн., штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина і 899,69 грн. - процентна складова, а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1762 грн. В обґрунтування пред'явлених вимог вказує, що 06.02.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у Заяві відповідач надав згоду на те, що вказана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі, - Договір), який по своїй суті фактично є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно з п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. Свої зобов'язання за кредитним договором від 06.02.2013 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 31.01.2018 має заборгованість в загальному розмірі 19393,43 грн., яку позивач просить суд стягнути з [PERSON] в примусовому порядку, а також сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 1762 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 5). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 50), однак до суду повторно не з'явився (а.с. 53, 54), про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Відповідно до п. 2 ч.7, ч.8 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомленим належними чином. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 11), у якій відповідач підтвердив своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам'яткою клієнта та Тарифами складає Договір про надання банківських послуг, а також що він ознайомлений з умовами кредитування та погоджується на них (а.с.11). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил [PERSON] надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою Банку (а.с. 29 зворот). Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 24). Згідно п. 1.1.7.42 Умов та Правил, сторони визнали, що дія Договору припиняється у момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках цього договору, але за наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості перед Банком за договором, дія Договору припиняється після повного погашення заборгованості (а.с. 26 зворот). Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 06.02.2013, суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в розмірі 800 грн., про що вказав позивач та підтверджується витягом з тарифів обслуговування кредитних карт, розрахунком заборгованості, довідкою про зміну умов кредитування (а.с. 2, 6-9, 10). Відповідно до п. 1.1.3.2.3.Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. В тому числі банку надано право змінювати відсоткову ставку за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та Правил. При цьому до обов'язку позичальника віднесено отримання виписки про стан картрахунку та про здійснення операції по картрахункам. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до вказаних умов кредитування [PERSON] зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом за базовою ставкою - 2,5 % на місяць, з 01.09.2014 - 2,9 % на місяць, з 01.04.2015 - 3,6 % на місяць, нарахування яких здійснюється на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році (а.с. 6-9, 12). Доказів про заперечення змінених умов кредитування відповідач не надав. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», умовами договору визначено пільговий період 55 днів, в межах якого нарахування відсотків здійснюється в розмірі 0,01 % річних, а також визначено розмір щомісячного платежу (включає плату за використання кредитних засобів звітному періоді) - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 - 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с. 12). Умовами договору визначено пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, яка списується в день списання відсотків, та складає 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або відсотками на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше (а.с. 12). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій у випадку порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів (а.с. 12, 32). Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання грошових коштів на підставі договору (п. 2.1.1.12.3 Умов та Правил надання банківських послуг) (а.с. 34). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за користування ним, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умов передбачених договором (а.с. 31 зворот). Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, в тому числі з метою повного чи часткового погашення боргових зобов'язань (а.с. 30). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов'язання. Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов'язання. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором від 06.02.2013 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 800 грн., що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості, довідкою про умови кредитування (а.с. 6-9, 10). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов'язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого станом на 31.01.2018 утворилась заборгованість за тілом кредиту - 558,59 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 14162,89 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 6-9), який відповідачем не заперечив, та з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по пені та комісії в розмірі 3272,26 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст. 628 ЦК України. Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог банку. Згідно з п.3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.2007 № 168, банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, у тому числі із зазначенням переліку, розміру і бази розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що в розрахунку заборгованості (а.с. 6-9) розмір заборгованості за комісією та пенею визначено 3272,26 грн., без конкретизації розміру і виду (комісія чи пеня), що позбавляє суд можливості перевірити правильність розрахунку, а витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт наданий позивачем не містить умови щодо сплати комісії, її розміру та підстав нарахування, тому

Outcome: partial