Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 32794,70 грн. за кредитним договором № 1302190104 від 13.02.2019 року та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.02.2019 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 1302190104 згідно з яким Відповідачу надано кредит в загальному розмірі - 40 000,00 (сорок тисяч) гривень, строком на 60 місяців з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 12 лютого 2024 року на споживчі цілі. Зазначає, що у випадку порушення умов кредитного Позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок і заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні :санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Однак, стверджує, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо сплати основного боргу та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені Кредитним договором, відповідачем не виконано. Зауважує, що Прострочення виконання зобов`язань Позичальником за Договором виникло починаючи з 15.04.2020 року. Враховуючи вищевикладене просить суд стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 32794,70 грн. за кредитним договором №1302190104 від 13.02.2019 року та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, в канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч. 6,7\~ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Крім того інформація про стан розгляду справи та дату судових засідань розміщено на веб-сайті суду в мережі Інтернет. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується зворотними повідомленнями які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти. Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи положення ст. ст.\~274,\~280 ЦПК України\~розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та в заочному порядку, про заочний розгляд судом 27.11.2020 року поставлено ухвалу. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про заочний розгляд справи судом 27.11.2020 року постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судових засідань. Дослідивши надані докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достатності, виходячи зі внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд доходить наступних висновків. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі\~ст.1048 ЦК України\~у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). У відповідності до п.4.2.2. Кредитного договору та статті 1050 Цивільного кодексу країни, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, врахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку. Згідно ч.1 ст.1052 та ст.1054 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником зобов`язань, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов а обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Також, згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України, передбачено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 13.02.2020 року між Банком та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 1302190104, згідно з яким відповідачу надано кредит в загальному розмірі - 40 000,00 гривень, строком на 60 місяців з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 12.02.2024 року на споживчі цілі. Перерахування коштів на поточний рахунок відповідача підтверджується меморіальним ордером №1302190104 від 13.02.2019 року на суму 38 000,00 гривень (з врахуванням різниці сплаченої Позичальником на користь Банку комісійної винагороди за надання кредиту, згідно п. 3.1.1 Кредитного договору). Пунктом 3.9.3 Кредитного договору встановлено, що строк повернення кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин), зокрема, прострочення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Відповідно до пп. 3.10.1 Кредитного договору, сторони,

Outcome: approved