Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Представник позивача13.12.2017 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 23.08.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від цього шлюбу в позивача та відповідача є спільна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з лютого 2017 року. Сімейні стосунки між подружжям не склалися через неможливість знайти спільну мову у вирішення побутових питань. На теперішній час кожен з сторін створив фактично нову сімю з іншими особами. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливі. Спільне господарство не ведеться. Між позивачем та відповідачем досягнуто угоду про місце проживання дитини. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак від його представника на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак від її представника на адресу суду надійшла заява про те, що вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі наданих письмових заяв суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.\~ У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України\~ суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 23.08.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської областібув зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу Таранюк, про що складено відповідний актовий запис № 111, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 053461 від 23.08.1997 року. 05.12.2005 року в шлюбі народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 016632 від 13.12.2005 року. Згідно довідки про склад сімї № 2271 від 11.10.2017 року, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] а, до складу його сімї входять: дружина [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved