Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Представник заявника адвокат [PERSON] 02 березня 2015 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Як указується в заяві, [PERSON] з 1967 року спільно проживав з [PERSON] однією сімєю як чоловік та жінка. [PERSON] померла 03 грудня 2003 року і після її смерті залишилася спадщини, зокрема, земельна частка (пай) розміром 3, 65 га на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що належала померлій на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) ПЛ № 0120092 від 24.12.1996. Проте, при оформленні вказаного Сертифікату на земельну частку (пай) була допущена помилка у написанні імені померлої: [PERSON] замість [PERSON], у звязку з чим заявник, який є спадкоємцем четвертої черги за законом, не має змоги підтвердити належність померлій права власності на вказану земельну частку (пай) та успадкувати її. Інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину після смерті [PERSON], немає. У звязку з вищезазначеним представник заявника просить встановити факт належності [PERSON] Сертифікату на земельну частку (пай) ПЛ № 0120092 від 24.12.1996. У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в заяві, підтримав, посилаючись на доводи заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заінтересована особа направила суду заяву, у якій просить суд розглянути дану справу у відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Суд уважає, що пояснення представника заінтересованої особи в судовому засіданні є необовязковими, справа може бути розглянута за його відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Судом установлено: [PERSON] з 1967 року спільно проживав як чоловік та жінка з [PERSON], яка померла 03 грудня 2003 року (а.с. 6). Після смерті останньої залишилася спадщини, зокрема, земельна частка (пай) розміром 3, 65 га на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що належала їй на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) ПЛ № 0120092 від 24.12.1996 (а.с. 8). [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] четвертої черги за законом (а.с. 6). Інших спадкоємців, які мають намір прийняти спадщину після смерті [PERSON], немає. Проте, при оформленні вказаного Сертифікату на земельну частку (пай) була допущена помилка у написанні імені померлої: [PERSON] замість [PERSON], у звязку з чим заявник не має змоги підтвердити належність померлій права власності на вказану земельну частину та успадкувати її (а.с. 8). Як передбачено приписами частини 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до копій свідоцтва про смерть [PERSON] її імя [PERSON] (а.с. 7 ). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що імя померлої [PERSON], а в Сертифікаті було помилково вказано імя [PERSON], бо так її називали в селі за місцем проживання. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved