Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] в психіатричний заклад у примусовому порядку. Заявлені вимоги мотивує тим, що згідно з рішенням Прилуцької міської ради від 23 вересня 1997 року № 542 [PERSON], яка померла [INFO] року, була призначена опікуном [PERSON], [INFO]., який являється інвалідом 1-А групи дитинства безстроково, який з раннього дитинства відставав в розвитку, в школі не навчався, неспроможній самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують його життєдіяльність. За результатами огляду комісією лікарів-психіатрів КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня» зроблено висновок, що [PERSON], мешканець [ADDRESS] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, подальше перебування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. Оскільки, внаслідок свого психічного захворювання [PERSON] потребує лікування, а подальше обстеження і лікування можливе тільки в умовах стаціонару, представником заявника і подано заяву про його госпіталізацію у примусовому порядку. У судовому засіданні лікар - психіатр [PERSON] підтримала подану заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку. Прокурор Прилуцької місцевої прокуратури в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви. Психічний стан [PERSON] не дозволяє йому знаходитись в судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника заявника та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Так, рішенням Прилуцької міської ради від 23 вересня 1997 року № 542 (а.с.8) [PERSON], призначена опікуном [PERSON], [INFO], який являється інвалідом 1-А групи дитинства безстроково. Згідно Висновку комісії лікарів-психіатрів від 18 травня 2017 року №89/06-01, вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, подальше перебування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару (а.с.9). [PERSON], яка являлась опікуном [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). У відповідності до ст.ст.3,4 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Психіатрична допомога на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з міняльними соціально-правовими обмеженнями. Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. За таких обставин, коли [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих та він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, суд вважає, що у відповідності до ст.ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», заява про його госпіталізацію підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved