Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Представник, від імені позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою в якій посилається на те, що їй на праві приватної власності належить 53/100 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS]. Інша частина будинку належить відповідачу. Вказаний будинок зведено на земельній ділянці, відведеній відповідачу в розмірі 0,06 га. В даний час у користуванні сторін перебуває земельна ділянка площею 0,1684 га. Зазначає, що сторони по справі є колишнім подружжям та між ними тривалий час існує конфлікт, в тому числі і щодо порядку користування вказаною земельною ділянкою. Оскільки в даний час не видається можливим встановити межі чи огорожу на земельній ділянці, що призводить до постійних сварок та непорозумінь між сторонами, позивач просить суд встановити порядок користування вищезазначеною земельною ділянкою. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, проте надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути без їхньої участі. Позов підтримують та просять встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 2 запропонованого експертним висновком. Відповідач надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказує, що не погоджується з позовними вимогами [PERSON], оскільки вважає їх незаконними. [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається із витягу рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів № 197/12 від 28.05.1991 року, [PERSON] було відведено земельну ділянку розміром 0, 06 га по [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку. (а.с.24-25) Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 53/100 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами у [ADDRESS] про що свідчить копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 253753 видане 28.11.2011 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради. (а.с.13) Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 4 ст 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У відповідності п. 18-2 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до положень статей 81, 116 ЗК ( 2768-14 ) окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК Згідно ч. 1-2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Проте, як встановлено, сторони не дійшли згоди про порядок користування земельною ділянкою на якій розташоване будинковолодіння, а тому мають об'єктивне право для звернення в суд з метою його визначення. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. З метою визначення порядку користування земельною ділянкою спільним підприємством «Західноукраїнський консультативний центр» було проведено судову земельно-технічну експертизу за результатами якої запропоновано два варіанти визначення такого порядку. Згідно дослідження встановлено, що площа земельної ділянки за її фактичним користуванням по [ADDRESS] становить 0,1702 га, що на 0,0018 га (18 кв.м.) більша від площі зазначеної в матеріалах технічного паспорта, проте експерту не виявилось можливим встановити за рахунок якої частини земельної ділянки збільшилась її загальна площа. Тим не менше, згідно з обома варіантами розподілу, сторонам виділені у користування відповідні частини земельної ділянки відповідно до розміру частки права власності у спільному майні - будинку. Разом з тим існують і частини земельної ділянки, які не можуть бути виділені жодній із сторін та запропоновано залишити їх у спільному користуванні. Дослідивши представлені експертизою варіанти розподілу, суд, вважає за необхідне із двох наданих варіантів вибрати другий з наступних підстав. Порівнюючи два варіанти розподілу земельної ділянки та обираючи з них один, суд виходить із принципів доцільності та справедливості, враховує можливість нормального користування будинком, колодязем, вигрібною ямою та туалетом, яким сторони повинні користуватись спільно, враховує розташування і інших будівель. Також судом досліджено і висновок додаткової судової земельно-технічної експертизи щодо можливості встановлення межових знаків (огорожі), які б відділяли один від одного належні сторонам входи до будинку згідно з яким, відповідно до варіантів розподілу земельної ділянки, запропоновано також два варіанти встановлення огорожі. Виходячи з викладеного в дослідженні, суд вважає за необхідне обрати другий варіант, оскільки він відповідає попередньо запропонованому варіанту розподілу земельної ділянки. Згідно п. 22 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у резолютивній частині рішення в такій справі суд залежно від її обставин повинен вказати розміри й межі тих ділянок, які має використовувати кожна зі сторін, і тих, які виділено для спільного користування, а також зазначити, як сторони мають проходити до будинку, будівель, споруд та на вулицю. Згідно ч. 1 ст 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких умов, суд вважає за можливе встановити сторонам порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], на якій розташований житловий будинок, який перебуває у спільній частковій власності сторін, та інші господарські будівлі і споруди. Таким чином, виходячи з усього викладеного та

Outcome: approved