Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Представник позивача в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають на обліку малолітня [PERSON] , [INFO] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини) відповідно до наказів служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 06.03.2020 № 258, 259 «Про взяття на облік». До відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 07.02.2020 року надійшла інформація від мешканців Шевченківського району щодо родини [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у відношенні до якої мати позбавлена батьківських прав, згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, справа № 336/7703/19, пр. 2/336/914/2020). Зі слів мешканців Шевченківського району, родина [PERSON] , проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , заявники зазначали, що мати дітей зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Спеціалістами відділу було здійснено вихід за адресою проживання даної родини та складено відповідний акт обстеження умов проживання від 05.03.2020 № 11-09/542. Під час обстеження було встановлено, що родина проживає у 2-кімній квартирі гуртожитку. В одній кімнаті проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та вітчим [PERSON] - [PERSON] , а в іншій кімнаті проживає дядько дітей [PERSON] , [INFO] , та його співмешканка [PERSON] , [INFO] . В квартирі стояв неприємний запах, не прибрано, розкидані речі, матері дітей було надано час для приведення житла до санітарно-гігієнічних норм та попереджено про наслідки ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 28.02.2020 року № 287/01-07, [PERSON] , 2003 року народження, відвідує амбулаторію самостійно. Зі свідчень дільничної служби, останнім часом дитиною опікується дідусь. Згідно інформації Запорізького академічного ліцею «Вибір» від 13.02.2020 року № 01/22-75, мати дитини [PERSON] не підтримує зв`язок зі школою. Всі питання з виховання і навчання [PERSON] вирішує дід [PERSON] , він постійно відвідує батьківські збори, піклується про онука, забезпечує усім необхідним для навчання, одягом, продуктами харчування, купує всі необхідні речі. Згідно листа ДНЗ «ясла-садок» № 210 «Славутич» від 12.02.2020 року №01-36/043, [PERSON] . [INFO] , останній раз відвідувала дошкільний заклад 06.06.2019 року. Спеціалістами відділу неодноразово проводилися бесіди із [PERSON] стосовно належного виконання своїх батьківських обов`язків. [PERSON] завжди погоджувалася із спеціалістами, обіцяла зробити все можливе задля дітей, але так нічого і не зробила. 29.04.2020 малолітню [PERSON] , [INFO] було доставлено до Комунального закладу «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР по акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29.04.2020. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , в присутності інспекторів ювенальної превенції, категорично відмовився їхати до закладу, виявив бажання залишитися разом з дідом, який в свою чергу не за перечував, відповідно до заяви від 29.04.2020. 25.05.2020 до відділу з`явилася мати дітей, яка повідомила про намір -повернути малолітню [PERSON] , в родину. [PERSON] були надані рекомендації та роз`яснено механізм дій, щодо вирішення питання повернення доньки. Однак, станом на день звернення з позовом заява із наміром повернути дитину в родину, від матері не надходила. Мати не вчинила жодних дій задля повернення малолітньої доньки в родину, жодного разу не з`явилися до відділу задля надання відповідних пояснень, дитину, за місцем її перебування не відвідували більш ніж шість місяців. Мати не допомагає своїм дітям, ані матеріально, ані морально. Не цікавиться долею дітей. На думку позивача, зазначені вище факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме ухилення від виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] та стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) матері, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову , а саме з 15.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) матері, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 15.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання. 09.04.2021 року у судовому засіданні закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні 24.05.2021 року позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. По справі оголошено перерву до 22.06.2021 року для повторного виклику відповідача по справі. Відповідач в судові засідання не з`явилася жодного разу, про день та час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, заява про розгляд справи у її відсутність до суду не надходила як і відзив на позовну заяву. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутністю Враховуючи вищевказані обставини, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Обставини справи. Судом встановлено, що відповідач має трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.25,26) та [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у відношенні до якої мати позбавлена батьківських прав, згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, справа № 336/7703/19, пр. 2/336/914/2020 ( а.с. 20) В актовому записі про народження, складеному на дітей [PERSON] , [PERSON] , відомості про батька записані за вказівкою матері, згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.20). Малолітня [PERSON] пребуває в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок «Сонечко» Запорізької обласної ради. Згідно листа представника третьої особи відповідач [PERSON] свою дитину не відвідала жодного разу, станом здоров`я та умовами утримання дитини не цікавилась, дитини тривалий час залишається без материнської уваги та батьківського піклування ( а.с. 34). Неповнолітній [PERSON] проживає разом з дідом [PERSON] , про що надав письмові пояснення. ( а.с. 14) По відношень до нього мати не виконує свої обов`язки, не цікавиться долею дитини. Вказана сімя перебуває на обліку у відділі по Шевченківському району служби у справах дітей Запорізької міської ради, як така що опинилася в складних життєвих обставинах. Згідно актів обстеження умов проживання дітей з матір`ю [PERSON] представниками служби у справах дітей неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків ( а.с. 21-24) однак остання жодних дій щодо належного виконання батьківських обов`язків не вчинила. Умови проживання дітей не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] від 28.12.2020 року № 01/01-34/0846, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с. 8-10) З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не створює належних умов для виховання та утримання дітей, підтримує відносини з особами, які ведуть аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, умови мешкання антисанітарні і загрожують життю та здоров`ю дитей, а тому позовні вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч.2 ст.243 СК України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом. В силу ч.2 ст.244 СК України саме орган опіки та піклування вирішує питання про призначення дитині опікуна або піклувальника, також нормою ст.246 СК України, на орган опіки та піклування покладається контроль за умовами утримання, навчання та виховання дитини, над якою встановлено опіку або піклування. Відповідно до ст.245 СК України, якщо дитина постійно проживає у закладах охорони здоров`я, навчальному, або іншому дитячому закладі, функцію опікуна або піклування щодо неї покладається на адміністрацію цього закладу. Зважаючи на вищевикладені норми СК України та системний аналіз глави 15, глав 16 та 19 СК України, суд приходить до висновку, що аліменти можуть стягуватися з батьків або інших осіб, на утриманні яких перебувала дитина, у встановленому законом порядку на користь іншої особи, або закладу, відповідно до ст.245 СК України, яка має права опікуна або піклувальника відносно неповнолітньої особи. Враховуючи те, що відповідач зобов`язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття, але добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, інші обставини справи та вважає за необхідне стягнути з неї на користь тих установ чи громадян, на чиєму утриманні будуть знаходитися діти до досягнення ними повноліття, аліменти на кожного в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2021. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Outcome: approved