Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2015 по 31.07.2021 у сумі 9\~100,39 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є споживачем послуг, які КП «Водоканал» надає у квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з чим на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , як на квартиронаймача та особу, яка є споживачем послуг які надає підприємство за вищевказаною адресою. Відповідач вчасно оплату за надані послуги не вносить, у зв`язку з чим за період з 01.03.2015 по 31.07.2021 утворилась вищевказана заборгованість. 30.09.2021 відповідачем подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позов було подано не уповноваженою особою і у генерального директора КП «Водоканал» не було повноважень доручати представнику подання та підписання такого позову; суми, зазначені у розрахунку заборгованості не відповідають сумам заборгованостей, зазначених у щомісячних повідомленнях (розрахунках) КП «Водоканал», які виставляються споживачам для сплати вартості отриманих послуг. 06.10.2021 представник позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що нарахування за послуги водопостачання та водовідведення за адресою мешкання відповідача здійснювалися КП «Водоканал» на підставі норм, затверджених в установленому порядку, відповідно до кількості осіб, проживаючих за вказаною адресою, а з 19.04.2021 за нормами, відповідно до показань приладу обліку. 29.09.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ у справі № 334/9248/14-ц, яким з [PERSON] на користь КП «Водоканал» було стягнуто заборгованість за надані послуги за період з 01.10.2011 по 30.06.2014 у сумі 2\~910,96 гривень. Судовий наказ набрав чинності 18.12.2014, а тому оплати, які здійснював відповідач були спрямовані на погашення заборгованості за вищевказаним судовим наказом, до того ж, відповідачем не спростовано факту того, що ним не в повній мірі сплачувалися надані позивачем послуги. Крім того, до матеріалів справи долучена довіреність №13 від 31.12.2020 юрисконсульта Нечет О.В. (дійсна до 31.12.2021) з зазначенням повноважень, яка видана генеральним директором КП «Водоканал» в особі генерального директора Нікіфорова О.В., що діє на підставі Статуту та має право видавати довіреності на представництво інтересів підприємства. Твердження відповідача про те, що за вказаною довіреністю юрисконсульт КП «Водоканал» Нечет О.В., якою підписано позовну заяву, не надано право підписання позовних заяв не відповідає дійсності оскільки, вищевказаною довіреністю встановлено, що юрисконсульта Нечет О.В. уповноважено, в тому числі, й на оформлення скарг, клопотань, заяв, в т.ч. і позовних заяв, та інших процесуальних документів за своїм підписом. 11.10.2021 відповідачем [PERSON] було подано заяву про часткове визнання позову в сумі 4\~712,02 гривні. Заяву обґрунтовано тим, що ним за період з 01.03.2015 по 31.07.2021 загалом на користь КП «Водоканал» було сплачено вартість отриманих послуг за централізоване водопостачання та водовідведення у сумі 5\~694,70 гривні, а тому, враховуючи, що позивач просить стягнути з нього суму боргу 9\~100,39 гривень, загальний розмір залишку заборгованості становить 4\~712,02 гривень. Ухвалою від 14.09.2021 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково - в сумі 4\~712,02 гривень. Зазначив, що ним сплачені грошові кошти за надані послуги, які є поточними нарахування, а не в рахунок погашення заборгованості за минулі періоди. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши заяви по суті спору та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 13.09.2021, відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] з надання послуг за вказаною адресою відкритий позивачем на ім`я відповідача [PERSON] як на квартиронаймача та особу, яка є споживачем послуг, які надає підприємство за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою КП «Водоканал» по особовому рахунку. 29.09.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя був виданий судовий наказ у справі № 334/9248/14-ц, яким з [PERSON] на користь КП «Водоканал» стягнута заборгованість за воду та послуги каналізації за період з 01.10.2011 до 30.06.2014 у сумі 2\~910,96 гривень. Судовий наказ набрав чинності 18.12.2014. Відповідно до витягу з особового рахунку № [NUMBER] та розрахунку суми нарахувань, оплат та заборгованості за вказаним рахунком, позивач за період з 01.03.2015 до 31.07.2021 надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 10\~407,35 гривень. Відповідачем за вказаний період послуги сплачувались частково - в сумі 1\~306,33 гривень, а також отримано державну соціальну допомогу (субсидію) на суму 0,63 гривень, тому станом на 01.08.2021 заборгованість за спожиті послуги склала 9\~100,39 гривень. Відповідно до квитанцій за період з 22.12.2015 по 28.07.2021 позивачем оплачені послуги КП «Водоканал» в сумі 5\~694,70 гривні. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 1875-IV), який діяв до 30.04.2019, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У ст. 1 Закону № 1875-IV зазначено, що для цілей цього закону власником є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Аналогічні норми містить ст. 1 Закону № 2189-VIII. Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно зі ст. 13 Закону № 1875-IV, ст. 5 Закону № 2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР та ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно та своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , за яким проводились нарахування. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховний Суд України по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013, відповідно до якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Свої зобов`язання щодо надання комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення позивач виконує в повному обсязі, що не заперечувалось відповідачем. Відповідач, у свою чергу, порушив свої зобов`язання та своєчасно не вносив оплату за спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на 01.08.2021 має заборгованість перед КП «Водоканал» у сумі 4\~712,02 гривні. Суд визначив розмір заборгованості як різницю між вартістю наданих позивачем послуг за період з 01.03.2015 до 31.07.2021 в сумі 10\~407,35 гривень та сплаченими відповідачем за вказаний період грошових коштів в сумі 5\~694,70 гривні, а також субсидії в сумі 0,63 гривень. Суд визнає безпідставним часткове зарахування позивачем сплачених відповідачем грошових коштів на сплату заборгованості за судовим наказом від 29.09.2014 у справі № 334/9248/14-ц, оскільки порядок сплати такої заборгованості визначений Законом України «Про виконавче провадження». Крім цього, квитанції, надані відповідачем, не містять інформації про те, що сплачені ним грошові кошти мають бути спрямовані на сплату заборгованості за судовим наказом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення за період з 01.03.2015 до 31.07.2021 у сумі 4\~712,02 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~175,52 гривень (2270*(10407,35*100%/4712,02)).

Outcome: partial