Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду від імені [PERSON] з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. В своїй заяві представник зазначив, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS], належний їй на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок [NUMBER] від 12 квітня 1976 року. [PERSON] є спадкоємцем за законом, проте не має можливості успадкувати зазначений житловий будинок, оскільки оригінал зазначеного свідоцтва втрачено, у зв'язку з чим державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці відсутні. Посилаючись на викладене представник позивача просив суд, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року матері [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач, представник позивача не з'явилися, подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб в підготовче засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом РАГС Глобинського районного управління юстиції 09 травня 2000 року (а.с. 7). [PERSON] на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок [NUMBER], виданого виконкомом Глобинської селищної ради 12 квітня 1976 року, належав житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] право власності на який зареєстровано в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу 16 за реєстровим №2685 (а.с. 8). Оригінал зазначеного свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок втрачено, про що в газеті «Зоря Придніпров'я» опубліковано відповідне оголошення, випуск від 12 жовтня 2018 року (а.с. 23-26). [PERSON] (позивач) є сином померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 серпня 1966 року (а.с 6). Згідно довідки виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області від 26 червня 2018 року №25-1/02-04/6140 [PERSON] на день смерті - [INFO] року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та мала такий склад сім'ї: син - [PERSON], онука - [PERSON], невістка - [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається із копії спадкової справи №298, заведеної у Глобинській державній нотаріальній конторі після померлої [INFO] року [PERSON], заяву про прийняття спадщини подав син померлої - [PERSON]. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні (а.с. 38-42). [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області із заявою про видачу на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року [PERSON]. 24 жовтня 2018 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок (а.с.18). Відповідно до технічного паспорту від 27 березня 2018 року житловий будинок по [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 59,4 кв. м; житловою площею 30,1 кв. м; прибудова до «А-1» літ. «а», площею 21,70 кв.м; прибудова літ. «б», площею 5,60 кв.м, прибудова літ. «бІ» площею 7,70 кв.м, літня кухня літ. «Б» площею 20,00 кв.м, сарай-гараж літ. «В» площею 51,70 кв.м, огорожа №1, ворота №2, яма вигрібна №3 (а.с. 10-17). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Правовідносини по спадкуванню майна після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. У відповідності ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], позивач є спадкоємцем, який у встановленому порядку прийняв спадщину за законом, інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні, отже позивач [PERSON] має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved