Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Логвин О.О. звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики (розписками). Зазначає, що 06 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 1500 доларів США, а остання зобов`язалася повернути вказані кошти до 30 травня 2019 р. На підтвердження отримання коштів відповідач написала позивачу боргову розписку від 06.04.2019 р. 18.08.2019 р. між [PERSON] та [PERSON] знову був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 150 доларів США, а остання зобов`язалася повернути вказані кошти до 18.09.2019 р. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач написала позивачу боргову розписку від 18.08.2019 р. Загальна сума боргу складає 1650 доларів США. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 06 квітня 2019 р. та від 18 серпня 2019 р. у загальному розмірі 1650 доларів США та судові витрати. Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Від представника відповідача - адвоката Павлової Ю.М. надійшло до суду клопотання про проведення судового засідання з повідомленням сторін. Ухвалою судді від 15 лютого 2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено. 15.02.2021 р. від представника відповідача [PERSON] - адвоката Павлової Ю.М. надійшов Відзив на позовну заяву [PERSON] в якому не погоджується з позовними вимогами, вважає, що позивач зловмисно користуючись своїми процесуальними правами вводить в оману суд та зазначає, що 06.04.2019 року відповідач дійсно взяла в борг у позивача 1500 доларів США до 30.05.2019 року, що підтверджується розпискою. В подальшому позивач та відповідач усно домовились про подовження терміну оплати та розстрочку оплати по борговим зобов`язанням, у якості підтвердження домовленостей позивач навіть надав у борг, а саме 18.08.2019 року, ще 150 доларів США на один місяць. Домовленість між сторонами полягала у тому, що відповідач повинна була віддавати позивачу щомісяця по 200 доларів США. 20.09.2019 року відповідач віддала позивачу 200 доларів США та попросила від позивача розписку про підтвердження виконання зобов`язання хоча б по одній борговій розписці, але позивач наполягав на тому, що розписку надасть у разі повного погашення зобов`язань. 20.10.2019 року та 20.11.2019 року позивач віддала, ще по 200 доларів США, з серпня 2019 року по листопад 2019 року позивач фактично сплатила 600 доларів США, останню суму відповідач сплачувала у гривні по курсу придбання долара США. Крім того, факт передання грошей відбувався у громадських місцях. У вересні 2019 року на роботі відповідача, жовтні 2019 року, біля кіоску обміну валют, у листопаді 2019 року на громадській зупинці, тобто відповідач сплачувала свої зобов`язання, але не отримувала жодного разу підтвердження виконання грошового зобов`язання. У листопаді 2019 року позивач зазначив, що сума боргу за розписками складає 1650 доларів США, а фактично сплачені 600 доларів США він утримує в якості відсотків за користування грошима. Жодних домовленостей за відсотки між позивачем та відповідачем не було, крім того, у розписках наданих позивачем до позовної заяви у якості підтвердження зобов`язання, за відсотки теж не було домовленостей. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦКУ зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦКУ у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідач вважає, що з боку позивача відбулась одностороння зміна істотних умов домовленостей, так як сума сплати відсотків у розмірі 600 доларів США на загальну суму 1650 доларів США за 8 місяців з квітня 2019 року по листопад 2019 року перевищує відсотки у банківських та фінансових установах за користування кредитними коштами більш ніж у 8,8 разів, та фактично складає 79,5 %. У разі, якби відповідач була б обізнана про намір позивача таким чином проводити зміни домовленостей, то вона б вочевидь не укладала договори позики за розписками, так як фактично сплатити суму боргу не була б в змозі. У грудні 2019 року відповідач повідомила позивачу, що буде віддавати борг у разі, якщо позивач надасть підтвердження за раніше сплачені грошові кошти у розмірі 600 доларів США та зарахує їх в рахунок погашення боргових зобов`язань по розпискам від 06.04.2019 року та 18.08.2019 року, позивач не погодився і зазначив, що це його відсоток за користування грошовими коштами. Відповідна ситуація продовжувалась і надалі, тобто відповідач не відмовлялась на виконання зобов`язань зі сплати грошових коштів, але не в розмірі 1650 доларів США, а лише в розмірі 1050 доларів США та просила надати підтвердження про факти виконання зобов`язань та надавати їх у майбутньому при проведенні розрахунку. Позивач не погодився, та направив на адресу відповідача претензію вимогу, у якій просить провести погашення заборгованості у сумі 1650 доларів США взагалі не врахувавши, що позивачем було сплачено 600 доларів США. 14.12.2020 року відповідач направила відповідь на претензію вимогу на адресу позивача та його представника, де зазначала, що просить провести перерахування суми боргу з урахуванням фактично сплачених грошових коштів. Позивач не отримав відповідь на претензію вимогу, конверт повернувся за закінченням терміну зберігання, але відповідь на претензію вимогу отримав представник позивача його адвокат, який зазначений у позовній заяві. Не зважаючи на ці обставини, позивач в позовній заяві зазначив, що сума заборгованості відповідача складає 1650 доларів США. Просить відмовити в частині позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] 1650 доларів США. Стягнути з [PERSON] суму фактичної заборгованості в розмірі 1050 доларів США, що еквівалентно 29400 гривень. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Розписки від 06.04.2019р. [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Нікопольським МВВС УМВС України 20.10.1995р., взяла в борг на особисті потреби гроші в сумі 1500 доларів США у [PERSON] до 30.05.19р., в чому і розписалась (а.с.9). Згідно Розписки від 18.08.2019р. [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Нікопольським МВВС УМВС України 20.10.1995р., ідентифікаційний код [NUMBER] , взяла в борг у [PERSON] на особисті потреби 150 доларів США на один місяць з 18.08.19 р. до 18.09.19р., в чому і розписалась (а.с.10). 24.11.2020р. представником [PERSON] - адвокатом Логвин О.О., на адресу [PERSON] було направлено Вимогу про виконання зобов`язань за розписками, в якій [PERSON] просив [PERSON] сплатити йому суму боргу через 30 днів з моменту отримання даної вимоги, в іншому випадку буде звертатися за захистом своїх прав до суду. Дана вимога була вручена відповідачу 02.12.2020 р. (а.с. 11, 12). Адвокатом Павловою Ю.М. на адреси позивача та його представника було направлено Відповідь на вимогу про виконання зобов`язання за розписками в якій зазначила, що провела часткову сплату боргу в сумі 600 доларів США, але дані кошти не були враховані [PERSON] (а.с.33). Дана відповідь не була вручена позивачу та повернута відповідачу за закінченням терміну зберігання(а.с.33 зворотна сторона). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 761/12665/14-ц, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувану має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні, оскільки перерахування стягувачеві суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки між сторонами були укладені договори позики, умови яких щодо своєчасного повернення грошових коштів відповідачем на час розгляду справи в суді не виконані, про що свідчить наявність у позивача оригіналів розписок від 06.04.2019 р., 18.08.2019 р. та ненадання відповідачем документів, які б підтверджували повернення нею частини або всієї суми боргу позивачу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 гривень. На підставі ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 610, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved