Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 09.12.2013 року та просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість по кредитному договору № R53700309478B від 17.08.2012 року в сумі 205747,37 грн. та судові витрати у розмірі 2057 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказував на те, що 17.08.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700309478B, відповідно до якого позивач надав їй кредит в сумі 200000,00 грн., а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит в строк до 17.08.2016 року включно, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в порядку і в строки, передбачені кредитним договором. Так згідно п. 3.3 кредитного договору за користування кредитом [PERSON] прийняла зобов'язання сплачувати позивачу 31 % річних щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати відсотків та розрахунку вартості сукупних послуг. Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу [PERSON] кредиту, виконав, надавши їй суму кредиту шляхом перерахування на картковий рахунок, однак [PERSON] отримавши суму кредиту, свої зобов'язання по поверненню чергової частини кредиту та сплати відсотків за користування не виконала, у зв'язку з чим позивачем відповідно до п. 5.2.2 кредитного договору, була надіслана позичальнику вимога про дострокове повернення кредиту № 2269/500-2 від 13.09.2013 року. Згідно п. 5.2.1 кредитного договору банк має право відмовити позичальнику в наданні кредиту або вимагати дострокового повернення кредиту сплати нарахованих відсотків, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, зокрема: - не виконання зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору. Зважаючи на зазначені порушення [PERSON] умов кредитного договору, позивач на підставі п. 5.2.1 та 5.2.2 кредитного договору набув право дострокової вимоги до відповідача [PERSON], а у неї згідно п. 5.3.6 кредитного договору виникло зобов'язання достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов кредитного договору [PERSON] повинна сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що станом на 29.10.2013 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 205747,37 грн., що складається з: - заборгованості по кредиту в сумі 181017,00 грн.; - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 11059,37 грн.; - сума пені по кредиту за період з 19.10.2012 року по 29.10.2013 року в сумі 7501,74 грн.; - сума пені по відсотках за користування кредитом за період з 19.10.2012 року по 29.10.2013 року в сумі 6168,77 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань відповідача [PERSON], 17.08.2012 року було укладено договір поруки № R53700309478B-П1 між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою [PERSON], як поручителем. Відповідно до умов договору поруки, поручитель [PERSON], поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань, щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії, пені та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № R53700309478B від 17.08.2012 року. Відповідно до п. 2.5 договору поруки, у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, поручитель зобов'язується виконати їх у строки/термін, зазначений у письмовій вимозі банку, направлений згідно з п. 2.5 цього договору, шляхом перерахування коштів на рахунок банку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечував (а.с. 51). Відповідачі -[PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися без поважних причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про виклик їх до суду на 17.02.2014 року та на 19.03.2014 року, які вручені відповідно 30.01.2014 року та 07.03.2014 року, про причини неявки суд не повідомили (а. с.53,56,59). Відповідно ст. 224 ЦПК України у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом, встановлено, що 17.08.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700309478B, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 200000,00 грн., а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит в строк до 17.08.2016 року включно, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в порядку і в строки, передбачені кредитним договором (а.с.6-12). Так згідно п. 3.3 кредитного договору за користування кредитом [PERSON] прийняла зобов'язання сплачувати позивачу 31 % річних щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати відсотків та розрахунку вартості сукупних послуг (а.с. 6). Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору, у випадку прострочення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розміру 0,5 відсотка в день від суми невиконаних зобов'язань. Вказана неустойка розраховується на по дату повного виконання всіх зобов'язань по погашенню заборгованості. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань відповідача [PERSON], 17.08.2012 року було укладено договір поруки № R53700309478B-П1 між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою [PERSON], як поручителем. Відповідно до умов договору поруки, поручитель [PERSON], поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань, щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії, пені та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № R53700309478B від 17.08.2012 року. Згідно п. 2.1 договору поруки, сторони договору визначають, що у випадку порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком у повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату страхових відсотків за користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків, пов'язаних з порушенням виконання зобов'язань позичальником. Відповідно до п. 2.5 договору поруки, у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, поручитель зобов'язується виконати їх у строки/термін, зазначений у письмовій вимозі банку, направлений згідно з п. 2.5 цього договору, шляхом перерахування коштів на рахунок банку (а.с.20-21). Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу [PERSON] кредиту, виконав, надавши їй суму кредит шляхом перерахування на картковий рахунок, що підтверджується меморіальним ордером №12585 від 17.08.2012 року (а.с.17). Натомість відповідач умови кредитного договору не виконує, в зв'язку з чим виникла заборгованість, що станом на 29.10.2013 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 205747,37 грн. (а.с. 24) та складається з: - заборгованості по кредиту в сумі 181017,00 грн.; - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 11059,37 грн.; - сума пені по кредиту за період з 19.10.2012 року по 29.10.2013 року в сумі 7501,74 грн.; - сума пені по відсотках за користування кредитом за період з 19.10.2012 року по 29.10.2013 року в сумі 6168,77 грн. Позивачем відповідно до п. 5.2.2 кредитного договору та п. 2.5 Договору Поруки, надіслані вимоги про дострокове повернення кредиту з вимогою дострокового погашення (а.с.18, 22), які [PERSON] та [PERSON] отримали особисто 16.09.2013 року, про що свідчить поштові повідомлення (а.с.19, 23). Згідно п. 5.2.1 кредитного договору банк має право відмовити позичальнику в наданні кредиту або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, зокрема: - не виконання зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору (а.с.8). Зважаючи на зазначені порушення [PERSON] умов кредитного договору, позивач на підставі п. 5.2.1 та 5.2.2 кредитного договору набув право дострокової вимоги до відповідачів [PERSON] та [PERSON], а у них згідно п. 5.3.6 кредитного договору виникло зобов'язання достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Сума заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками та пеня підлягає стягненню в національній валюті - гривні з наступних підстав. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, однак, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, а згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Тому, аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що допущене відповідачами порушення умов кредитного договору № R53700309478B від 17.08.2012 року, є істотним, та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно сума заборгованості за вказаним вище кредитним договором в загальному розмірі 205747 грн. 37коп. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2057,48 грн. (а.с.1), тому суд в порядку ст. 88 ч. 1 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 2057,48 грн., в рівних частках, тобто по 1028,74 грн. з кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved