Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Представник АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11487765000 від 20.02.2017 року у розмірі 368 088,45 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.02.2017 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11487765000. За умовами кредитного договору банк надав позичальникові кредит в розмірі 355 997,00 грн., а відповідач зобовязалась 14 числа кожного місяця повертати кредит шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 5 360,00 грн., але в будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 27.12.2028 року. На забезпечення виконання кредитних зобовязань по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON], згідно договору поруки №268468 (основний борг) та №268468 (проценти та інші платежі) від 20.02.2017 року. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, в результаті чого станом на 14.04.2018 року утворилась заборгованість в сумі 368 088,45 грн., яка включає: заборгованість за кредитом 353 114,25 грн. у тому числі прострочена заборгованість розміром 10 011,00 грн. за строк з 14.06.2017 року по 14.03.2018 року, заборгованість по процентам 11 736,72 грн. у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 7 198,10 грн. за строк з 14.12.2017 року по 13.03.2018 року, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 16.06.2017 року по 14.03.2018 року в розмірі 1 049,86 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 16.06.2017 року по 14.03.2018 року в розмірі 2 187,62 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважає що вимоги позивача є передчасними, оскільки [PERSON] не отримувала вимогу банку про дострокове повернення кредиту, а та вимога, яка надана суду разом з позовною заявою місить невірне цитування на ст. 1048, 1050 ЦК України. Вважає, що вимога банку про дострокове погашення кредиту не передбачена договором та законом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву, заяв, клопотань від нього не надходило. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини і дійшов таких висновків. Згідно договору про надання споживчого кредиту з Правилами №11487765000 від 20.02.2017 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, остання отримала кредит у розмірі 355 997,00 грн. з кінцевим терміном погашення 27.12.2028 року, та зобовязалась вносити розмір ануїтетного платежу 5 360,00 грн. 14 числа кожного місяця протягом строку кредитування. Згідно договору поруки №268468 (основний борг) від 20.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] (поручителем) укладено договір поруки на забезпечення виконання зобовязань боржника за кредитним договором, у якому боржником виступає [PERSON], основний договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №11487765000 від 20.02.2017 року, щодо сплати основного боргу за основним договором, а саме 355997 грн. Сторонами визначено, що строк дії поруки, а саме строк, протягом якого кредитор має право предявити вимоги до поручителя, становить 22 роки з дати укладення договору поруки. Згідно договору поруки №268468 (проценти та інші платежі) від 20.02.2017 року, між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки на забезпечення виконання зобовязань боржника за кредитним договором, у якому боржником виступає [PERSON], основний договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №11487765000 від 20.02.2017 року, щодо сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених основним договором. Сторонами визначено, що строк дії поруки, а саме строк, протягом якого кредитор має право предявити вимоги до поручителя, становить 22 роки з дати укладення договору поруки. АТ «УкрСиббанк» було направлено вимогу від 29.11.2017 року за вих.№23-1-2/3365, до [PERSON] про погашення простроченої заборгованості та про дострокове повернення боргу. АТ «УкрСиббанк» було направлено вимогу від 29.11.2017 року за вих.№23-1-2/3365 до [PERSON] про погашення простроченої заборгованості та про дострокове повернення боргу. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. У силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в заявленому розмірі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку позичальника. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене зазначеними вище нормами ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої кредитні зобовязання належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 14.04.2018 року утворилась заборгованість в сумі 368 088,45 грн., яка включає: заборгованість за кредитом 353 114,25 грн., заборгованість по процентам 11 736,72 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 16.06.2017 року по 14.03.2018 року в розмірі 1 049,86 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 16.06.2017 року по 14.03.2018 року в розмірі 2 187,62 грн. Сума заборгованості підтверджується наданим позивачем графіком платежів і розрахунком, які не оспорювалися відповідачами. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання. Згідно з ч. 1 ст. 611, ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Виходячи зі змісту ст.ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою (пенею або штрафом), яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. З огляду на допущене відповідачем порушення зобовязань, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру пені як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту 1 049,86 грн., за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 2 187,62 грн. Факт вжиття АТ «УкрСиббанк» заходів досудового врегулювання спору з відповідачем підтверджується вимогами від 29.11.2017 року та доказами про направлення їх на адресу відповідачів, які залишено відповідачами поза увагою, що свідчить про дійсність наявності між сторонами спору з огляду на доведеність порушення позичальником виконання кредитно-договірних зобовязань. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. \~ \~ \~ \~Отримавши вимогу банку про повернення кредиту відповідачі не виконали її, а отже порушили ч.2 ст.150 ЦК України. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд відхиляє аргументи представника відповідача про те, що відповідач не отримала вимогу банку і ця вимога є передчасною. Суд враховує правові висновки викладені у постанові ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. У п.60, 61 цієї постанови зазначено, що у разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16. Враховуючи те, що судом на підставі наданий доказів встановлено, що відповідач порушила зобовязання за кредитним договором щодо сплати періодичних платежів. Банк звернувся до суду з вимогою про дострокове повернення суми кредиту, відповідач та її представник були повідомлені про час і місце розгляду справи, відповідач отримала копію позовної заяви із зазначеною вимогою банку, проте не надала доказів, що вона виконала вимогу банку про дострокове повернення кредиту. Поручитель також не виконав вимогу кредитора про повернення кредиту. Отже на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України у відповідача виник обовязок повернути достроково усю несплачену суму кредиту. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягнує з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі по 2 760,66 грн. з кожного.

Outcome: approved