Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Представник заявника [PERSON] в інтересах [PERSON] у листопаді 2018 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У своїй заяві заявник вказує на те, що [INFO] [PERSON], мати заявника, померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно. Єдиною її спадкоємицею першої черги за законом є [PERSON]. Заяву до нотаріальної контори спадкоємець за законом не подала, оскільки майно, а саме право на земельну частку (пай) у вигляді сертифіката, залишилося на «руках» заявника. Таким чином, остання фактично вступила в управління спадковим майном. На перешкоді в оформленні спадкового майна стала помилка в сертифікаті, оскільки він був виданий на ім'я «[PERSON]». Враховуючи, що власник земельної ділянки (паю) помер, заявнику не вдалося внести зміни до сертифікату. В подальшому, заявник неодноразово намагалася оформити спадкове майно та виготовити документи на пай, однак крім помилки в сертифікаті на заваді стала втрата останнього землевпорядною організацією. В квітні 2018 року заявник звернулася до державного нотаріуса для переоформлення спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON]. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не встановлений факт прийняття спадщини шляхом управління або володіння спадковим майном. Крім цього, в сертифікаті прізвище померлої спадкодавиці вказано з помилкою. Тому, заявнику було рекомендовано звернутися до суду. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги заявника підтримав та просив встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, після смерті [INFO] [PERSON] та шести місяців по тому та встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO], сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 04.12.1996, загальною площею 4,94 умовних кадастрових гектари на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, яка належала КСП «ім. Ілліча», виданого на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Пирятинської райдержадміністрації від 04.12.1996 №351 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 543 від 24.12.1996 року. Представник заінтересованої особи Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області [PERSON] у судовому засіданні не оспорював сам факт прийняття заявником спадщини та не заперечував проти задоволення заяви в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] Проте, просив врахувати, що заявник [PERSON] мала достатньо часу, щоб прийняти спадщину після смерті своєї матері. Крім того зазначив, що сільська рада зацікавлена в надходженні коштів від використання (здача в оренду не витребуваних та не успадкованих земельних ділянок) земельної частки (паю), що розташовані на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, тому дотримується позиції щодо невизнання поданої заяви. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали пояснення про те, що вони знали померлу [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] та працювала в колгоспі ім. Ілліча. Особа із прізвищем [PERSON] на території Сасинівської сільської ради не проживала. Свідки [PERSON] (представник землевпорядної організації, до якої заявник одавала сертифікат) та [PERSON] пояснили, що [PERSON] зверталася до [PERSON] щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки [PERSON] в натурі, проте у сертифікаті на земельну частку (пай) була виявлена помилка у прізвищі власника земельної частки (паю). Крім цього зазначили, що вищезгаданий сертифікат був втрачений землевпорядною організацією внаслідок пожежі. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги заявника [PERSON] знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] померла [PERSON] (а.с.6) - рідна мати [PERSON] (а.с.9). Унаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) площею 4,94 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Пирятинської районної адміністрації №351 від 04.12.1996 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] не виготовлявся. Сертифікат у відділі Міжрайонного управління у Гребінківському та Пирятинському районах ГУ Держгеокадастру у Полтавської області відсутній (а.с.10). Згідно ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не замінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, до числа спадкоємців першої черги належать діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої [PERSON] є її донька [PERSON]. Згідно ст. 549 ЦК України 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті матері, [PERSON], маючи у володінні правовстановлюючий документ на спадкове майно, намагалася реалізувати своє право на юридичне оформлення спадщини, та подавала документи до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, тобто фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. На даний час оригінал сертифікату втрачений. Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори спадкоємець за законом не подала, вважаючи, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР. Оформити належним чином своє право спадкове майно заявник не може, оскільки була виявлена помилка у сертифікаті на земельну частку (пай) при написанні прізвища спадкодавиці, а саме указано «Столяренко», замість вірного «Столярова» (а.с.10). [PERSON] звернулася 22.08.2018 до Пирятинської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], проте отримала відмову у зв'язку з тим, що заявником пропущений строк подачі заяви про прийняття спадщини. Крім цього, встановити факт фактичного володіння та управління майном нотаріальною конторою не представляється можливим, оскільки не наданий оригінал сертифікату на земельну частку (пай), виготовлений та виданий на ім'я спадкодавця. Також у інформації Міжрайонного управління у Гребінківському та Пирятинському районах ГУ Держгеокадастру у Полтавської області зазначено, що сертифікат був виданий на ім'я «[PERSON]», в той час як у свідоцтві про смерть зазначено «[PERSON]». Тому немає можливості встановити факт належності зазначеного сертифікату саме померлій 18.11.1997 [PERSON] (а.с.5). На даний час заявник має право на отримання спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) після смерті своєї матері [PERSON], проте, нотаріально оформити своє право на спадщину не може, оскільки не встановлено факту прийняття нею спадщини шляхом управління або володіння спадковим майном. Крім цього, у сертифікаті про на земельну частку (пай) допущена помилка у написанні прізвища спадкодавиці. У зв'язку з цим, необхідно встановити юридичний факт прийняття спадщини заявником, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, після смерті [PERSON] та встановити факт належності померлій [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай). Інакше, як у судовому засіданні ці факти, що мають юридичне значення, встановити неможливо. Викладене також підтверджується: -копією посвідки про народження заявника [PERSON], де в графі мати зазначена [PERSON] (а.с.9); -копією свідоцтва про смерть [PERSON], виданого 19.11.1997 року, серії [NUMBER] (а.с.6); -листом Пирятинської державної нотаріальної контори від 22.08.2018 № 1083/02-17 про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] (а.с.5); - іншими матеріалами справи. Відповідно до п 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно ч.2 указаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки у судовому засіданні дослідженими доказами по справі підтверджується той факт, що [PERSON] прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її матері [PERSON] та факт належності померлій сертифікату на право на земельну частку(пай) - заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved