Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Представник позивача, [PERSON] 05.09.2019 звернувся до суду з указаним позовом та уточнюючи позовні вимоги просив суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , померлою [INFO] , а саме, що [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON] ; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , а також визнати за [PERSON] , у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай), розміром 6,84 умовних кадастрових га, для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яке належало [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0106830, що видавались членам КСП «Новолозуватське» Криворізького району Дніпропетровської області, на підставі Державного акта на право колективної власності на землю, відповідно до рішення Грузької сільської ради народних депутатів від 14.04.1999 № 11. В обґрунтування уточненого позову вказував, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 6,84 умовних кадастрових га, розташованої на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. На момент смерті мати позивача була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тяжким станом здоров`я матері позивач з січня 1998 року і до дня її смерті проживав разом з нею за вищевказаною адресою, де продовжував проживати і після її смерті до 2005 року. Після смерті матері він продовжував користуватись та розпоряджатися її майном. За життя [PERSON] здійснила розпорядження своїм майном, склавши заповіт, яким усе своє майно заповіла сину [PERSON] . При звернені позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті матері, він отримав відмову через відсутність факту прийняття спадщини та документів, які б підтверджували факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , померлої [INFO] . Зазначає, що зі слів матері та інших родичів позивачу відомо, що мати [PERSON] від народження мала прізвище « [PERSON] », а прізвище « [PERSON] » вона отримала під час реєстрації шлюбу з батьком позивача, [PERSON] . Після смерті батька позивача, його мати вийшла заміж за [PERSON] , розлучившись з яким у 1965-1967 роках змінила прізвище на дошлюбне - « [PERSON] ». Однак, документи які б підтверджували вказані факти не збереглися, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з указаним позовом. Ухвалою суду від 03.09.2019 позовна заява прийнята до розгляду та за заявою позивача, у порядку підготовки справи до судового розгляду, від Шостої криворізької державної нотаріальної контори, Відділу у Криворізькому районі Головного Управління Держгеокадастру Дніпропетровської області, Криворізької районної державної адміністрації, КУ «Криворізький районний трудовий архів», Кропивницького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області, витребувані докази на підтвердження викладених у позові обставин (а.с.40-41). Підготовче провадження закрите 18.06.2020 та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 148). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У подальшому, згідно з заявою від 16.10.2020, представник позивача просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач Грузька сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, надала заяву в якій вказувала на визнання позову, проти його задоволення не заперечувала, просила справу розглянути за відсутності представника. Відзиву не подано (а.с.151). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 6,84 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначена для ведення сільськогосподарського виробництва, на яку вона мала право відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0106830, про що свідчить довідка Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 11/0209-407 від 19.12.2019 (а.с. 92). Вказане також підтверджується копією Державного акта на право колективної власності на землю від 08.07.1997, серії ІІ-ДП № 000655, виданого КСП «Новолозуватське» та додатку до нього - Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, в якому [PERSON] зазначена під № 602 (а.с.14-15, 19-20). Будучи єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , позивач 24.07.2019 звернувся до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність факту прийняття спадщини після померлої, а також документів, які б підтверджували факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.65). Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується копією спадкової справи № 441/2019, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , наданою Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою, з якої видно, що до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини 24.07.2019 звернувся лише [PERSON] , - позивач у справі, окрім нього з заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалися (а.с. 57-66). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як зазначив позивач та ці доводи ніким та нічим не спростовані, що його мати [PERSON] , від народження мала прізвище « [PERSON] », а прізвище « [PERSON] » вона отримала під час реєстрації шлюбу з його батьком [PERSON] . Після смерті батька позивача його мати вийшла заміж за [PERSON] , після розлучення з яким у 1965-1967 роках змінила прізвище на дівоче, - « [PERSON] », однак документи підтверджуючі вказані факти не збериглися. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] , померлою [INFO] , також підтверджується актовим записом № 9 від 25.06.1953 про народження [PERSON] , в якому його матір`ю зазначено « [PERSON] », яка працювала вет.фельдшером (а.с.53); архівною довідкою КУ «Криворізький районний трудовий архів» ДОР № 1065 від 02.10.2019, з якої вбачається, що [PERSON] з квітня 1960 року по грудень 1985 року працювала на птахорадгоспі «Новолозуватський» вет.фельдшером (а.с.68); актовим записом про одруження № 1 від 14.01.1964, згідно з яким шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON] (а.с.143). Крім того, позивач стверджував, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] та вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки через тяжкий стан здоров`я матері, він з січня 1998 року і до дня її смерті, без реєстрації проживав разом з нею за місцем її реєстрації, що за адресою: [ADDRESS] , де продовжував проживати і після її смерті до 2005 року, при цьому користуючись та розпоряджаючись усім майном, що залишилося після смерті матері, що також підтверджується актом від 30.01.2020, складеним мешканцями с. Тернівка Криворізького району Дніпропетровської області, посвідченим секретарем Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.91). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , померлою [INFO] та вступ [PERSON] у володіння та управління спадковим майном підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які кожен окремо пояснили, що позивач є сином [PERSON] , померлої [INFO] та з 1998 року проживав разом з матір`ю, доглядав її до дня смерті, тобто до [INFO] , та після її смерті до 2005 року продовжив проживати у вказаному домоволодінні. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведення факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON] та факту вступу [PERSON] у фактичне володіння та управління спадковим майном, що за життя належало [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя [PERSON] на випадок смерті здійснила розпорядження своїм майном, згідно з яким належне їй майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] - позивачу по справі, що підтверджується заповітом, зареєстрованим у реєстрі за № 59, складеним 09.04.1986 та посвідченим секретарем Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Сушко Т.Г. Указаний заповіт не було змінено чи скасовано заповідачем, про що свідчить відмітка у ньому (а.с.38-39), що також вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 56977479 від 24.07.2019 (а.с.63). Як зазначив у позові позивач, і ці докази ніким та нічим не спростовано, за життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай), що розташована на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, колишнього КСП «Новолозуватське», однак сертифікат, що підтверджує право [PERSON] на вищевказану земельну частку (пай), втрачено. Правові механізми отримання його дублікату відсутні. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних а оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Оскільки [PERSON] фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері, що встановлено в судовому засіданні, але позбавлений можливості оформити право на спадщину в позасудовому порядку, позасудовий порядок захисту права на спадщину вичерпано, тому суд вважає за можливе захисти право позивача, шляхом визнання за ним права на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 6,84 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яке за життя належало [PERSON] .

Outcome: approved