Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Представник позивача акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») Петрович Ю.Ф. подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом також встановлено, що 11.06.2018 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк» в подальшому реорганізоване в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України далі - АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №968-057, що підтверджується копією кредитного договору від 11.06.2018 року. Згідно даного договору відповідач [PERSON] 11 червня 2018 року отримав кредит в сумі 89100 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 56% річних (пункт 2.4.1 договору) на фактичний залишок заборгованості. Вказані обставини стверджуються копією вказаного вище кредитного договору, меморіальним ордером №968-057 від 11 червня 2018 року, виписками по картковому рахунку № [NUMBER] . Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто зобов`язання з приводу кредиту, позики. Згідно договору відповідач зобов`язався періодично сплачувати відповідні платежі за цим договором. Проте, станом на 27.11.2019 року відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором термін та не повернув позивачу борг в сумі 66888,45 грн., який складається: із заборгованості по кредиту - 56166,29 грн., прострочених відсотках - 9226,90 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості - 1145,19 грн., втрат від інфляції - 250,27 грн., три проценти річних -99,80 грн. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за цим договором, порушив свої зобов`язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач не надав суду доказів, які підтверджують, що борг в сумі 66888,45 він повернув позивачу. Відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних представником відповідача обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює кредитні та зобов`язальні правовідносини, суд вважає, що позовна заява акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов повністю, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача акціонерного товариства «Державний ощадний банк» слід стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 960 (дев`ятсот шістдесят ) гривень 50 (п`ятдесят) копійок. Суд вважає, що, слід повернути позивачу акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто 960 (дев`ятсот шістдесят ) гривень 50 (п`ятдесят) копійок. На підставі ст.ст. ст. ст. 525,526, 610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved