Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 10.04.2008 року (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 3 948, 53 євро, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015р. складає 100 450, 72 грн. та судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1004,51 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.07.2008р. між сторонами було укладено договір б/н, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1000 євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з визначеним правом Банку змінювати кредитний ліміт. Позивач виконав умови кредитного договору, разом з тим Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання належним чином, у зв'язку з чим у Відповідача перед Позивачем станом на 31.03.2015 утворилась заборгованість в розмірі 3948, 53 євро, яка складається з: 973, 77 євро - заборгованість за кредитом, 2032, 09 євро - заборгованість по процентам за користування кредитом, 745, 29 євро - заборгованість за пенею та комісією, 9, 83 євро - штраф (фіксована частина), 187, 56 євро - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, вислухавши пояснення відповідача, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 10.08.2008р. між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Позивач) та Відповідачем було укладено Договір б/н, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1000 євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір між Позивачем та Відповідачем становить підписана Відповідачем заява, «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку». При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно умов кредитного договору, щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 5.3. «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що право змінювати розмір кредитного ліміту Банк залишає за собою, кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, в односторонньому порядку, без повідомлення Клієнта. Відповідно до п. 6.6. «Умов та правил надання банківських послуг», - у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до умов Кредитного договору (заяви) - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 9.12 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформую іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість, що станом на 31.03.2015р. становить 3948, 53 євро та складається з: заборгованість за кредитом - 973,77 євро, заборгованість по процентам за користуванням кредиту - 2032, 09 євро, заборгованість за пенею та комісією - 745, 29 євро, штраф (фіксована частина) - 9, 83 євро, штраф (процентна складова) - 187, 56 євро, що підтверджується Розрахунком заборгованості, наданим Позивачем. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Разом з тим, ст. 192 ЦК України встановлено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Також ч. 2 цієї статті встановлено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач надав Розрахунок заборгованості станом на 31.03.2015р. і відповідно при його складанні користувався офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України 31.03.2015р.,а саме: офіційний курс гривні до євро становив: 25, 44 гривні за 1 євро. Проте, станом на день винесення рішення, на 24 червня 2015 року Національний банк України встановив наступний курс гривні до іноземних валют, зокрема євро: 24, 11 гривень = 1 євро. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 3948, 53 євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на дату винесення рішення 24.06.2015р. становить 95 199, 05 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 951, 99 грн., які сплачено Позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: partial