Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» (далі - ОСББ «Лазурний Блюз») - Кудрявський В.М. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно заявлених вимог, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за щомісячні внески на утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] та прибудинкової території, на експлуатацію неподільного та загального майна будинку, внеску на охорону за період з 31 травня 2017 року по 30 квітня 2020 року в сумі 18 347,04 грн, інфляційні втрати в сумі 1 628,50 грн, 3% річних в сумі 832,93 грн, а разом 20 808,47 грн, а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 100,00 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . На підставі рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 28 квітня 2015 року з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує зазначене ОСББ, а з 01 червня 2015 року встановлено щомісячні внески членів ОСББ та/або власників приміщень на утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна у розмірі 4,40 грн за 1 кв.м загальної площі приміщень. В період з 21 травня 2015 року по 29 травня 2015 року було проведено письмове опитування членів ОСББ, за результатами якого затверджено щомісячний внесок на організацію цілодобової охорони прибудинкової території у розмірі 150,00 грн, який 10 жовтня 2015 року було зменшено до 100,00 грн на місяць з квартири. Однак, у зв`язку із неповним виконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по оплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, внесків на охорону за період з 31 травня 017 року по 31 квітня 2020 року у розмірі 18 347,04 грн. Також позивачем нараховано інфляційні втрати за весь час прострочення у розмірі 1 628,50 грн, а також трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 832,93 грн. 29 травня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 52-54). 15 липня 2020 року відповідачем [PERSON] до суду подано письмову заяву про закриття провадження у справі, оскільки нею в повному обсязі сплачено заявлену позивачем заборгованість. В даній заяві відповідач також просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки заборгованість сплачена відповідачем в добровільному порядку та в повному обсязі, а позивачем не вчинялось жодних дій щодо досудового врегулювання спору. (а.с.60) До вказаної заяви відповідачем долучено квитанцію про оплату позивачеві 20 808,47 грн (а.с.61). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСББ «Лазурний Блюз» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.62-66). Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСББ «Лазурний Блюз» задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 15 липня 2020 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.110-112). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року дану справу прийнято до провадження судді Гаврилової О.В. та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. (а.с.121-122). Листом від 30 листопада 2020 року копія вказаної ухвали направлена на адресу позивача та відповідача (а.с.123), яка отримана позивачем 26 січня 2021 року (а.с.124) та відповідачем 03 лютого 2021 року (а.с.125). Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Інших заяв та клопотань сторонами до суду подано не було. Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем і відповідачем докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 січня 2013 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Лазурний блюз», код ЄДРПОУ 38576494, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, 15-А (а.с.9). ОСББ «Лазурний блюз» діє на підставі Статуту, який затверджено Загальними зборами ОСББ «Лазурний блюз» (протокол від 12 грудня 2019 року). (а.с.13-24). Згідно Статуту ОСББ «Лазурний блюз» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: [ADDRESS] . Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 28 квітня 2015 року з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує ОСББ «Лазурний блюз», та з 01 червня 2015 року встановлено щомісячні внески членів ОСББ та/або власників приміщень на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна у розмірі 4,40 грн за 1 кв.м. загальної площі житлових приміщень. (а.с.25-32). 29 травня 2015 року було затверджено щомісячний внесок на організацію цілодобової охорони прибудинкової території в розмірі 150,00 грн, який 10 жовтня 2015 року було зменшено до 100,00 грн на місяць з квартири. (а.с. 33, 34, 35). За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 травня 2020 року, квартира [ADDRESS] , загальною площею 93,1 кв.м, житловою площею 42,0 кв.м, належить на праві власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер [NUMBER] від 30 травня 2013 року. (а.с.11-12). [PERSON] щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, внесок на охорону сплачувала частково та періодично, у зв`язку з чим за період з 31 травня 2017 року по 31 квітня 2020 року утворилася заборгованість за вказаними платежами в сумі 18 347, 04 грн, та за інфляційними втратами в сумі 1628,50 грн, на підтвердження якої відповідачем надано відповідні розрахунки (а.с.36-41). Також, у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми в розмірі 832,93 грн. 15 липня 2020 року відповідачем [PERSON] подано до суду квитанцію про сплату нею 14 липня 2020 року на рахунок ОСББ «Лазурний Блюз» заборгованості за період з 31 травня 2017 року по 31 квітня 2020 року в розмірі 20 808,47 грн, з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних, та заявлено клопотання про закриття провадження у справі (а.с.60-61). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Отже, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі №456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження №61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20 (провадження №61-9658св20), від 23 грудня 2020 року у справі №522/8782/16-ц (провадження №61-21649св19). Таким чином, сама по собі сплата відповідачем заборгованості, після відкриття провадження у справі, за наявності вимог позивача про стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу, не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір, а тому відсутні визначені процесуальним законом підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відповідно до ст. 1 Закону України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. За змістом ст. 10 даного Закону вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ст. 12 вказаного Закону управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Відповідно до ст. 1 Закону України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. За правилами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати вимоги статуту об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. 6-8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями й управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України»). Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Наявність боргу не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, на охорону в сумі 18 347, 04 грн, ОСББ «Лазурний блюз» відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України просило стягнути 3% річних в розмірі 832,93 грн та інфляційні втрати в сумі 1 628, 50 грн, а всього 20 808, 47 грн, а також судовий збір в сумі 2 102 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 100 грн. Сплативши 14 липня 2020 року на рахунок ОСББ «Лазурний Блюз» суму заборгованості за період з 31 травня 2017 року по 31 квітня 2020 року в розмірі 20 808,47 грн, тобто з урахуванням основного боргу у розмірі 18 347,04 грн, інфляційних втрат за весь час прострочення в розмірі 1 628,50 грн, а також трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 832,93 грн, [PERSON] фактично виконала зобов`язання перед ОСББ «Лазурний блюз» зі сплати заборгованості за щомісячними внесками на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна та охорону, що не заперечується позивачем. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСББ «Лазурний блюз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, на охорону в сумі 18 347, 04 грн, 3% річних в розмірі 832,93 грн та інфляційних втрат в сумі 1 628, 50 грн, а всього 20 808, 47 грн. Що стосується розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч. 1 ст. 133 ЦПК України) Згідно положень ч.1 ст.41 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, згідно роз`яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем. З огляду на викладене, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь ОСББ «Лазурний блюз» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102,00 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. За змістом ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України. 12 травня 2020 року між ОСББ «Лазурний блюз» та Адвокатським об`єднанням «Захист 24» укладено договір №12-05/2 про надання правничої допомоги (а.с.42-46). Пунктом 1.2 цього договору визначено види правничої допомоги, які Адвокатське об`єднання надає Клієнту, розмір гонорару (винагороди) визначено п.п. 3.2, 3.3, згідно яких доручення (заявка) набуває чинності і підлягає виконанню Адвокатським об`єднанням за умови його погодження та внесення авансового платежу Клієнтом. Попередня загальна вартість гонорару (винагороди за правничу допомогу), що надається згідно з цим Договором складає 3 100,00 грн. Конкретні види правничої допомоги їх розцінки і об`єм фіксуються Сторонами у Акті приймання-передавання послуг. Клієнт зобов`язується оплачувати правничу допомогу шляхом перахування грошових коштів на банківський рахунок Адвокатського об`єднання у наступних розмірах і строки (терміни), 3 100,00 грн, без ПДВ протягом трьох днів з моменту підписання цього договору. Оплата гонорару Адвокатського об`єднання та покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням Договору здійснюється клієнтом шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання, який вказаний в цьому договорі. Відповідно до Акта надання-передавання наданих послуг № 1 від 19 травня 2020 року Авдвокатське об`єднання «Захист 24» надало ОСББ «Лазурний блюз» наступну правову допомогу: правовий аналіз наданої Клієнтом документації щодо заборгованості власника квартири [ADDRESS] перед ОСББ «Лазурний блюз» та можливостей судового захисту; підготовка та подача позовної заяви для звернення з позовом до Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості з власника квартири [ADDRESS] . Гонорар (винагорода) за надану правову допомогу складає 3 100,00 грн. Клієнт стверджує, що правова допомога надана у повному обсязі і він не має претензій до її якості (а.с.47). Як убачається з платіжного доручення № 1427 від 18 травня 2020 року ОСББ «Лазурний блюз» сплатило Адвокатському об`єднання «Захист 24» кошти за надання правничої допомоги за договором №12-05/2 від 12 травня 2020 року в сумі 3 100,00 грн (а.с.48). Ураховуючи, що усунення порушення прав ОСББ «Лазурний блюз» відповідачем здійснено під час розгляду даної справи, суд покладає судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 100,00 грн на відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved