Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Представник позивача, в особі голови правління Ширяєва В.В., звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що буд. [ADDRESS] знаходиться на балансі ОСББ «Морський» 68, де співвласниками квартири [NUMBER] є [PERSON] , [PERSON] , які натомість не виконують своїх обов`язків та не сплачують за надані позивачем послуги, через що виникла заборгованість за період з жовтня 2018 по липень 2021 року на суму 13584,28 грн. Додавала, що між позивачем та відповідачами склались зобов`язальні правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а за статутом позивача співвласники зобов`язані своєчасно та в повному обсязі сплачувати витрати на комунальні послуги. Також посилались на те, що [PERSON] нажить на праві власності квартира [ADDRESS] . Таким чином просила стягнути солідарно, з відповідачів на користь ОСББ «Морський» 68 заборгованість у розмірі 13584,28 грн., а також судові витрати в розмірі 2270 грн. В матеріалах справи від представника позивача [PERSON] (діючої на підставі довіреності) мається заява про слухання справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, справу просить слухати за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явились за невідомих суду причин про день та час слухання справи повідомлялись належним чином та своєчасно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон ОСББ) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. За ст. 20 Закону ОСББ частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. На підставі ст. 21 Закону ОСББ кошти об`єднання складаються, зокрема, з внесків і платежів співвласників. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. За ст. 22 Закону ОСББ самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Згідно із ст. 23 Закону ОСББ внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону ОСББ співвласник зобов`язаний, крім іншого, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; а також своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.11.2021 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продаж від 08.02.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Лашиною Н.Г. Згідно відповіді відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг віл 28.09.2021 [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] з 22.07.2021. Інформація відносно [PERSON] відсутня. Згідно із ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК власність зобов`язує, тому власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). На підставі ч. 1 ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права власності, який находить свій подальший розвиток у галузевому законодавстві, зокрема в ЦК України, статтею 319 якого встановлено також те, що власність зобов`язує. Приписами ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 (в редакції постанови від 24.01.2006 № 45) саме власник та наймач (орендар) квартири, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як встановлено ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку За умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте, позивачем до суду не було надано жодних доказів на право власності за відповідачами на квартиру [ADDRESS] . Оскільки відповідачі не є власниками житла до якого надаються послуги по утриманню будинку, а також не зареєстровані за вказаною адресою, а тому не повинні сплачувати заборгованості за наданні послуги ОСББ «Морський» 68. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Надання житлово-комунальних послуг відноситься до сфери договірного регулювання цивільних правовідносин, яким притаманний диспозитивний метод правового регулювання, згідно яким сторони правовідносин з надання/отримання житлово-комунальних послуг на власний розсуд за погодженням між собою встановлюють правила надання таких послуг, які, проте, не можуть суперечити діючому законодавству. Відповідно до порядку оплати житлово-комунальних послуг, встановленого частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. На підставі вище викладеного, суд відмовляє позивачі в позові, у зв`язку з недоведеністю.

Outcome: dismissed