Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом в якому зазначив , що відповідно до укладеного договору № DNH 4КР11400953 від 21.08.2005 року [PERSON] 2ё1.08.2005 року отримав кредит у розмірі 2945,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] « ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ [PERSON] « ПриватБанк », у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р змінено найменування Позивача. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін( номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727) . Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичними особами « Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві . Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячні платежі) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом , за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 25.03.2016 року має заборгованість 43627,97 грн., яка складається з наступного : - 959,09 грн .- заборгованість за кредитом ;- 10161,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 29953,58 грн пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 грн. штраф ( фіксована частина); - 2053,71 грн- штраф ( процентна складова). Представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DNH 4КР11400953 від 21.08.2005 року у розмірі 43627,97 грн., а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився , повідомлений належним чином, в заяві просить справу розглядати за відсутності представника банку. Відповідач надав суду заяву, просить справу розглядати без його участі, проти позову заперечує, суду надав заперечення, а також просить суд застосувати строк позовної давності , та в позові відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, надані суду докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що відповідно до укладеного договору № DNH 4КР11400953 від 21.08.2005 року [PERSON] 21.08.2005 року отримав кредит у розмірі 2945,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік ( відсоткова ставка 2, 09% в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості мало здійснюватись шляхом сплати щомісячних фіксованих платежів у розмірі 157,86 грн. 3 21 по 28 число кожного місяця до 21.08.2007 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовною давністю є строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу ( ст. 256 ЦК України) За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч.5 ст. 261 ЦК України). Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін ( ч.2 ст. 260 ЦК України) Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Відповідно до п.5.5 « Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( « Розстрочка») ( Стандарт), терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Таким чином , суд вважає, що з урахуванням збільшеної позовної давності, позивач міг звернутися до суду з вимогами про захист своїх цивільних прав та інтересів до 21.08.2012 року включно. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і додаткової вимоги ( стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо. Перебіг позовної давності не зупинявся та не переривався. Позивачем не наведено суду жодних поважних причин пропуску позовної давності ( ч. 5 ст. 267 ЦК України) Таким чином , суд вважає, що станом на день подачі позову 20.04.2016 року, позовна давність за всіма вимогами позивача є такою, що сплила, а тому суд вважає за можливе застосувати позовну давність до вимог позивача та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed