Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся із позовом від [PERSON] до [PERSON], третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Радехівської районної державної адміністрації з вимогами про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей. В обгрунтування позову вказує, що 29 травня 2001 року позивач з відповідачем зареєстрував шлюб. Від даного шлюбу у них з відповідачем, [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON]. В обгрунтування вимоги щодо розірвання шлюбу позивач зазначає, що між сторонами напружені стосунки, що склалися між ними давно, вони вже досить тривалий час не спілкуються та не проживають разом, а також у них наявні кардинальні розбіжності на фундаментальні життєві погляди. Такі обставини існування шлюбу остаточно переконали позивача в тому, що шляхів нормалізації подружніх відносин в майбутньому бути не може. Крім цього, вважає, що діти мають залишитися на проживанні разом із ним, оскільки вони перебувають на його утриманні, він має місце та житло для їх проживання. Вказує на те, що у відносинах, які склалися між позивачем та відповідачем, є виключні обставини наявність яких перешкоджає залишити на проживанні дітей разом із відповідачем. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги із підстав вкладених у позові. Відповідач проти задоволення позову у частині визначення місця проживання малолітніх дітей разом із батьком заперечила. У частині розірвання шлюбу вимоги визнала та вважала, що підстав для надання строку для примирення не має. В обгрунтування заперечень відповідач вказала, що діти більш прихильні до неї, вона їх любить, завжди приділяла і приділяє їм увагу. Суду пояснила, що вона з позивачем вже тривалий час не проживає, на даний період самостійного заробітку не має, оскільки ніде не працює, але шукає роботу. Крім цього, вказала, що дійсно допоки не має власного житла, але сподівається, що найближчим часом його віднайде. На момент розгляду справи проживає у своєї подружки без реєстрації. Крім цього, вказала, що діти дійсно перебувають на утриманні батька. Представник органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністрації позов у частині визначення місця проживання дітей підтримав та просив його задовільнити. У частині вимоги про розірвання шлюбу покладався на погляд суду. В обгрунтування своїх пояснень вказувала, що комісія органу опіки і піклування рекомендувала залишити та визначити місце проживання дітей разом із батьком, оскільки відповідач не має самостійного доходу, а також в зв»язку з тим, що у неї відсутнє житло для постійного місця проживання дітей. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністрації та перевіривши їх доказами, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 29 травня 2001 року позивач з відповідачем зареєстрував шлюб. Від даного шлюбу у позивача з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народився [PERSON]. Судом встановлено, що визнається сторонами, що між подружжям склалися напружені стосунки, вони вже тривалий час не спілкуються та не проживають разом, а також у них наявні кардинальні розбіжності на фундаментальні життєві погляди. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо подальше перебування сторін у шлюбі шкодитиме їх правам та інтересам, а також те, що суд не може обмежити право особи на розпорядження свої особистим немайновим правом, як на припинення шлюбу. Згідно частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1,2 статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. У відповідності до частин 3,4 статті 23 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. Держави, які беруть участь у цьому Пакті, повинні вжити належних заходів для забезпечення рівності прав і обов'язків обох з подружжя щодо одруження, під час перебування в шлюбі і при його розірванні. В разі розірвання шлюбу має передбачатися необхідний захист усіх дітей. Судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, стабільний постійний дохід, приймає активну участь у вихованні дітей, а також те, що діти після припинення фактичних відносин із відповідачем перебували на утриманні позивача. Тому суд погоджується із висновком органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністрації, яким рекомендовано визначити місце проживання дітей разом із батьком. Обставини викладені у висновку відповідають наявним у матеріалах справи доказам та поясненням сторін. А тому будь-яких підстав вважати висновок необґрунтованим у суду не має. Посилання відповідача на те, що діти є більш прихильні до неї, вона їх любить, завжди приділяла і приділяє їм увагу, а також те, що у майбутньому придбає особисте житло та знайте роботу не є достатніми обставинами, які б давали суду підстави для визначення місця проживання дітей разом із матір'ю. Крім цього, відповідач із позовними вимогами про визначення місця проживання дітей разом із нею до суду не зверталася. Відповідно до частини 1,2 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У судовому засіданні із пояснень відповідача встановлено, що вона не має самостійного доходу, так як ніде не працює, а також те, що у неї відсутнє житло для проживання дітей. Тому суд, вважає, що дані обставини є виключними, які унеможливлюють передати дітей на проживання із матір'ю. Та обставина, що відповідач належним чином виконує свої батьківські обов'язки, приймає участь у вихованні дітей, позивачем та його представником не оспорюється. Однак, суд звертає увагу і на те, що позивач також належним чином виконує свої батьківські обов'язки, приймає участь у вихованні дітей, які знаходяться на його утриманні. Разом з тим суд звертає увагу, що за тих обставин, коли у відповідача відпадуть виключні обставини, то відповідач матиме можливість звернутися із позовом до суду, щоб змінити місце проживання дітей.

Outcome: approved