Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та просив, із урахуванням прийнятих судом уточнень, стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 102 750, 86 гривень, також стягнути з відповідачів судові витрати: держмито у сумі 620,39 гривень та витрати інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що 06.07.2006 року між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №ОД14/07/2006/840-К/85, у відповідності до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 5 000 доларів США, терміном користування до 04.07.2008 року зі сплатою 12,5% річних. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору та графіку погашення кредиту, [PERSON] зобов'язалась повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки. До цього часу відповідач зобов'язання не виконала, кредит не погасила. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки №ОД14/07/2006/840-П/85 від 06.07. 2006 року, згідно з яким відповідач несе солідарну відповідальність перед банком за виконання договору. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні подала зустрічну позовну заяву із позовними вимогами щодо зобов'язання Публічного акціонерного товариства «КБ Надра» до належного виконання договору кредитної лінії №ОД14/07/2006/840-К/85 від 06.07.2006 року від імені [PERSON] та від імені ПАТ «КБ Надра» нарахування заборгованості відповідно до п. 2.5 та п.2.6 кредитного договору. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що відповідно до п. 4.2 кредитного договору кредитного договору, сторони домовились, що необхідним та достатнім доказом надіслання банком позичальнику письмового попередження про внесення змін до цього договору (включаючи розірвання цього договору) в односторонньому порядку та самих письмових змін до цього договору (включаючи розірвання цього договору), що вносяться банком згідно цього розділу в односторонньому порядку, є поштова квитанція (касовий/фінансовий чек) поштового відділення про прийняття від банку поштових відправлень - рекомендованих листів з описом вкладення на адресу позичальника. Жодних повідомлень (вимог, інших письмових повідомлень) на адресу відповідача не направлялось, доставлено посильним, цінним листом, телексом чи телефаксом (іншим чином) не було, у зв'язку з чим вона була позбавлена можливості своєчасно подати свої доводи щодо наданого розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Також позивач за зустрічним позовом посилалась на п. 5.1 Кредитного договору, в якому визначено, що у разі прострочення Позичальником строк сплати мінімального необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначених у п.п. 3.3.3., цього Договору, а також у випадках прострочення строку виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплата всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк визначений у п.4.3.5. цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Однак жодної із вказаних у кредитному договорі умов для виникнення у банка можливості вимагати від [PERSON], як позичальника, виконання зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим у банку були відсутні підстави для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. У п. 3.4 кредитного договору вказується про вимогу банку щодо дострокового виконання зобов'язання за договором, позивач за зустрічним позовом зазначає, що жодних повідомлень (вимог, інших письмових повідомлень) на її адресу не направлялось, не доставлено посильним, цінним листом, телексом чи телефаксом (іншим чином), а тому [PERSON] вважає, що у ПАТ «КБ Надра» були відсутні будь-які правові підстави для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, чим було були грубо порушені умови кредитного договору з боку ПАТ «КБ Надра». У судовому засіданні представник ПАТ «КБ Надра» первісний позов підтримав, просив суд його задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON]. просив відмовити. Представник [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити, а у задоволенні позову ПАТ «КБ Надра» просив відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги як ПАТ «КБ Надра», так і [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 06.07.2006 року між ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №ОД14/07/2006/840-К/85, у відповідності до якого ПАТ «КБ Надра» надав [PERSON] кредит у розмірі 5000 доларів США, терміном користування до 04.07.2008 року зі сплатою 12,5% річних. В забезпечення виконання умов вказаного договору,між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки №ОД14/07/2006/840-П/85 від 06.07. 2006 року, згідно пунктів 1.1 .,1.2, якого згідно з яким відповідач несе солідарну відповідальність перед банком за виконання договору [PERSON]. Найменування позивача було змінено з ВАТ «КБ Надра» на ПАТ «КБ Надра», зміну найменування Банку зареєстровано у Державному реєстрі юридичних осіб. Відповідно до матеріалів справи умови вказаного кредитного договору виконувались належним чином та сплачувались відповідні платежі, що підтверджується відповідними квитанціями. Згідно п. 5.1 Кредитного договору зазначено, у разі прострочення Позичальником строк сплати мінімального необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначених у п.п. 3.3.3., цього Договору, а також у випадках прострочення строку виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплата всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк визначений у п.4.3.5. цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Однак жодної із вказаних у кредитному договорі умов для виникнення у банка можливості вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором не наставало, у зв'язку з чим у позивача були відсутні підстави для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, у п.3.4 кредитного договору вказується про вимогу банку щодо дострокового виконання зобов'язання за договором. Згідно п.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року N 1023-XII, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, сторони домовились, що необхідним та достатнім доказом надіслання банком позичальнику письмового попередження про внесення змін до цього договору (включаючи розірвання цього договору) в односторонньому порядку та самих письмових змін до цього договору (включаючи розірвання цього договору), що вносяться банком згідно цього розділу в односторонньому порядку, є поштова квитанція (касовий/фінансовий чек) поштового відділення про прийняття від банку поштових відправлень - рекомендованих листів з описом вкладення на адресу позичальника. Як вбачається із матеріалів справи, жодних повідомлень (вимог, інших письмових повідомлень) на адресу [PERSON] не направлялось, доставлень посильним, цінним листом, телексом чи телефаксом (іншим чином) не було. Суд погоджується із твердженням [PERSON], що банком не були пред'явлені вимоги (повідомлення, листи) про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, а також підтвердження щодо їх направлення на адресу [PERSON], в тому числі і поштові квитанції. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином суд приходить до висновку, що у Публічного акціонерного товариства «КБ Надра» були відсутні будь-які правові підстави для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст. ст. З, 4 ЦПК України право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві, що роз'яснено і в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року; «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Згідно зч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, доданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При винесенні рішення суд бере до уваги положення ст. 6 ЦК України, згідно якої сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного судочинства та ст. 627 ЦК України, за якою сторони вільні в укладанні договору та приходить до висновку про те, що усі істотні умови договору були сторонами передбачені і їх виконання є відповідно до ст. 629 ЦК України обов'язковим, у зв'язку з чим умови кредитного договору є пріоритетними над положеннями ч. 2 ст.1050 ЦК України. Одночасно суд вважає, що не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання до належного виконання кредитного договору, так як вони випливають, як з умов самого зобов'язання (кредитного договору між сторонами), так із вимог закону, у зв'язку з чим відсутні підстави для прийняття додатково ще й судового рішення, яким би визначались загальні умови виконати зобов'язання сторін.

Outcome: dismissed