Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом та уточнивши його просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] та стягнути з нього на утримання дитини, аліменти у розмірі 1/4 частки, від усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки останній свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання дитини. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення - не заперечує. Відповідач [PERSON] в жодне підготовче та судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи, в силу ст. 128 ЦПКУ, був належно повідомлений, про причини неявки до суду - не повідомив. Відзив та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила обставини, зазначені у прозові. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що уточнений позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та на вихованні мали двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , дочку останньої від попереднього шлюбу та спільну дочку - [PERSON] , [INFO] . Батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с.10-13). Відповідач власного житла не мав, а тому протягом 2018 року по листопад 2019 року проживав з сім`єю у будинку матері- [PERSON] . [PERSON] на території с. В.Кут Таращанського району Київської області проживала без реєстрації свого місця проживання, перебувала на обліку внутрішньо переміщених осіб (а.с. 14-16). 20.06.2019, через неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, рішенням Таращанського районного суду Київської області малолітні [PERSON] , [INFO] була відібрана у матері [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав, а дітей передано органу опіки та піклування Таращанської райдержадміністрації Київської області для подальшого їх влаштування (а.с.17-20). У зв`язку з даними обставинами розпорядженням виконуючого обов`язки голови Таращанської райдержадміністрації від 05.08.2019 року № 130 дітям надано статус позбавлених батьківського піклування (а.с.21). За направленням ССДС Київської обласної державної адміністрації №7 від 16.01.2019 року . [PERSON] , [INFO] , була тимчасово влаштована до КЗ КОР «Київський обласний центр соціально - психологічної реабілітації» «Оберіг» м. Богуслав, де перебувала на утриманні центру з 18.01.2019 по 18.12.2019. За період перебування дитини в закладі, мати відвідувала дитину двічі (а.с.23-24). [PERSON] , [INFO] , відповідно розпорядження Таращанської райдержадміністрації від 03.04.2019 року № 77 була тимчасово влаштована до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» з 08.04.2019. За період перебування дитини в закладі, батьки не відвідували дитину жодного разу (а.с.25-26, 32). З 16.12.2019 року [PERSON] та [PERSON] , згідно розпорядження голови Ставищенської РДА Київської області №216, були влаштовані на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу, батьки вихователі: [PERSON] та [PERSON] (а.с.27-28) [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з листопада 2019 року фактично не проживали. Після відібрання дітей мати [PERSON] проходила лікування спеціалізованому медичному закладі м. Боярка. Після закінчення лікування відповідач та [PERSON] переїхали проживати до [ADDRESS] . При обстеженні умов проживання сім`ї, яке було здійснено дільничним інспектором поліції та представниками Сошниківської сільської ради було встановлено, що будинок, непереоформлений, приміщення занедбане і не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, у ньому відсутні умови для виховання малолітніх дітей (а.с. 31). З моменту відібрання дітей у відповідача без позбавлення його батьківських прав, він протягом року не приділяв дочці належної уваги, не надавав матеріали підтримки, не цікавився життям дочки, тобто фактично самоусунувся від належного утримання та виховання дитини (а.с.33-34). [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності 06.03.2019 року за ч. 1 ст. 183 КУпАП, 15.11.2018 року за ч. 1 ст.187 КУпАП, 09.09.2019 року за ст.178 КУпАП, а [PERSON] 29.08.2019 року за ст. 183 КУпАП . Згідно довідки-характеристики, наданої виконавчим комітетом Веселокутської сільської ради Таращанського району Київської області від 28.05.2020 № 129 громадяни [PERSON] та [PERSON] мають повну середню освіту, конфліктні, схильні до порушення поведінки вдома та в громадських місцях, розпивання алкогольних напоїв, куріння. Відомості про їх працевлаштування відсутні. За весь час після вилучення з їхньої сім`ї малолітніх дітей не проявили жодних намірів для їх повернення, не намагалися влаштуватися на роботу (а.с.35-37). Відповідно до висновку Таращанської РДА Київської області, виходячи з інтересів малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , доцільно позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їх малолітньіх дітей (а.с.38-39). За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дочки, оскільки не цікавився її життям та здоров`ям, не утримував її, не спілкувався, не виявляв до дитини належного інтересу. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення його від виховання своєї дочки, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення його до своїх батьківських обов`язків. 27.12.2020 відповідач [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть, виданого 05.01.2021 Таращанським РВ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) - померла. В зв`язку з чим, ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 23.02.2021, провадження у справі в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання малолітніх дітей було закрито. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обставини справи свідчать про те, що відповідач [PERSON] фактично самоусунувся від належного утримання та виховання дочки, не піклувався та не піклується про її фізичний і духовний та моральний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечуває необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкувався з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Окрім того, небажання виконувати батьківські обов`язки та легковажне ставлення [PERSON] щодо факту позбавлення батьківських прав у відношенні дитини, що виразилося у відсутності будь-яких заперечень щодо задоволення позову, ігнорування явки до суду, свідчить про небажання змінитися та змінити спосіб свого життя, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками та, відповідно, про необхідність позбавлення його батьківських прав у відношенні його малолітньої дочки. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таку вимогу позивач і заявив. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та ін. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За статтею 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] , хоча повинен та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 133,141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за немайновою вимогою щодо позбавлення батьківських прав у розмірі 2270 грн. 00 коп. та майновою вимогою про стягнення аліментів у розмірі 2270 грн. 00 коп. на користь держави. Крім того, статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.

Outcome: approved