Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача в інтересах позивача 28.02.2018 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що 27 травня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів (надалі - Договір). Загальна сума договору 10400,00 гривень. По договору була внесена передплата в розмірі 3500,00 гривень. Відповідно до п.1.1. Договору, позивач зобовязався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Відповідачем була погоджена специфікація на чотири пластикових вікна. Згідно п.2.1. Договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 20 робочих днів з моменту внесення передплати. Відповідач отримав продукцію 01 червня 2017 року за адресою [ADDRESS], тобто в строки, передбачені договором. Відповідно до п.1.2 Договору, відповідач зобовязався оплатити вартість виробів згідно з «Графіком погашення платежів», тобто винен був сплатити 3500 гривень після монтажу, тобто 01 червня 2017 року та 3400 гривень 10 липня 2017 року. Однак, в порушення умов договору, відповідачем після монтажу було сплачено 2500 гривень замість 3500 гривень, та з 10 липня 2017 року і до теперішнього часу сума в 3400 гривень сплачена не була. Отже, відповідач повинен сплатити 4400,00 грн. основного боргу. Відповідно до п.7.5. Договору відповідач зобовязаний сплатити 1% пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості. Таким чином, відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання і зобов'язаний сплатити позивачеві крім суми основного боргу, 24% річних з заборгованості та пеню. Дані суми складають: пеня 10598,00 грн., 24% річних - 696,19 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в розмірі 4400 грн., пеню у розмірі 10598,00 грн., 24% річних у розмірі 696,19 грн., а загалом 15694,19 грн. та судові витрати в сумі 704,80 грн. Ухвалою суду від 15.03.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно заяви не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.51). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, через поштову кореспонденцію та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов відповідно до вимог ст.178 ЦПК України та зустрічного позову відповідно до ст.193 ЦПК України, не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.7.8 Договору сторони домовилися встановити відповідальність за прострочку виконання грошового зобовязання в підвищеному розмірі 24 відсотки річних від простроченої суми. За матеріалами справи, 27 травня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів (надалі - Договір) (а.с.6-8). Загальна сума договору 10400,00 гривень. По договору була внесена передплата в розмірі 3500,00 гривень. Відповідно до п.1.1. Договору, позивач зобовязався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Відповідачем була погоджена специфікація на чотири пластикових вікна. Згідно п.2.1. Договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 20 робочих днів з моменту внесення передплати. Відповідач отримав продукцію 01 червня 2017 року за адресою [ADDRESS], тобто в строки, передбачені договором. Відповідно до п.1.2 Договору, відповідач зобовязався оплатити вартість виробів згідно з «Графіком погашення платежів», тобто винен був сплатити 3500 гривень після монтажу, тобто 01 червня 2017 року та 3400 гривень 10 липня 2017 року. Однак, в порушення умов договору, відповідачем після монтажу було сплачено 2500 гривень замість 3500 гривень, та з 10 липня 2017 року і до теперішнього часу сума в 3400 гривень сплачена не була. Отже, відповідач повинен сплатити 4400,00 грн. основного боргу. Відповідно до п.7.5. Договору відповідач зобовязаний сплатити 1% пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості. Таким чином, відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання і зобов'язаний сплатити позивачеві крім суми основного боргу, 24% річних з заборгованості та пеню. Дані суми складають: пеня 10598,00 грн., 24% річних - 696,19 грн. Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених представником позивача підставах. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 704,80 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved