Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до приватного підприємства «АВТЕХ», приватного підприємства «КОНСАЛ-ДІ» про захист прав споживача, визнання договорів недійсними та стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що у грудні 2017 року [PERSON] в мережі інтернет побачив оголошення про продаж автомобіля ВАЗ [PERSON] універсал 2014 року з ГБО, за дуже привабливою ціною. Зателефонувавши за номером телефону, зазначеного в оголошенні, йому повідомили, що для купівлі автомобіля необхідно приїхати за адресою: вул. Трегубенко,12 в м. Запоріжжя. 20.12.2017 року приїхавши за вищевказаною адресою, представники відповідачів повідомили [PERSON] про те, що для оформлення покупки автомобіля, який продавався « за спеціальною програмою та на умовах участі», необхідно спочатку укласти договори та сплатити перший платіж, після чого йому буде передано автомобіль на, що він дав згоду. 20 грудня 2017 року між [PERSON] та ПП «Автех» було укладено договір №1091 про участь згідно з Умовами, згідно з якими [PERSON] - Контрагент- доручив, а ПП «Автех» зобовязалось вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання поворотної фінансової допомоги, зазначеної у додатку № 1 до даного договору, на підставі ст. 1046,1048 ЦК України та на умовах діяльності, що містяться у Додатку № 2 до даного договору, який є невідємною частиною договору. При підписанні вищезазначеного договору [PERSON] також був підписаний договір № 1091 від 20.12.2017 року з ПП «КОНСАЛ-ДІ», згідно якого [PERSON] зобовязався оплатити послуги Виконавця у відсотковому розмірі, а саме: 10,5% від суми позики, визначеної у додатку № 1 до договору про участь згідно Умовами між ПП «Автех» та Замовником, шляхом перерахування одноразової суми у розмірі 100% попередньої оплати, що становить 36750 гривень. На виконання умов договору, [PERSON] сплатив на користь ПП «КОНСАЛ-ДІ» грошові кошти у розмірі 36\~750 гривень. Згідно п. 1.1. договору №1091 від 20.12.2017 р., Виконавець приймає на себе зобов'язання здійснити наступні дії, спрямовані на отримання позики, на умовах договору ПП «Автех» та додатків до нього, а саме: забезпечити оформлення договору між ПП «Автех» та [PERSON], а також надавати інформаційно-консультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі Замовника, згідно з умовами договору з ПП «АВТЕХ» та додатків до нього. Після укладення даних договорів з ПП «АВТЕХ» та ПП «КОНСАЛ-ДІ», а також сплати грошових коштів в сумі 36 750 грн., автомобіль [PERSON] передано не було. Як йому повідомили, автомобіль перебуває в м. Києві, та 21.12.17 р. він буде доставлений до м. Запоріжжя. Однак наступного дня - 21.12.2017 р., автомобіль йому також не передали, з посиланням на те, що в Києві машин вже немає, і тепер буде доставка з Росії, а тому потрібен певний час. У зв'язку з цим [PERSON] попросив представників відповідачів повернути йому гроші та анулювати договори, проте йому в цьому було відмовлено з посиланням на те, що він має направити заяву за місцем знаходження підприємства у м. Первомайськ. Того ж дня [PERSON] направив на адреси відповідачів заяви про розірвання договорів та повернення сплачених ним грошових коштів в сумі 36750 грн. З ПП «Автех» [PERSON] прийшла відповідь про відстутність платежів, які підлягають поверненню. А з ПП «КОНСАЛ-ДІ» відповіді він так і не отримав. У телефонній розмові ПП «КОНСАЛ-ДІ» повідомило його про відсутність підстав для повернення грошових коштів. Вказані дії відповідачів та вищевказані договори порушують права та законні інтереси [PERSON] і мають ознаки нечесної підприємницької діяльності. У звязку з тим, що грошові кошти [PERSON] не повернуті, він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати недійсним Договір № 1091 про участь згідно з Умовами, укладений 20 грудня 2017 року між [PERSON] та Приватним підприємством «АВТЕХ». Також визнати недійсним Договір №1091 про надання послуг, укладений 20 грудня 2017 року між [PERSON] та Приватним підприємством «КОНСАЛ-ДІ» та стягнути з Приватного підприємства «КОНСАЛ-ДІ» на користь [PERSON] 36 750 грн., сплачених за Договором про надання послуг N1091 від 20 грудня 2017 року і 367,50 грн., сплачених в якості оплати комісії банку, а також судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 03 травня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Відповідачі: приватне підприємство «АВТЕХ» та приватне підприємство «КОНСАЛ-ДІ», у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надали, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. \~\~ \~Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст.\~12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. \~ \~ \~ \~ \~Статтею\~ 13\~ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.\~76,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач у грудні 2017 року в мережі інтернет побачив оголошення про продаж автомобіля ВАЗ [PERSON] універсал 2014 року з ГБО за дуже привабливою ціною. Затефонуваши за номером телефону, зазначеного в оголошенні, його повідомили про те, що для купівлі автомобіля необхідно приїхати за адресою: вул. Трегубенко,12 в м. Запоріжжя. 20.12.2017 року позивач, приїхавши за вищевказаною адресою, від представників відповідачів дізнався про те, що для оформлення покупки автомобіля, який продавався « за спеціальною програмою та на умовах участі», спочатку необхідно укласти договори та сплатити перший платіж, після чого йому буде передано автомобіль на, що він дав згоду. 20 грудня 2017 року між позивачем та ПП «АВТЕХ» було укладено договір №1091 про участь згідно з Умовами, згідно з яким позивач - Контрагент- доручив, а ПП «АВТЕХ» зобовязалось вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання поворотної фінансової допомоги, зазначеної у додатку № 1 до даного договору, на підставі ст. 1046,1048 ЦК України та на умовах діяльності, що містяться у Додатку № 2 до даного договору, який є невідємною частиною договору ( а.с. 26-30). При підписанні вищезазначеного договору [PERSON] також був підписаний договір про надання послуг за № 1091 від 20.12.2017 року з ПП «КОНСАЛ-ДІ», згідно якого останній зобовязався оплатити послуги Виконавця у відсотковому розмірі, а саме: 10,5% від суми позики, визначеної у додатку № 1 до договору про участь згідно Умовами між ПП «АВТЕХ» та Замовником, шляхом перерахування одноразової суми у розмірі 100% попередньої оплати, що становить 36750 гривень ( а.с.31-32). На виконання умов договору, на користь ПП «КОНСАЛ-ДІ» були сплачені грошові кошти у розмірі 36\~750 гривень, що підтверджується квитанцією «ПриватБанку» від 20.12.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] 20.12.2017 року здійснила оплату ПП «Консал-Ді», згідно договору про надання послуг № 1091 від 20.12.2017 року укладеного з [PERSON], в сумі 36750 гривень ( а.с. 34-35). Згідно п. 1.1. договору №1091 від 20.12.2017 р. Виконавець приймає на себе зобов'язання здійснити наступні дії, спрямовані на отримання позики, на умовах договору ПП «Автех» та додатків до нього, а саме: забезпечити оформлення договору між ПП «Автех» та [PERSON], а також надавати інформаційно-консультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі Замовника, згідно з умовами договору з ПП «АВТЕХ» та додатків до нього. Після укладення даних договорів з ПП «АВТЕХ» та ПП «КОНСАЛ-ДІ», а також сплати грошових коштів в сумі 36 750 грн., автомобіль позивачу передано не було з тієї причини, що він перебуває у м. Києві, а 21.12.2017 р. його буде доставлено до м. Запоріжжя. Проте наступного дня, а саме: 21.12.2017 р. автомобіль позивачу також передано не було з посиланням на те, що у Києві машин вже немає, буде здійснено доставку з Росії, а для цього потрібен певний час. У зв'язку з цим позивач попросив представників відповідачів повернути йому гроші та анулювати договори, проте йому у цьому було відмовлено з посиланням на те, що він повинен направити заяву за місцем знаходження підприємства - у м. Первомайськ. Того ж дня позивач направив на адреси відповідачів заяви про розірвання договорів та повернення сплачених ним грошових коштів в сумі 36750 грн. В наданій позивачу ПП «АВТЕХ» відповіді зазначено про відстутність платежів, які підлягають поверненню ( а.с. 33). З ПП «КОНСАЛ-ДІ» позивач відповіді не отримав взагалі. Як зазначає позивач у позовній заяві, що ПП «КОНСАЛ-ДІ» в телефонній розмові повідомило його про відсутність підстав для повернення грошових коштів. У відповідності до ч .І ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, згідно з ч.І ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За змістом укладеного між сторонами про справі договору ПП «АВТЕХ» зобов'язалось надати [PERSON] безпроцентну позику, що за своєю суттю є фінансовою послугою. У відповідності до положення ч.І ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги надаються суб'єктами господарювання на підставі договору. При цьому, договір про надання фінансових послуг повинен містити, зокрема розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаємо-розрахунків. У договорі, укладеного між [PERSON] та ПП «АВТЕХ» №1091 від 20 грудня 2017 року відсутні положення, які застосовуються до договорів фінансових послуг. Крім цього, при укладенні спірного договору ПП «АВТЕХ» не мав повного обсягу цивільної дієздатності для укладення договору №1091 від 20 грудня 2017 року, оскільки згідно з вимогами п.4 ч.І ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» для здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, є необхідним отримання ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. За змістом ст.1 цього Закону фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (додається) вбачається, що ПП «АВТЕХ» не здійснює будь-які види економічної діяльності, повязані з наданням фінансових послуг ( а.с.10-17). З огляду на це, ПП «АВТЕХ» не мав права укладати договори безпроцентної позики, оскільки не має ліцензії на здійснення такої господарської діяльності. Крім цього, згідно з визначення нечесної підприємницької діяльності, зазначеного в п.14 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів », це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. За змістом ч.І та ч.З ст.19 цього Закону нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо підчас пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до ч. З ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняються як такі, що вводять в оману: 1) пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції; 2) пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої; 3) відмова від пред'явлення споживачу товару, що пропонується, та прийняття замовлення або ненадання товару протягом розумного строку чи демонстрування дефектного зразка товару; 4) недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення; 5) пропонування до вільної реалізації продукції, яка вилучена з обігу або щодо обігу якої існують обмеження; 6) недостовірне твердження, що існуватиме загроза особистій безпеці споживача або його сім'ї, якщо він не придбає чи не замовить продукцію; 7) утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції; 8) використання повідомлення про розпродаж у зв'язку із припиненням суб'єкта господарювання, його структурного підрозділу або припинення відповідного виду господарської діяльності, тоді як це не відповідає дійсності. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Так, при укладенні договору про участь у програмі самофінансування ПП «АВТЕХ», позивач мав право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору, інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Таким чином, ПП «КОНСАЛ-ДІ», пропонуючи [PERSON] надання фінансової послуги щодо оформлення договору про участь у програмі самофінансування ПП «АВТЕХ», укладає групу договорів, при тому, що позивач, як споживач послуги, і так мав право, без укладення договору N1091 із ПП «КОНСАЛ-ДІ» на отримання повної інформації про послугу та її виконавця, згідно із п.4 ч.І ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів». Обсяг послуг ПП «КОНСАЛ-ДІ» по договору №1091 від 20.12.2017 р. обмежений виконанням консультаційних та роз'яснювальних послуг. До того ж розмір отриманих від позивача грошових коштів є неспівмірним в розумінні «консультаційних та роз'яснювальних послуг» та безпідставним у даному випадку. Відповідно до ч.2 ст.627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Самі по собі консультаційні та розяснювальні послуги, що є предметом договору N1091 від 20.12.2017 року, укладеного з ПП «КОНСАЛ-ДІ», позивачу взагалі не потрібні, в разі неможливості досягнення основної мети відносин із ПП «АВТЕХ», тобто отримання позики на придбання техніки. З урахуванням того, що ПП «КОНСАЛ-ДІ» не повідомив [PERSON]В про відсутність у ПП «АВТЕХ» ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, позивач був позбавлений можливості свідомого вибору: оформляти чи не оформляти договір про участь у програмі ПП «АВТЕХ», отримувати чи ні консультативно-довідкові послуги з питань діяльності програми. Таким чином обидва відповідачі здійснювали нечесну підприємницьку діяльність по відношенню до позивача та мали одну мету - безпідставно заволодіти його грошовими коштами, вводячи позивача у оману, надаючи на підписання завуальовані договори, в яких майже кожен пункт є відсилочним до іншого пункту чи додатку, а де-які пункти договорів та додатки до них, при підписанні вже втрачали свою чинність, в зв'язку з підписанням іншого додатку. Так пункт 4.6 договору №1091 від 20.12.2017 р. з ПП «АВТЕХ» у якому зазначено: «У зв'язку з підписанням Додатку №4 до Договору, Додаток №1 до Договору вважається таким, що втратив чинність». Крім цього, оспорювані договори збоку ПП «АВТЕХ» та ПП «КОНСАЛ-ДІ» були заповнені та підписані однією і тією ж особою - [PERSON], який діяв за довіреністю з однією метою від імені двох підприємств. У договорах зазначена одна і та ж сама адреса відповідачів - вул. Радянська, 96/26, м. Первомайськ, Миколаївської області, однак згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, юридичні адреси відповідачів різні ( а.с.10-25). Враховуючи вищенаведені обставини суд дійшов висновку, що відповідачі спрямовано та узгоджено здійснюють свою нечесну підприємницьку діяльність, в інших населених пунктах, вводячи у оману споживачів. З огляду на викладені обставини в їх сукупності суд вважає, що діяльність ПП «АВТЕХ» та ПП «КОНСАЛ-ДІ» щодо укладення оспорюваних позивачем договорів, має усі ознаки нечесної підприємницької діяльності. У відповідності до вимог ч. б ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. В зв'язку з цим, договір №1091 від 20 грудня 2017 року, укладений між ПП «АВТЕХ» та [PERSON], а також договір про надання послуг №1091 від 20 грудня 2017 року, укладений між ПП «КОНСАЛ-ДІ» та [PERSON] необхідно визнати недійсними. Також, згідно квитанцій від 20 грудня 2017 року [PERSON] на виконання умов укладеного з ПП «КОНСАЛ-ДІ» договору №1091 було сплачено грошові кошти у розмірі 36 750 гривень, а також 367,50 грн. за послуги з банківського переказу ( а.с. 35-36). З вищевикладених обгрунтувань договір про надання послуг з ПП «КОНСАЛ-ДІ» є недійсним з моменту його укладення. Згідно ч.І та п.1 ч.З ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином. Тому, з ПП «КОНСАЛ-ДІ» підлягає стягненню сума, яка була сплачена позивачем на рахунок ПП «КОНСАЛ-ДІ» у розмірі 36750 гривень, а також комісія за приймання платежу у розмірі 367,50 грн. З матеріалів справи також вбачається, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. ( а.с. 1) та за подачу зави про забезпечення позову сплачено судовий збір в розмірі 352,40 грн. ( а.с.11). На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесений ним всього судовий збір у розмірі по 528,60 грн., з кожного. \~ \~ \~

Outcome: approved