Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Представник позивача 14.02.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16.12.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1644/2256СLSPS2, у відповідності до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 5242,16 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001%, а також комісії: за надання кредиту у розмірі 141,90, за обслуговування кредиту - у розмірі 178 грн. Неналежне виконання [PERSON] умов договору № 1644/2256СLSPS2 призвело до виникнення у нього заборгованості. На підставі укладеного 08.10.2012 року договору факторингу, у позивача виникло право вимоги до відповідача. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія»» «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 1644/2256СLSPS2 від 16.12.2011 року в розмірі 3448,48 грн., а також стягнути з [PERSON] судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.64). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.68). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви позичальника, 16 грудня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір зі страхування життя позичальника № 1644/2256СLSPS2, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти ( кредит ) у розмірі 5242,16 грн. у тимчасове платне користування з цільовим використанням на поточні потреби, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов'язання за даним договором в повному обсязі. За користування кредитом встановлювалася процентна ставка у розмірі 0,0001%, а також комісія: за надання кредиту у розмірі 141,90, за обслуговування кредиту - у розмірі 178 грн. Остаточною датою повернення кредиту сторони обумовили 16.08.2013 року (а.с.6-7). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі укладеного 08.10.2012 року договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заволоділо правом вимоги до третіх осіб (боржників), пов'язаних з кредитними коштами, погашення боржниками заборгованостей, за якими не відбулося в строк з тих чи інших причин (а.с.18-20). Згідно виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року первісний кредитор відступив новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги заборгованостей до [PERSON].(а.с.5). Відповідач був повідомлений про відступлення права грошової вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а також про зміну умов Кредитного договору № 1644/2256СLSPS2 від 16.12.2011 року, про що свідчать відповідні повідомлення № 000645574 від 16.10.2012 року, та №000645574-1 від 16.10.2012 року (а.с.16-17). Однак, всупереч умовам кредитного договору,незважаючи на повідомлення, відповідач свої зобов'язання за договором № 1644/2256СLSPS2 від 16.12.2011 року так і не виконав . Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 08.10.2012 року заборгованість [PERSON] за договором № 1644/2256СLSPS2 від 16.12.2011 року становила 3448,48 грн., у тому числі: - заборгованість по тілу кредиту - 2814,53 грн.; - заборгованість за відсотками- 34 грн.; - заборгованість по сплаті пені- 599,95 грн. Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved