Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, просить визначити [PERSON] додатковий строк один місяць з дня вступу рішення в законну силу для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року, посилаючись на поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини (а.с.2-4). Ухвалою Баранівського районного суду від 23 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, справу призначено до підготовчого засідання (а.с.37). Ухвалою Баранівського районного суду від 19 листопада 2018 року справу призначено до розгляду по суті. Позивачка до суду не з'явилася, про місце, дату та час судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.). Представник позивача до суду не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить слухати справу без її присутності в залі суду, позовні вимоги підтримує (а.с.). Відповідач Дубрівська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.41). Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об'єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти визначення для позивачки додаткового строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки [PERSON] [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть від 02.11.2007 рокерії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області (а.с.15), свідоцтва про народження позивачки, де померла вказана матір'ю (а.с.10), свідоцтва про укладення шлюбу позивачки, що підтверджує зміну її прізвища з [PERSON] на [PERSON] (а.с.11). У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить: нерухоме майно, включаючи житловий будинок з надвірними будівлями, присадибні земельні ділянки, земельні ділянки для ведення особистого селянського господорства, розташовані в селі Дубрівка Баранівського району Житомирської області, та майновий пай члена КСП (а.с. 12-13). [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.14). На день своєї смерті померла проживала одна, згідно з архівною довідкою архівного сектору Баранівської РДА від 15.08.2018 року №295 - М (а.с.16). Звернувшись 09.10.2018 року до нотаріуса, [PERSON] дізналася, що пропустила строк для прийняття спадщини, що підтверджено повідомленням нотаріуса від 09.10.2018 року №536/02-17 (а.с.22), за змістом якого, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Якщо спадщину ніхто не прийняв, то інші спакоємці, які могли б дати позивачці письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відсутні. Після смерті спадкодавиці позивачка відразу вступила у володіння спадковим майном, вважаючи, що прийняла спадщину. Оскільки [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, а причиною пропуску строку стала юридична необізнаність позивачки, яка не може бути визнана поважною причиною, тому задовольняючи позов суд виходив із слідуючого. Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за умови, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 цього Кодексу (ч.6 ст.263 ЦПК України). На підставі наведеного,

Outcome: approved