Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Костишак С.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2480 від 28.12.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 24825,00 грн.; вирішити питання про судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 21 березня 2013 року [PERSON] на підставі заяви № 001-07018-210313 отримав кредитну картку з лімітом кредитної лінії 15000,00 грн. в ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Позивач належним чином користувався наданим кредитним лімітом, здійснював платежі та вважав, що даний кредитний ліміт сплачений у повному обсязі і у нього відсутня заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк». На початку 2021 року позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 64331169 від 04.02.2021 на підставі виконавчого напису № 2480 від 28.12.2020, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, згідно якого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» з метою стягнення заборгованості у розмірі 24825,00 грн. суми боргу та сплати за вчинення виконавчого напису за укладеним кредитним договором № 001-07018-210313 ініціював примусове стягнення грошових сум. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 64331169, позивач вважає, що виконавчий напис № 2480 від 28.12.2020 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Позивач заперечує щодо розміру суми заборгованості, на яку було винесено виконавчий напис нотаріуса. Сума у розмірі 24825,00 грн. є повністю необґрунтованою та нічим не підтвердженою. Документів, що підтверджують ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступництво ПАТ «Дельта Банк» та калькуляції суми боргу надано не було. Позивача також не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні, не було направлено вимоги про погашення заборгованості. Про існування ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» позивачу не відомо, жодних правовідносин, визначених ст.ст. 11, 509 ЦК України з цим підприємством в нього не було і немає, а відтак вчинений нотаріусом виконавчий напис є незаконним, оскільки не може підтверджувати наявність заборгованості і тим більше, її безспірність. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 2.2 заяви № 001-07018-210313 від 21.03.2013 (дана заява була надана приватним виконавцем Табінським О.В. у відповідь на адвокатський запит у виконанні дрібним шрифтом, практично у нечитабельному стані) строк ліміту кредитної лінії становить 364 (календарних) дні, тобто строк кредитної лінії скінчився 21.03.2014. Відповідно до п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року - нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тобто, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Отже, вважає виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, на протязі якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою суду від 16 березня 2021 року було відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та з метою з`ясування обставин справи, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. належним чином завірені копії документів, на підставі яких видано виконавчий напис № 2480 від 28.12.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором № 001-07018-210313 від 21.03.2013 за період з 27.01.2018 по 06.11.2020 в розмірі 24325,00 грн., що складається з: 14950,00грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9375,00грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також 500,00 грн. - плати за вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 16 березня 2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису № 2480 від 28.12.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором № 001-07018-210313 від 21.03.2013 за період з 27.01.2018 по 06.11.2020 в розмірі 24325,00 грн., що складається з: 14950,00грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9375,00грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також 500,00 грн. - плати за вчинення виконавчого напису, до заміни його іншим видом заходу забезпечення позову або до його скасування у встановленому законом порядку. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в позовній заяві просили цивільну справу за позовом [PERSON] до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню розглядати без участі позивача та його представника, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову не надав. Суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У судове засідання третя особа - приватний нотаріус Григорян Д.Г. не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 16.04.2021, на виконання ухвали суду від 16.03.2021, надіслала засвідчені копії документів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості, зареєстрованого в реєстрі 28.12.2020 за реєстровим № 2480. У судове засідання третя особа - приватний виконавець Табінський О.В. не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). Судом встановлено, що 28.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 вчинено виконавчий напис та звернено стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 001-07018-210313 від 21.03.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк». Право вимоги за даним договором перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 143/К, укладеного 26.01.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». А саме, заборгованості за період з 27.01.2018 по 06.11.2020 в розмірі 24325,00 грн., що складається з: 14950,00грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9375,00грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також 500,00 грн. - плати за вчинення виконавчого напису, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 04.02.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 64331169 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., вчиненого 28.12.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 2480 про стягнення з боржника на користь стягувача загальної суми заборгованості в розмірі 24825,00 грн. З наданих на виконання ухвали суду від 16.03.2021 приватним нотаріусом Григорян Д.Г. завірених копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 2480 від 28.12.2020 вбачається, що 21.03.2013 [PERSON] звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою № 001-07018-210313 про відкриття рахунку № [NUMBER] з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 15000 грн. Строк ліміту кредитної лінії становить 364 (календарних) дні. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначив наявність спору щодо його заборгованості. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1&nbsp;цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Як свідчать матеріали нотаріальної справи, з метою видачі виконавчого напису відповідачем було подано такі документи: заяву про вчинення виконавчого напису; копія кредитного договору № 001-07018-210313 від 21.03.2013; повідомлення боржнику про вчинення виконавчого напису; список згрупованих рекомендованих листів; договір №143/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами; статут підприємства та інші реєстраційні документи. Проте, Заява позичальника не містить жодних умов про розмір і порядок нарахування процентів та штрафних санкцій. Надана виписка по рахунку лише констатує наявність заборгованості у заявленому розмірі і не містить жодних відомостей про витрачання позичальником коштів і хронологію нарахування заборгованості. Будь-яких інших документів, розрахунків заборгованості, з яких можливо було би дійти висновку про безспірність заборгованості, матеріали нотаріальної справи не містять. Таким чином, дослідивши матеріали нотаріальної справи і оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. № 2480 від 28 грудня 2020 року, судом встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України, приватним нотаріусом не виконані, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року по справі № 564/2199/15-ц вбачається, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припиняє свою дію, а позивач втрачає можливість нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором. Зазначені висновки містяться також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. У виконавчому написі нотаріусом не зазначено, коли настав строк платежу за кредитним договором, але стягнення проведено за період з 27.01.2018 по 06.11.2020, тобто вже після закінчення кінцевого строку повернення кредиту. Тому суд вважає, що нотаріусом не дотримано також вимоги закону щодо можливості вчинення виконавчого напису лише за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Також суд звертає увагу на те, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису не було подано Реєстр боржників до Договору факторингу, відповідно відсутні відомості про набуття відповідачем права вимоги за даним кредитним договором. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд доходить висновку, що нотаріусом не було отримано перелік передбачених законодавством документів і не перевірено інформацію, необхідну для вчинення відповідної нотаріальної дії, тому позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є цілком законними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року, SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до вимог ст.141ЦПК України та Закону України «Про судовий збір»з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1362,00 грн., що складається із судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. Стосовно заходів забезпечення позову, застосованих у цій справі, суд зазначає, що згідно із ч. 7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved