Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Представник позивача за дорученням [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитом в розмірі 130113 гривень 47 копійок, посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконував умови договору. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1951 гривня 70 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що між Публічним Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500348001 від 28 лютого 2013 року на суму 70000 гривень. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500348001 від 28 лютого 2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого, ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами. Згідно п. 2.3 договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, право вимоги вважається відступленим фактору з дати надходження на рахунок ТОВ «Дата [PERSON]» ціни прав вимоги в повному обсязі. В дату отримання оплати ТОВ «Дата [PERSON]» у повному обсязі ціни прав вимоги відповідно до п. 4.3. цього договору сторони підписують акт приймання-передачі Реєстру боржників. На виконання умов договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, від імені ТОВ «Дата [PERSON]» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №500348001 від 28 лютого 2013 року в розмірі 130113 гривень 47 копійок. Викладене вище стало підставою для звернення представника позивача до суду з зазначеним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку (а.с. 52). Відповідач повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання судовою повісткою за місцем офіційної реєстрації, але на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «адресат не проживает» (а.с.29,50,51). В подальшому, відповідно до п. 9 ч. 1 перехідних положень нового ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, згідно якого справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача [PERSON] до суду в судове засідання, призначене на 01 березня 2018 року на 14 годину 30 хвилин (а.с. 47), однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з'явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що між Публічним Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500348001 від 28 лютого 2013 року на суму 70000 гривень (а.с.4-7). 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500348001 від 28 лютого 2013 року (а.с.13-15). 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого, ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами (а.с.16-18). Згідно п. 2.3 договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, право вимоги вважається відступленим фактору з дати надходження на рахунок ТОВ «Дата [PERSON]» ціни прав вимоги в повному обсязі. В дату отримання оплати ТОВ «Дата [PERSON]» у повному обсязі ціни прав вимоги відповідно до п. 4.3. цього договору сторони підписують акт приймання-передачі Реєстру боржників. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підписано Акт приймання-передач Реєстру Боржників (а.с.19-20). На виконання умов договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, від імені ТОВ «Дата [PERSON]» 19 жовтня 2016 року направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.11). 24 жовтня 2016 року від ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідачу [PERSON] направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору №500348001 від 28 лютого 2013 року в розмірі 130113 гривень 47 копійок (а.с.12). На теперішній час заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» не погашена та складає 130113 гривень 47 копійок. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Отже, враховуючи вищевикладене та виходячи з встановленого неналежного виконання відповідачем [PERSON] положень кредитного Договору №500348001 від 28 лютого 2013 року, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 130113 гривень 47 копійок є правомірними, ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами і підлягають задоволенню. Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З оригіналу платіжного доручення №839 від 07 листопада 2017 року вбачається, що за подання зазначеного позову позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було сплачено судовий збір в розмірі 1951 гривня 70 копійок (а.с.1). Тож, враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1951 гривня 70 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved