Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Представник\~Моторно (транспортного)\~страхового бюро\~України звернувся\~до Малиновського\~районного суду\~м.\~Одеси \~з позовом\~до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, в якому просить стягнути з відповідача витрати пов`язані зі здійсненням регламентної виплати потерпілому у розмірі 42267,73 витрати понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів у розмірі 820,00 та судові витрати у розмірі 2102 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.10.2017 року в м. Одеса по вул. Приморська, 11/13А, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daewoo Nexia», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Toyota RAV4», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В наслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Toyota RAV4» та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Відповідно до довідки № 301735386127470 про ДТП та Постанови Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2017 року, ДТП сталось внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 13.1 ПДР України. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до Наказу № 542, від 01.2018 року було здійснено регламентну виплату у розмірі 41 447,73 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, шкоди з фонду захисту потерпілих. Таким чином до позивача у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації у повному обсязі регламентної виплати матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу «Toyota RAV4» , внаслідок ДТП яка мала місце 25.10.2017 року. Враховуючи вищевикладене, право, надане позивачу, а також те, що жодних заходів щодо добровільного відшкодування спричиненого збитку відповідач не здійснив, позивач вважає за доцільне звернутися за захистом своїх прав до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси суду від 03.09.2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву щодо слухання справи за його відсутності. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та до\~ст.128 ЦПК України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України\~суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.10.2017 року о 12 год. 00 хв. в м. Одеса по вул. Приморська, 11/13А, керуючи транспортним засобом «Daewoo Nexia», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не врахував дорожню обстановку, безпечну дистанцію в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota RAV4», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 21.11.2017 року визнано\~ [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КпАП України\~та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу . Відповідно до ст. ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. На момент скоєння ДТП цивільна відповідальність відповідача згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована не була. 11.12.2017 власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся із заявою до Моторно (транспортного) страхового бюро України з метою отримання відшкодування. Відповідно до Звіту №10-11/2 про незалежну оцінку автомобіля «Toyota RAV4», реєстраційний номер [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи, виконаного на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності ООО «Делфи Групп» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota RAV4», державний номерний знак « [NUMBER] », склала: 64965, 20 (Шістдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) гривня 20 копійки. Вартість проведення дослідження позивачем становить 820,00 гривень, які були сплачені позивачем, що підтверджується копією платіжного доручення №904372 від 04.05.2018. Наказом заступника Генерального Директора МТСБУ № 542, від 01.2018 року, на рахунок [PERSON] було здійснено регламентну виплату у розмірі 41 447,73 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно довідки № 1, від 11.01.2018 року, про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Розмір регламентної виплати у сумі 41 447,73 грн. та витрат на встановлення збитку та збір документів склали 820,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 904372, від 04.05.2018 року. Згідно із ст. 3, 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, МТСБУ та потерпілі. Положеннями ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. За змістом ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За правилами п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-112цс13 від 25 грудня 2013 року, у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування, до неї, у межах фактичних витрат, від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи припис ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між МТСБУ та відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 2102,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягненню з відповідача. За таких обставин, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування, у розмірі 42267,73 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved