Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 28.11.2014 року між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання кредитних карт б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4033,57 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов`язався погашати заборгованість, у період з 1 по 25 число кожного місяця, здійснюючи щомісячні платежі та підтвердив свою згоду з тим, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими позивачем Умовами та правилами, Тарифами складають кредитний договір, що підтверджено підписом у заяві. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 17.09.2019 року утворилася заборгованість в сумі 13020,34 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 4033,57 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2754,51 грн.; заборгованості за пенею - 6232,26 грн., у зв`язку з чим просив стягнути таку заборгованість з відповідача на користь позивача, а також судовий збір 1921 грн. Ухвалою від 13.02.2020 року було відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату слухання справи повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 28.11.2014 року Генеральної угоди було реструктуризовано заборгованість відповідача. За умовами угоди, [PERSON] було зменшено розмір заборгованості за договором №SAMDN50000050448338 від 22.09.2011 року, встановлено заборгованість відповідача на дату підписання Генеральної угоди - 4293,57 грн. (п.1.1.2 Генеральної угоди). Сторони погодили відсоткову ставку за користування вищевказаними кредитним коштами на рівні 18% річних (п.2.1 Генеральної угоди). За умовами встановленими (п. 2.1 Генеральної угоди) банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі 4033,57 грн. на строк 24 місяців з 28.11.2014 року по 30.11.2016 року з зобов`язанням сплачувати заборгованість за кредитним договором щомісячними платежами з 1 по 25 число кожного місяця в сумі 201,84 грн. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.11.2016 року. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. У порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним станом на 17.09.2019 року утворилася заборгованість в сумі 13020,34 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 4033,57 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2754,51 грн.; заборгованості за пенею - 6232,26 грн., що підтверджено відповідним розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, Відповідач як позичальник зобов`язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов`язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. Відповідно дост.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що дійсно відповідачем умови кредитного договору порушені, вимоги позивача обґрунтовані, підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості - 13020,34 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 4033,57 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2754,51 грн.; заборгованості за пенею - 6232,26 грн.. На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved