Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Представник Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON], відповідно до якого просить зобов'язати відповідача повернути Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації автомобіль Mersedes-Benz, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який залишився після смерті інваліда [PERSON]. У свою чергу відповідач [PERSON] звернувся до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації із зустрічним позовом, відповідно до якого просив зобов'язати Департамент соціального захисту населення ХОДА зняти з балансового рахунку і видати дозвіл для перереєстрації в органах МРЄВ ДАІ УМВСУ в Харківській області автомобілю Mersedes-Benz, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на ім'я [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідач [PERSON] до судового засідання з'явився, просив суд у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами, [PERSON], як інвалід загального захворювання II групи, який раніше проживав за адресою: [ADDRESS], 21.04.2006 року був забезпечений гуманітарною допомогою, а саме: автомобілем «Mersedes-Benz», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно із статтею 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» (далі - Закону), гуманітарна допомога це цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об'єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог стаггі 4 Закону України «Про благодійництво та благодійні організації». Отримувачами гуманітарної допомоги відповідно до етапі 1 цього Закону є юридичні особи, які зареєстровані в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги, а набувачами гуманітарної допомоги є фізичні та юридичні особи, які її потребують і яким вона безпосередньо надається. У даному випадку, отримувачем гуманітарної допомоги є Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, а набувачем - [PERSON]. Забезпечення [PERSON] вищевказаним автомобілем відбувалось на підставі постанови КМУ № 999 від 08.09.1997 року «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», яка діяла на той час. Згідно з положеннями вищевказаної постанови після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. Перереєстрація автомобіля на ім'я одного з членів сім'ї інваліда, який на час смерті інваліда проживав разом з ним, проводиться Державтоінспекцією з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід перебував на обліку як власник транспорту. [INFO] [PERSON] помер. Відповідач по справі - [PERSON] є сином та спадкоємцем [PERSON], та з листопада 1986 року постійно мешкав разом з померлим до дня його смерті за адресою: [ADDRESS]. Позивач при обґрунтуванні позовних вимог посилається на п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 (зі змінами), відповідно до якого за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Автомобілями, отриманими головними управліннями як гуманітарна допомога, інваліди (за їх бажанням або за бажанням законних представників недієздатних інвалідів), діти-інваліди (за їх бажанням їх законних представників), які перебувають на обліку в головних управліннях соціального захисту та управліннях виконавчої дирекції, забезпечуються безоплатно в порядку черговості. Автомобіль, отриманий головним управлінням соціального захисту як гуманітарна допомога для конкретного інваліда, який перебуває на обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або за згодою законного представника недієздатного інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку. Відповідно до пункту 41 вищезазначеного Порядку після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції після закінчення шестимісячного строку з дня смерті інваліда. Вилучення автомобіля здійснюється відповідно до абзацу п'ятнадцятого пункту 16 цього Порядку. Представником позивача зазначено, що сину померлого інваліда - [PERSON], Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Ленінського району Харківської міської ради неодноразово направлялися листи - роз'яснення щодо переоформлення або здачі автомобіля відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19.07.2006 № 999 (листи від 25.01.2013 № 11- 91/688/04-13; від 17.05.2013 № 10.99/3434/04-13; від 09.07.2013 № 10-99/4840/04-13). Представник позивача при обґрунтуванні вимог щодо задоволення позову вказує, що відповідач не виконав вимоги пункту 14 Порядку, тому він повинен повернути автомобіль, який видавався [PERSON] в якості гуманітарної допомоги, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] був забезпечений автомобілем 21.04.2006 року. На момент забезпечення [PERSON] автомобілем діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений Постановою КМУ № 999 від 08.09.1997 року. В той же час, позивач при обґрунтуванні позовних вимог посилається на Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року, який набрав чинності 08.08.2006 року. Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України №26/ГД-2687/К автомобіль Mercedes-Benz А 140 (DaimlerChrysler), 2000 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER], який до того часу вже був ввезений на територію України, у встановленому законом порядку визнаний гуманітарною допомогою 19 січня 2006 року, а 27.07.2006 року МРЕВ м. Харкова ДАІ ГУ УМВС України в Харківській області на нього вже було видано свідоцтво про реєстрацію - серія [NUMBER] на ім'я [PERSON] Отже, автомобіль був оформлений на [PERSON] до набрання чинності постановою, на яку посилається позивач по справі. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року права та пільги для ветеранів війни та членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу PCP, не можуть бути скасовані без рівноцінної їх заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. В даному випадку Положення п. 41 Постанови від 19.07.2006 року про повернення такого автомобіля Департаменту соціального захисту, на яке посилається представник позивача, погіршує становище відповідача, як спадкоємця інваліда. Посилаючись на абз. 10 п. 41 Порядку №999 від 19.07.2006, позивач зазначає, що у разі несплати членом сім'ї інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту. Однак, норми нового Порядку № 999 від 19.07.2006 року не підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли до набрання чинності даним нормативним актом. На час забезпечення [PERSON] гуманітарною допомогою у вигляді автомобіля вказані відносини регулювались Порядком № 999 від 08.09.1997 року. Окрім того, Порядок № 999 від 19.07.2006 року встановлює обмеження та зобов'язання, яких не було в Порядку №999 від 08.09.1997 року, чинного на момент виникнення спірних правовідносин. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.01.2012 року. Таким чином, до даних правовідносин слід застосовувати постанову Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року №999, яка діяла на час перетину автомобілем державного кордону та подальшого оформлення цього автомобілю у якості гуманітарної допомоги.. Відповідно до п. 37 постанови Кабінету Міністрів України №999 від 08.09.1997 року після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безоплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. Перереєстрація автомобіля на ім'я одного з членів сім'ї інваліда, який на час смерті інваліда проживав разом з ним, проводиться Державтоінспецією з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід перебував на обліку як власник транспорту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved