Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначено, що 23.02.2011 року позивач - Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 003-07500-230211. Відповідно до умов договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 5 000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не укладається. Відповідно до пункту 2.1 моментом надання Банком Держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до Договору Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також відповідно до п.3.4 Держатель доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 14.01.2014р. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання в результаті чого виникла заборгованість по кредитному договору №003-07500-230211 від 23.02.2011р. на загальну суму 8669,69 грн., яка складається з: тіло кредиту - 4205,82 грн.; прострочене тіло кредиту: 1371,23грн; заборгованість за відсотками: 0,00грн; заборгованість за комісіями: 3092,64грн. Представник позивача просить позов задовольнити , стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 8669,69 грн та судові витрати в сумі 243, 60 грн. Справу розглянути в відсутність представника позивача . В судове засідання представник позивача двічі не з'явився незважаючи на те, що суд визнав його участь обов'язковою для дачі пояснень по позову, рекомендовані листи одержав під підпис 11.06.2014 та 25.07.2014 року. Представник позивача не скористався своїм правом щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, тому суд, обґрунтовуючи рішення, виходив з наявних у справі доказів. Представник відповідачки в судове засідання з'явився, заперечував проти позовних вимог позивача та просив суд відмовити в задоволенні позову. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Розглянувши матеріали судової справи, суд встановив: Відповідно до умов договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами. Доведенню підлягають обставини, що мають значення для постанови рішення по справі і відносно яких у сторін виникає спір. Згідно положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін , та інших обставин , які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, пояснень свідків, письмових доказів та інше. Відповідно до ст. 58 ЦПК сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Докази повинні бути належними та допустимими, відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України. Але, судом не було встановлено факт того що відповідач порушувала умови кредитного договору, та на підставі чого у неї перед банком виникла заборгованість. Банком взагалі письмово не підтверджений факт порушення відповідачем умов кредитного договору, а надання банком детального розрахунку заборгованості відповідача не є безспірним письмовим доказом наявної заборгованості відповідача. Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов'язання, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до детального розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 14.01.2014 рік загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору становить 8669,69 гривень, з яких: тіло кредиту - 4205,82 грн.; прострочене тіло кредиту: 1371,23грн.; заборгованість за відсотками: 0,00грн.; заборгованість за комісіями: 3092,64грн. Представником позивача дійсна заборгованість відповідача, яка викладена в детальних розрахунках наданих представником позивача в судових засіданнях письмовими доказами належним чином не підтверджена, тому суд не може вважати що у відповідачки така заборгованість склалася перед банком і не погашена на теперішній час. Таким чином, суд вважає не доведеним, що відповідач [PERSON] не належним чином виконала свої обв'язки, передбачені кредитним договором, укладеним між нею та ПАТ «Дельта Банк» 23.02.2011 року, і не в повному обсязі погасила кредитну заборгованість в сумі 8669,69 грн. Отже, суд вважає що заборгованості по кредитному договору № 003-07500-230211 від 23.02.2011 року не встановлена, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити . Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати по справі необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed