Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Представник ПАТ\~КБ «ПриватБанк»,\~звернувся до\~Купянського міськрайонного\~суду Харківської\~області з\~позовом до\~[PERSON]\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитом у\~сумі 83652\~грн.\~26\~коп.,\~посилаючись на\~те,\~що 06\~лютого 2012\~року,\~відповідач [PERSON]\~став клієнтом\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» та\~отримав кредит\~у розмірі\~2000,00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом.\~Відповідач підтвердив\~свою згоду\~на те,\~що підписана\~ним заява\~разом з\~запропонованими ПАТ\~КБ «ПриватБанк»\~умовами та\~правилами складають\~між ним\~та банком\~кредитний договір.\~Позивачем умови\~Кредитного договору\~виконано та\~надано кредит\~в сумі\~визначеній кредитним\~договором. Відповідач у порушення норм закону та умов договору взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28 лютого 2018 року має заборгованість на загальну суму 83652 грн. 26 коп. Тому, позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права і просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Не заперечував з приводу ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки згідно з ст.130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сімї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. А тому, у відповідності з вимогами\~ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» умовами та правилами складають між ним та банком кредитний договір (а.с. 8-33). Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредит в сумі визначеній Кредитним договором. В період дії кредитного договору позичальник не дотримувалася умов кредитного договору, а саме: не здійснював щомісячного погашення кредиту та не сплачував відсотки у розмірах та у строки, визначені договором. В результаті не виконання боржником зобовязання утворилась заборгованість на загальну суму 83652,26 грн., з яких: -1986,55 грн. заборгованість за кредитом; -72317,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -4888,76 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -3959,63 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~77\~ЦПК України\~предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У той самий час, згідно із\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 549 ЦК України\~передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України).\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та правову позицію викладену ВСУ у постанові по справі № 6-2003цс15, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у звязку з чим суд не стягує штраф. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, що було підтверджено в ході дослідження наявних матеріалів цивільної справи, сума заборгованості по договору від 06 лютого 2012 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог ПАТ «ПриватБанк» та стягнення з відповідача загальної суми боргу у розмірі: 79192,63 грн., що складається з заборгованості за кредитом 1986,55 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом 72317,32 грн. та пені і комісії 4888,76 грн. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Тому суд\~стягує з\~[PERSON]\~судовий збір\~пропорційно до\~задоволеної частини\~вимог,\~що становить\~1678,09\~грн.\~Тобто,\~83652,26\~грн.\~:\~79192,63\~грн.\~=\~1.05\~(заявлена\~позивачем сума\~заборгованості :\~задоволену судом\~суму заборгованості\~=\~коефіцієнт розрахунку\~судового збору),\~1762,00\~грн.\~(судовий\~збір)\~:\~1.05\~=\~1678,09\~грн.\~(сума\~судового збору,\~який підлягав\~сплаті позивачем\~при зверненні\~до суду\~поділена на\~коефіцієнт розрахунку\~в межах\~задоволеної судом\~суми заборгованості\~=\~судовий збір пропорційно до задоволеної судом суми заборгованості).

Outcome: partial