Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у виді житлового будинку [ADDRESS]. Позивач, являючись спадкоємцем померлого за законом, спадщину прийняла. Оформити всі спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не має змоги, оскільки померлий не мав правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 60,30 кв.м., жилою площею 25,00 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 35,30 кв.м., з приналежними до будинку господарськими будівлями та спорудами: прибудовою, навісом, сараєм-прибудовою, сараєм-літньою кухнею, сараєм - прибудовою (тимчасовим), сараєм - прибудовою, сараєм, жомовою ямою, убиральнею, погрібом з шийкою, літнім душем, хвірткою, воротами, огорожею та колодязем питним. В судовому засіданні представник позивача заявленої вимоги підтримав, в поясненнях послався на обставини, викладені у поданій до суду заяві. Представник відповідача Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. Cільський голова Пятенко В.П. звернулась до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, в якій вказала, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 02 червня 2015 року виконавчим комітетом Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач є спадкоємицею померлого [PERSON] за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України, оскільки являється його дружиною. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 06 листопада 1988 року Шупиківською сільською радою Богуславського району Київської області. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом дочка померлого [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не зверталась, 11 грудня 2015 року подала нотаріусу заяву, в якій зазначила, що строк для прийняття спадщини пропустила, звертатись до суду із заявою про надання їй додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, не буде. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса від 19 лютого 2016 року № 124/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] є відсутність документів, що підтверджують право власності на житловий будинок, які повинні бути зареєстровані за законодавством на момент виникнення права власності відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи [PERSON] № 227/2015. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих з наступних підстав. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні - не відносяться до категорії самовільних. Будинок має виготовлений 11 січня 2016 року КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, та зареєстрований в погосподарській книзі Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. Згідно відомостей технічного паспорту приналежністю будинку є такі господарські будівлі та споруди: прибудова, навіс, сарай-прибудова, сарай-літня кухня, сарай - прибудова (тимчасовий), сарай - прибудова, сарай, жомова яма, убиральня, погріб з шийкою, літній душ, хвіртка, ворота, огорожа та колодязь питний. Будинок має загальну площу 60,30 кв.м., жилу площу 25,00 кв.м., допоміжну (підсобну) площу 35,30 кв.м. Згідно наданого представником позивача висновку спеціаліста з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд № 6 від 31 березня 2016 року житловий будинок [ADDRESS] зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного житлового будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок [ADDRESS] був побудований на земельній ділянці площею 0,25 га, призначеній для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Земельна ділянка не приватизована, перебуває у власності територіальної громади села Юхни Миронівського району Київської області. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконкому Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області № 138 від 29 березня 2016 року. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги - документи первинного обліку в сільських Радах народних депутатів з 1935 року. Складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільради. В особових рахунках містяться відомості про членів сім'ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні. Встановлено, що з часу реєстрації будинку [ADDRESS], у виконкомі місцевої сільської ради до серпня 1992 року відповідно до записів погосподарського обліку був батько померлого [PERSON] [PERSON]. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, відповідно до ст. 549 якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] його син [PERSON] вступив в управління спадковим майном, яким був будинок [ADDRESS], тобто фактично прийняв спадщину. З серпня 1992 року по день смерті [INFO] [PERSON] був головою двору домоволодіння [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджені даними довідок виконкому Юхнівської сільською радою Миронівського району Київської області № 138 від 29 березня 2016 року, № 191 від 30 травня 2016 року, № 202 від 09 червня 2016 року. Запис [PERSON] в книгах погосподарського обліку Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області з 1992 року як голови двору підтверджує факт належності житлового будинку [ADDRESS] саме йому. Даним будинком померлий [PERSON] володів та користувався на праві власності, яке виникло в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] За відомостями довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 22 від 14 січня 2016 року, яка міститься у матеріалах спадкової справи [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS] саме станом на 01 січня 2013 року не було зареєстровано. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку [ADDRESS] не здійснена на час звернення позивача за оформленням спадкових прав. Відсутність державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно перевірено судом при розгляді справи та підтверджено Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 61131312 від 10 червня 2016 року. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними. Оскільки позивач, будучи спадкоємцем померлого [PERSON], має перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю документа, що підтверджує його право власності на житловий будинок [ADDRESS], яке він набув у порядку спадкування після смерті [PERSON], її порушене право підлягає захисту, питання визначення належності спадкового майна має вирішуватись у судовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,

Outcome: approved