Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Представник заявника [PERSON] , яка діє в інтересах заявника [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності заявнику [PERSON] правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 травня 2002 року, виданого на прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування заяви посилається на те, що 07 травня 2002 року заявник отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано державним нотаріусом Букрей Г.П. та зареєстровано в реєстрі за № 1-2068. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 30 травня 2002 року вона отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Деснянським РУ МВС України в м. Київ, на прізвище « [PERSON] ». У зв`язку із тим, що при видачі паспорту її прізвище « [PERSON] » змінили на « [PERSON] », вищевказане свідоцтво про право на спадщину є неналежним правовстановлюючим документом. На звернення заявника до Бахмутської міської ради щодо реєстрації вказаного свідоцтва їй було відмовлено з тих підстав, що з 30 травня 2002 року вона фактично втратила належне відношення до свідоцтва про право на спадщину від 07 травня 2002 року. У зв`язку із цим, вона вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки це матиме юридичне значення для продовження правовідносин. Заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Від представника заявника [PERSON] надійшла заява про підтримання вимог заяви та розгляд справи без їх участі. Заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, участь представників у судове засідання не забезпечили. Від них надійшли заяви про розгляд справи без участі їхніх представників, просили ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві 30 травня 2002 року (а.с. 5-6). Однак 07 травня 2002 року державним нотаріусом Першої артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П. заявнику видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 1-2068, на ім`я « [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із: Ѕ частини жилого будинку з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 520,0 м, а також грошових внесків з належними до них відсотками та компенсаційними рахунками, які знаходяться в філії ощадного банку № 21/01 м. Артемівську, рахунки № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які належали спадкодавцю [PERSON] (а.с. 4). Проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Першої артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П. 07 травня 2002 року та зареєстроване в реєстрі за № 1-2068, на ім`я [PERSON] дійсно належить заявнику [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення та необхідно заявнику для реалізації спадкових прав та можливості розпорядитися спадковим майном. За таких обставин, заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved