Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії призначеної для централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування через магістральні теплові мережі та внутрішньо домові розподільчі системи. 08 лютого 2010 між позивачем та [PERSON] , який є відповідальним квартиронаймачем укладено договір «Про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води» по особовому рахунку споживача послуг № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Згідно складеного акту МТМ від 28.04.2017 року споживач в квартирі самовільно демонтував радіатори опалення залишивши неізольовані стояки труб системи опалення. Відповідні дії з переобладнання квартири на інше джерело опалення було здійснено з порушенням норм законодавчих актів, що регулюють порядок відключення від мереж централізованого опалення, що також унеможливлює здійснення перерахунку вартості послуг через самовільне відключення в квартирі радіаторів опалення. Також, відповідачі не отримували позитивного рішення комісії на відключення та технічні умови для виготовлення проектної документації Концерном «МТМ» не надавалися, тому такі дії є самовільними і такими, що не звільняють його від обов`язку зі сплати за послуги з теплопостачання. Концерном «МТМ» у період з листопада 2018 року по квітень 2020 року надав послугу з централізованого опалення у житлове приміщення в квартиру [ADDRESS] , де мешкають відповідачі. Але, надані послуги відповідачами не сплачуються. Станом на 01.05.2020 року сума накопиченої заборгованості складає 12124,13 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, в судовому порядку, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у клопотанні про долучення додаткових документів, також просив у разі чергової неявки відповідачів, розглянути справу без їх участі. Не погоджуючись із позовом, відповідачами подано відзив на позовну заяву в якому зазначили, що у 2016 році ФОП [PERSON] було розроблено робочий проект приєднання електроустановок житлової квартири [ADDRESS] до електричних мереж ВАТ «Запоріжжяобленерго» через мережі МКП «Основаніє» який передбачає реконструкцію системи опалення шляхом заміни приборів опалення (батарей) системи централізованого опалення на електроконвектори. Проект було погоджено, зокрема, ВАТ «Запоріжжяобленеро» та МКП «Основаніє» та надано дозвіл на його виконання. 28.04.2017 р. представниками Філії Концерну «МТМ» Дніпровського району було складено акт, яким підтверджується демонтаж радіаторів централізованого опалення в квартирі. Посилаючись на постанову ВСУ у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 та постанову КЦС ВС у справі № 750/12850/16-ц від 26.09.2018 вважають, що обов`язок оплачувати вартість отриманої теплової енергії у споживача виникає лише у разі фактичного отримання цієї теплової енергії. В даному ж випадку відсутність приборів опалення системи централізованого опалення та теплоізоляція труб транзитних трубопроводів системи централізованого опалення в квартирі безпосередньо впливає на кількість теплової енергії, яка постачатиметься через систему централізованого опалення. Позивач надавав послуги із централізованого опалення в цілому на будинок, але спірна квартира тепловою енергією від гарячої води не опалювалася. Належна температура приміщення в квартирі була забезпечена за допомогою електроприладів. Фактично послуга з опалення приміщення позивачем до квартири не надавалася, а тому обов`язків зі сплати такої послуги у відповідачів не виникло. Також вважають твердження позивача про самовільне від`єднання квартири від мереж централізованого опалення необґрунтованим, оскільки відключення приладів опалення було здійснено на підставі робочого проекту приєднання електроустановок житлової квартири [ADDRESS] до електричних мереж ВАТ «Запоріжжяобленерго» через мережі МКП «Основаніє». За таких обставин у відповідачів не виникло обов`язку перед позивачем зі сплати послуг з централізованого опалення, які фактично не надавалися, у зв`язку з чим в задоволенні позову просять відмовити. Відповідачі в судове засідання не з`явились за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку із проходженням професійної реабілітації. В задоволенні позову просив відмовити. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи рекомендованою кореспонденцією, наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 67,\~68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ст.64 ЖК УРСР\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 541 ЦК України\~солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. За змістом статті 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Судом встановлено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну, відповідно до Статуту Концерну «МТМ». 08 лютого 2010 року між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , куди позивачем надаються послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що підтверджується відповідями з Департаменту реєстраційних послуг від 27.08.2020 за № 01-71/12026; № 01-71/12025; № 01-71/12024. Позивачем послуги надаються у повному об`ємі, але відповідачами оплата за централізоване опалення не сплачується, у зв`язку з чим за період з 01.11.2018 року по 01.04.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 12124,13 грн., що підтверджується розрахунком суми нарахувань, оплат та накопиченої заборгованості та довідкою до розрахунку заборгованості за послугу з централізованого опалення. Відповідачі не сплачують послуги позивача мотивуючи це тим, що в квартирі здійснено реконструкцію системи опалення шляхом заміни приборів опалення (батарей) системи централізованого опалення на електроконвектори, вважають вимоги позивача безпідставними. Така позиція відповідачів спостерігається із їхнього позову до Концерну «МТМ» про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити певні дії (справа 334/1647/20 рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.20 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020 рішення суду залишено без змін, апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення) Відповідно до\~4\~ст.82\~ЦПК України\~обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Так, судовими рішеннями встановлено, що [PERSON] здійснив самовільне відключення від мережі централізованого опалення, тому відсутні правові підстави для здійснення перерахунку та припинення нарахування вартості за отримані послуги. З листа про розгляд заяви № П-1611 від 06.06.2017 року Концерну МТМ, зазначається, що Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 14.11.2013року надало роз`яснення де зауважило що, якщо при відключенні приміщення від централізованого теплопостачання не було дотримано вимог Правил та Наказу Міністерства будівництва України № 4 від 22.11.2005 року «Про порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» зі змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу за № 169 від 06.10.2007 року, такі дії слід вважати самочинними та у цьому випадку нарахування плати за опалення є правомірним. Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи у сукупності надані сторонами докази в обґрунтування позову та заперечень на нього, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані підтверджені належними та допустимим доказами по справі, а тому підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за надання послуг з централізованого опалення за період часу з 01.11.2018 року по 01.04.2020 року в розмірі 12124,13 грн., з вищенаведених підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

Outcome: approved