Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вимогою до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, відсотків за користування коштами, пені за користування коштами, посилаючись на такі обставини. 21.03.2008 року сторони уклали кредитний договір № 014/05/189 про надання кредиту, на підставі якого Банком наданий Позичальникові на споживчі цілі кредитні кошти в сумі 120 000,00 грн. строком до 18.03.2011 року зі сплатою 18,0 % річних за користування кредитом. Відповідачка [PERSON] у порушення умов кредитного договору не виконує взяті зобов'язання, має заборгованість перед позивачем по сплаті платежів, а тому на неї нараховані штраф та відсотки, а загальний борг складає 96 189,91 грн. Письмові звернення та претензія банку до відповідача про повернення кредиту, сплату штрафу не дали позитивного результату. Представник позивача в судовому засідані позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено. Згідно позовних вимог, 21.03.2008 року сторони уклали кредитний договір № 014/05/189 про надання кредиту, на підставі якого Банком наданий Позичальникові на споживчі цілі кредитні кошти в сумі 120 000,00 грн. строком до 18.03.2011 року зі сплатою 18,0 % річних за користування кредитом. Відповідачка [PERSON] у порушення умов кредитного договору не виконує взяті зобов'язання, має заборгованість перед позивачем по сплаті платежів, а тому на неї нараховані штраф та відсотки, а загальний борг складає 96 189,91 грн. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ч.ч.3,4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач заявив про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в зв'язку з пропуском строків позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перелік позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. В позові за 2011 рік по цивільній справі № 2-2017 банк просив суд стягнути з відповідачки по цьому ж кредитному договору № 014 /05/189 від 21.03.2008 року всю суму заборгованості, відсотки , пеню, а всього - 70 723,86 грн. Рішенням Гайворонського районного суду від 06.06.2011 р. позов банку було задоволено повністю. 19.10.2012 року в результаті фактичного виконання вказаного рішення суду, постановою державного виконавця відділу ДВС Гайворонського РУЮ, виконавче провадження було закрито в зв'язку з виконанням рішення суду. На момент пред'явлення банком позову в травні 2011 року по цивільній справі борг по цьому ж кредиту становив 73 765,61 грн. А банк пред'явив позов на суму 70 723,86 грн., тобто, менше на 3 041,72 грн. Згідно Договору кредиту та графіка погашення кредиту я була зобов'язана щомісячно погашати кредит. Оскільки в договорі передбачено, що його виконання здійснюється щомісячними платежами, то початок перебігу позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, і відповідно позовна давність у 3 роки, застосовується до щомісячного простроченого платежу. Таким чином, право вимоги на повернення кредитної заборгованості у позивача пов'язано з моменту недотримання відповідачем строку погашення чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності. Враховуючи встановлений договором період повернення кредиту та процентів за користування кредитом - 18 числа кожного місяця, а заборгованість 73 765,61 грн. була станом на 18.03.2011 року, то позивач мав право пред'явити позов на вказану суму в тому числі на 3 041,72 грн. починаюся з 19. 03.2011 року протягом 3-х років. З огляду на викладене суд вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено, оскільки позивач пропустив строк позовної давності зі зверненням до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давністю спливла і додаткової вимоги ( стягнення неустойки, штрафу).

Outcome: dismissed