Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні\~вимоги позивач\~обґрунтовує тим,\~що вона\~є власником\~житлового будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] . У даному житловому будинку також зареєстрований відповідач [PERSON] , який не проживає в такому більше восьми років. Оскільки відповідач добровільно не вчиняє дії щодо зняття з реєстраційного обліку, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] в канцелярію суду подав заяву, у якій просив справу розглянути за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток відповідачу та публікування оголошення на веб-сайті суду в мережі Інтернет, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7\~ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Крім того інформація про стан розгляду справи та дату судових засідань розміщено на веб-сайті суду в мережі Інтернет. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується зворотними повідомленнями які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти. Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи положення ст. ст.\~274,\~280 ЦПК України\~розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та в заочному порядку, про заочний розгляд судом 10.09.2020 року поставлено ухвалу. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про заочний розгляд справи судом 25.11.2020 року постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судових засідань.Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи на заяви сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. З матеріалів\~справи встановлено,\~що відповідно\~до Витягу\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності\~№222164165\~від 01.09.2020\~року [PERSON] \~на праві\~приватної власності\~належить житловий\~будинок за\~адресою,\~с.\~Стройне,\~Свалявського району Закарпатської області. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Стройненської сільської ради №973 від 02.10.2020 року та Актом про фактичне проживання особи від 15.10.2020 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою, с. Стройне, Свалявського району,\~ Закарпатської області, фактично у вказаному дворогосподарстві не проживає більше восьми років. Відповідно до змісту\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України\~визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2\~ст. 321 Цивільного кодексу України). За положеннями ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Правова позиція Верховного суду України, що закріплена в постанові від 16 листопада 2016 року в справі № 6-709цс16 вказує на те, що власник житла має право усунути перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом. Верховний суд України у зазначеній постанові роз`яснює, що зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті\~71,\~72,\~116,\~156ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд. Відповідно до положень ст.ст.379,\~380,\~381 ЦК України\~об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірному житлі, однак понад вісім років там не проживає. Відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі позивача до тепер, порушує її права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визнати відповідача\~ [PERSON] \~таким, що втратив право користування житловим приміщенням\~житловим будинком за адресою: [ADDRESS] (на даний час Мукачівського району) Закарпатської області. Згідно з ч.1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані\~ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації. У відповідності до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 840,80 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача На підставі наведеного та

Outcome: approved