Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, яка надійшла на адресу суду 18.01.2019 року з Криворізького районного суду Дніпропетровської області, та просить суд: стягнути з [PERSON] на користь держави заподіяну ним внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення майнову шкоду в сумі 10285,00 гривень; та стягнути на користь Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області судовий збір. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що Новобузьким районним судом Миколаївської області 02.07.2018 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №481/698/18 відносно [PERSON] , згідно з якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу з конфіскацією знаряддя лову. Згідно з постанови, [PERSON] на річці Інгул «Софіївське водосховище», що розташоване на території Новобузького району Миколаївської області, в період весняно-літньої нерестової заборони в місці не визначеному для любительського рибальства здійснював лов риби, чим порушив вимоги, передбачені п.п. 4.4, 4.6, 4.11, 4.14 Правил любительського і спортивного рибальства, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст. 85 КУпАП про що державними інспекторами Миколаївського рибоохоронного патруля було складено протокол про адміністративне правопорушення №009485/794 від 19.05.2018 р. Під час незаконного лову [PERSON] виловив молодь тарані в кількості 121 особи, чим заподіяна шкода рибним запасам України на суму 10 285,00 грн. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на його думку в матеріалах справи відсутній розрахунок сум завданої шкоди. Крім того, відповідно до п.1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 року №895, Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністерства аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. В той же,ч ас підстав для звернення саме Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області з позовними вимогами до суду в інтересах Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області не встановлено. При зверненні до суду органи державної влади, місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. Ухвалою суду від 21.01.2019 року матеріали позовної заяви Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) прийнято до провадження суддею Гринем Н.Г. з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Правом на участь в судовому засіданні представник позивача не скористався, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити. Від представника відповідача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні у звзяку із відсутність повноважень у позивача на подання позову. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення №009485/794 від 19.05.2019 р. [PERSON] 19.05.2018 року о 23:00 год., на р. Інгул «Софіївське водосховище», в період весняно-літної нерестової заборони на лов риби на ділянці не визначеної для ловлі риби в нерестовий заборонений період двома вудками з берега та виловив 121 шт. молоді тарані (плітки), яка менше встановленого розміру згідно з Додатком до п. 4.11 Правил рибальства. Загальна вага риби 5,5 кг, чим порушив вимоги п. 4.4, 4.6, 4.11, 4.14 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.1999 року № 19 (надалі Правил рибальства) та заподіяв шкоду рибному господарству України на суму 10 285 грн. (121 *5 *17=10285) згідно постанови КМУ №1209 від 21.11.2011 р., за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення(а.с.5). Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 02.07.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. без конфіскації знарядь правопорушення та незаконно добутих живих ресурсів (а.с. 7). Постанова набрала законної сили 13.07.2018 року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватість відповідача у спричиненні шкоди рибному господарству України внаслідок незаконно добутих живих ресурсів не підлягає додатковому доведенню в силу ч.6 ст.82 ЦПК України. Згідно з ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного порушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування вини майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди , крім випадків, передбачених частино другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Згідно з абз. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Розмір шкоди заподіяної відповідачем визначено відповідно до Постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно якої при оцінці збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) екземпляра водних біоресурсів або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги (неоподатковуваного мінімуму доходів громадян), в даному випадку тарань (плітка) становить 5 неоподаткованих мінімумів та розмір шкоди становить 10 285 грн. ( 121 шт. (кількість особин водного біоресурси * (5 (кількість неоподаткованих мінімумів) * 17 (неподатковий мінімум)). Сторонами по справі не надано доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, в зв`язку в чим суд вважає його достовірним. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. У силу вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. У судовому засіданні встановлено, що у добровільному порядку шкоду відповідачем не відшкодовано. Не заслуговує до уваги заперечення відповідача про те, що Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області не мало повноважень на звернення до суду з позовом, з наступних підстав. Так згідно п.1 Положення «Про Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство)» , затвердженого постановою КМУ №895 від 30.09.2015 року Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Відповідно до вимог п. 1 Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229, Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області ( далі - Миколаївський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Держрибагенства, діє у складі Держрибагенства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Миколаївського рибоохоронного патруля поширюються на Миколаївську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Основним завданням Миколаївського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагенства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Згідно з ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Таким чином, Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області діяло в межах наданих йому повноважень та мало права на звернення до суду з вказаним позовом, отже посилання відповідача є необґрунтованими. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги Управління Державного агенства рибного господарства у Миколаївській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення з [PERSON] у розмірі 10 285,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, у зв`язку з чим понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. (а.с.1) підлягають компенсації шляхом їх стягнення з відповідача.

Outcome: approved