Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до суду в інтересах заявника [PERSON] із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , з яким заявник почала проживати з 2005 року, оскільки на той час вони були одинокими та потребували догляду один за одним. Відповідно до заповіту, який було складено [PERSON] в 2008 році, він заповів заявниці земельну ділянку площею 2,1425 га., що належала йому на підставі державного акту серії ЯГ №639683. Вказану спадщину заявниця прийняла, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Однак, як виявилося згодом, на день відкриття спадщини [PERSON] також був власником земельної ділянки площею 2,1426 га., що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 057906. Натомість оформити спадщину на вказане майно заявниця не має можливості, що стало підставою для звернення до суду. Тому просила суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Ухвалою від 09.04.2021 провадження у справі були відкрито та справу призначено до судового розгляду. В порядку ст. 294 ЦПК України ухвалою суду були витребувані докази з метою перевірки факту перебування заявниці [PERSON] та померлого [PERSON] у зареєстрованих шлюбах у період часу з 2005 по 2011 рік. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - [PERSON] заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Чигиринської міської ради в судове засідання не з`явився, надіславши до суду лист, в якому зазначив, що заперечень щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не має, просить суд провести розгляд справи у відсутність представника. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили суду, що вони є сусідами заявниці по справі [PERSON] . Пам`ятають, як з 2005 року разом з нею почав проживати [PERSON] . Проживали до моменту його смерті вони разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство, оброблювали город та мали спільний побут до дня смерті [PERSON] . Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 1264 ЦК України спадкоємцями четвертої черги спадкування є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Законодавчо процедура доведення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не регламентована, відповідно встановлення вказаного факту позасудовим шляхом неможливо, що у свою чергу створює перешкоди для оформлення спадкових прав. В п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї. Під час судового розгляду встановлено, що [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.04.2011, помер [PERSON] , місцем смерті зазначено с. Погорільці Чигиринського району Черкаської області. Після смерті [PERSON] на території Красносільської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина, до складу якої увійшла належна померлому земельна ділянка, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на землю серії ЧР № 057906 від 01.03.2005. Відповідно до Акту обстеження умов проживання жителів населених пунктів Чигиринської об`єднаної територіальної громади від 15.02.2021 за № 68-02-33/7 заявниця [PERSON] , проживала однією сім`єю із померлим [INFO] [PERSON] до дня його смерті не менше п`яти років, вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. До таких фактів в тому числі віднесено встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. З урахуванням наведеного факти та обставини, на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, вимоги заявниці ґрунтуються на вимогах закону, визнання заявлених вимог заінтересованою особою не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є доведеним, тому заява підлягає до задоволення. Враховуючи, що заявниця є інвалідом ІІ групи при зверненні до суду вона була звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір», тому на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України такі витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved