Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного між позивачем та відповідачем В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між [PERSON] та [PERSON] 15 серпня 2015 року було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 400. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день їх сімя фактично розпалась, у звязку з тим що позивач з відповідачем мають різні погляди на життєві позиції та погляди на майбутнє, не можуть знаходити спільної мови та взаєморозуміння, подальше спільне життя між ними є неможливим. Через протиріччя між позивачем та відповідачем виникають сварки, що негативним чином впливають на емоційний стан кожного з подружжя. Представник позивача зазначає, що відповідач на даний час не проживає з позивачем, спільного господарства не ведуть. Представник позивача [PERSON] до зали судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання також не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] 15 серпня 2015 року уклав шлюб зі [PERSON] Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON], про що Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 400 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Відповідно до ч .2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнав учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно п.1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, беручи до увагу визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114 СК України,

Outcome: approved