Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути солідно з відповідачів заборгованість за кредитним зобовязанням у розмірі 305 686,21 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3056,86 гривень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що 09.07.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11180171000 згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 30000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 09.07.2014 року із сплатою відсотків у розмірі 12,50% річних за користування кредитом. В забезпечення виконання умов за кредитним договором №11180171000 від 09.07.2007 року був укладений договір поруки №126010 від 09.07.2007 року із громадянкою [PERSON], де у відповідності з умовами договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №11180171000 від 09.07.2007 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Оскільки позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, станом на 19.03.2013 року сума заборгованості становить 38244,24 долари США, що згідно курсом НБУ складає 305686,21 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 21741,24 доларів США, що в еквіваленті складає 173777,73 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом 16503 доларів США, що в еквіваленті складає 131908,48 гривень. Заочним рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 25 лютого 2014 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 305\~686 гривень 21 копійка. Ухвалою суду від 04 січня 2018 року заочне рішення поданій справі скасовано, справа призначена до розгляду на 21.02.2018 року. \~ \~ \~ \~Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» у судові засідання не зявлявся, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.19.03.2018 року представник позивача надав суду додаткові пояснення щодо заявлених вимог, вказуючи, що відповідно до Постанови № 12 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин вбачається що Банк, як фінансова установа отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу 11 Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-У1 « Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право на надання кредитів у іноземній валюті. У пункті 7.2 кредитного договору вказується, що підписання даного договору з позичальником свідчить проте, що всі умови договору йому зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього, перед підписанням вказаного Договору Позичальник отримав Інформаційний лист в якому міститься інформація передбачена законодавством про захист прав споживача, яка під час укладення спірних кредитних договорів Позичальником була отримана і він міг зробити вільний вибір щодо умов кредитування. Підписавши власноруч вищевказаний кредитний договір Позичальник ( [PERSON]О.) підтвердив що він ознайомлений з усіма умовами кредитного договору та погоджується з ними. Представник позивача також звернув увагу суду, що 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених даним Договором, АТ «Укрсиббанк» передає ( відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінує АТ «Укрсиббанк» як кредитора ( стає новим кредитором ) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ « Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати замість АТ «Укр Сиббанк» від боржників повного,належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. З зазначених вище підстав ПАТ «Дельта Банк» вважає себе належним позивачем по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судовому засіданні його інтереси представляв адвокат [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову, вказуючи що його довіритель жодним чином необізнаний про зміну кредитора та не давав своєї згоди на здійснення заміни з АКІБ « Укрсиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», окрім цього наданий суду Договір від 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених даним Договором, АТ «Укрсиббанк» передає ( відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінує АТ «Укрсиббанк» як кредитора ( стає новим кредитором ) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ « Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, не підтверджує що до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати замість АТ «Укр Сиббанк» від боржника [PERSON] повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, оскільки з цього Договору неможливо встановити які кредитні договори були продані АТ «Дельта Банк», тобто позивач не підтвердив що його права порушені. Окрім цього звернув увагу суду, що у відповідності до положень ч.4 ст.559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку встановленого у договорі поруки, а у разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання осново зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачці [PERSON] направлено досудову вимогу, однак позов предявлено поза шестимісячного строку від отримання такої вимоги, у звязку з чим порука [PERSON] припинилася, а тому заявлені до цієї відповідачки вимоги задоволенню не підлягають. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення на адресу її реєстрації копій судових ухвал та повісток, про що свідчать розписки про їх отримання, про причини неявки суд не повідомила, заперечення не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків з кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. 09 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11180171000 згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 30000.00 доларів США з кінцевим терміном повернення 09.07.2014 року із сплатою відсотків у розмірі 12,50% річних за користування кредитом. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2.2., 1.3.1., 1.4., 1.5. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11180171000 від 09.07.2007 року, банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 30000,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквівалентну 151500,00 гривень за курсом Національного банку України на день укладання договору, при цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті. Позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 09.07.2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,50% річних. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника), а саме на придбання автомобіля. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11180171000 від 09.07.2007 року, у забезпечення виконання усіх грошових зобовязань в повному обсязі позичальника за договором позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно, а саме транспортний засіб: марка Hyndai, модель Sonata, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий сєдан, номери агрегатів: кузов KMHEU41CP7A378990, державний номер [NUMBER]. За домовленістю сторін вартість предмету застави складає 183062,00 гривні. В забезпечення виконання умов за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11180171000 від 09.07.2007 року був укладений договір поруки №126010 від 09.07.2007 року із громадянкою [PERSON], де у п. 1. зазначено, що поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №11180171000 від 09.07.2007 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У звязку з тим, що позичальник своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, станом на 19.03.2013 року сума заборгованості становить 38244,24 долари США, що згідно курсом НБУ складає 305686,21 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 21741,24 доларів США, що в еквіваленті складає 173777,73 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом 16503 доларів США, що в еквіваленті складає 131908,48 гривень. Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п. 1.1. договору поруки №126010 від 09.07.2007 року, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №11180171000 від 09.07.2007 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Таким чином, суд зазначає, що позичальник [PERSON] та поручитель [PERSON] є відповідальними перед кредитором ПАТ «Дельта Банк» як солідарні боржники. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.\~530\~ЦК України\~якщо у\~зобов'язанні\~ встановлений\~ строк\~ (термін)\~ його\~виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Зобов'язання,\~строк (термін)\~виконання якого\~визначений вказівкою\~на подію,\~яка неминуче\~має настати,\~підлягає виконанню\~з настанням\~цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ст.\~1054\~ЦК України,\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов'язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 Глави 71 Цивільного Кодексу України врегульовані правовідносини, що виникають за договорами позики. Згідно з частиною 1 статі 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 ЦК України. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За несвоєчасне виконання грошових зобовязань договором або законом може бути передбачена неустойка або пеня. Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Як вбачається з кредитного договору у випадку прострочення позичальником встановлених цим договором строків погашення грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менш ніж 15 гривень за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Як вбачається з п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11180171000 від 09.07.2007 року, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рухаючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,50% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Суд критично оцінює правову позицію сторони відповідача [PERSON] в тієї частині що ПАТ «Дельта Банк» є неналежним позивачем по даній справі оскільки це спростовується наданими позивачем доказами, а саме укладеним 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених даним Договором, АТ «Укрсиббанк» передає ( відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінує АТ «Укрсиббанк» як кредитора ( стає новим кредитором ) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ « Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати замість АТ «Укр Сиббанк» від боржників повного,належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином суд приходить до висновку, що ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 11180171000 від 09.07.2007 року укладеного між АКІБ « УкрСиббанк» та [PERSON]. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Документами підтверджується, що ПАТ «Дельта Банк» направлялося повідомлення відповідачам про передачу активів та кредитних зобовязань, окрім цього відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено Договором або законом. Не погоджується суд і з доводами представника відповідача в частині припинення поруки відповідача [PERSON], оскільки строк виконання основного зобовязання кредитного договору № 11180171000 від 09.07.2007 року сплив 09.07.2014 року, а позов предявлено 27.08.2013 року, тобто ще до закінчення строку виконання основного зобовязання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 38305\~686 (триста пять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 21 копійка, яка складається з: заборгованості за кредитом 173777,73 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом 131908,48 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3056 гривень 86 копійок підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача ПАТ «Дельта Банк». Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 553, 554 610, 611, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved