Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Представник позивача адвокат - 20.11.17 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом позивача, обґрунтованим тим, що 01.06.2 000 р. померла її бабуся - [PERSON], яка проживала у [INFO]. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до якої входить право на належне їй майно, у т. ч. житловий будинок № 53 по вул. Незалежності у с. Гулівці Ковельського району Волинської області. За життя [PERSON] склала заповіт на її користь. Спадщину вона прийняла, але отримати свідоцтво про право на спадщину не може, так як на спірне майно не було виготовлено правовстановлюючих документів. Покликаючись на ст. 1\~216, 1\~217, 1\~221, 328 ЦК України, зазначає, що інших спадкоємців немає, так як її матір дочка спадкодавиці померла 08.01.11 р.. Просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок № 53 по вул. Незалежності у с. Гулівці Ковельського району Волинської області, заг. пл. 73, 1 кв. м., житловою пл. 42, 2 кв. м., та господарські споруди. У судове засідання позивач та її представник адвокат - не зявились, хоча, кожна зокрема, належно оповіщені. Причини неявки представник адвокат - суду не повідомила. Позивач не при була з об»єктивних поважних причин. Попередньо подано до суду відповідну заяву з доданням копії того документа, що підтверджують обставину щодо належності позивача до певної черги спадкоємців за законом. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча відповідач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив, письмового заперечення проти позову до суду не подав. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності його представника, зазначивши, що позов визнає.\~ На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не зявились. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Відповідно до копії паспорта позивача серії АС № 867657, виданого 24.02.03 р. Маневицьким РВ У МВС України у Волинській області, позивач є 01.11.80 р. н., уродженкою [INFO], мешканкою с. Старосілля Старовижівського району Волинської області. Як слідує з копії свідоцтва про народження позивача, її одруження, вона є 01.11.80 р. н., її матір»ю є [PERSON]; після укладення 12.05.08 р. шлюбу зі [PERSON], позивачу як дружині було присвоєно прізвище «Свиридюк». Та обставина, що дошлюбне (до 02.05.02 р.) прізвище позивача було - «Федорук», стверджується копіями свідоцтв: про народження серії I - ЕГ № 487\~371, виданого 15.11.80 р. Поворською сільрадою Ковельського району Волинської області, згідно з яким 01.11.80 р. народилась [PERSON], та про одруження серії I ЕГ № 055 575, виданого 12.10.02 р. Старосільською сільрадою Маневицького району Волинської області, згідно з яким [PERSON], 01.11.80 р. н., після укладення 02.05.02 р. шлюбу із гр. [PERSON], було присвоєно прізвище «Свиридюк». \~ Та обставина, що [PERSON] померла 01.06.2 000 р. у с. Гулівці Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії I ЕГ № 076 290, виданого 01.06.2 000 р. Поворською сільрадою Ковельського району Волинської області.\~ Та обставина, що матір позивача - [PERSON] померла 01.06.2 000 р. у с. Гулівці Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії I ЕГ № 076 290, виданого 01.06.2 000 р. Поворською сільрадою Ковельського району Волинської області.\~ Відповідно до копії довідки № 1\~026 від 02.06.17 р., виданої відповідачем, що міститься у матеріалах спадкової справи № 53/2017, заведеної приватним нотаріусом [PERSON] після смерті [PERSON], 13.06.17 р., згідно запису у погосподарській книзі Поворської сільради Ковельського району Волинської області № 947 за 2 000 р. значиться господарство [PERSON], яка проживала по день своєї смерті у буд. № 53 у с. Гулівці Ковельського району Волинської області одиноко. Від імені останньої було 03.05.93 р. посвідчено заповіт, що не змінений і не відмінений. Спадщину після смерті спадкодавці фактично прийняла позивач як внучка. Доказів того, що мати позивача та дочка спадкодавиці померла у 2011 р., ні позивачем, ні її представником - адвокатом суду не надано, однак, суд враховує, що зі змісту вказаної вище довідки слідує, що ніхто інший, крім позивача спадщину після смерті спадкодавиці не прийняв. Копія ж довідки аналогічного змісту, надана суду позивачем та її представником адвокатом не є такої якості, що дозволила б суду прочитати вказаний вище документ у повному обсязі та перевірити і проаналізувати викладене у ньому. Суд враховує, що, як слідує з копії заповіту від 03.05.93 р., посвідченого секретарем виконкому Поворської сільради народних депутатів Ковельського району Волинської області, наданої суду позивачем та її представником - адвокатом, [PERSON] спірне майно, серед іншого, заповіла іншій особі - [PERSON] - як своїй внучці та мешканці с. Гулівки Ковельського району Волинської області. Як слідує з копій матеріалів вказаної вище спадкової справи, позивач спадщину за законом прийняла вчасно та у встановленому законом порядку, інших спадкоємців немає. Згідно з листом № 386/01 16 від 24.07.17 р., нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на нього на імя спадкодавиці.\~ Згідно з копією техпаспорта на житловий будинок № 53 по вул. Незалежності у с. Гулівці Ковельського району Волинської області, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку А 1; прибудови а, хліва Б, вбиральні В, 1980 р. побудови. Самочинного будівництва немає.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд вважає, що підстав для застосування для вирішення спору положень статей ЦК України в ред. 2004 р., на які покликається позивач та її представник адвокат - немає. Так, спадкодавиця померла у 2\~000 р., а вказаний вище ЦК України набрав чинності лише з 01.01.04 р.. Тому застосуванню підлягають положення ЦК України (в ред. 1963 р.) як такі, що діяли на час виникнення спірних правовідносин. За містом ст. 525 ЦК України (в ред. 1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим -\~день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Як зазначено у ст. 553 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу). За змістом ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина за законом після смерті спадкодавиці відкрилась 01.06.2 000 р., право останньої на спірне майно входить у спадкову масу, позивач є спадкоємицею за законом п»ятої черги. Вона вчасно та у встановленому законом порядку (ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.), прийняла спадщину після смерті спадкодавиці. Інших спадкоємців немає. Отримання правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно як спадкове для позивача утруднене у зв»язку з відсутністю правовстановлючих документів на таке майно на ім»я спадкодавиці. А тому позов слід задовольнити повністю із застосуванням, однак, не того матеріального права, на яке покликається позивач. а положень ЦК України (1963 р.). На підставі наведеного,

Outcome: approved