Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Представник позивача - адвокат Хворост Д.М. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №15083 від 27.01.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 13337,02 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказала, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з таких підстав: заборгованість за період з 03.11.2020 по 15.01.2021 року в сумі 13337,02 грн., яку нарахував нотаріус, не відповідає сумі платежів, передбачених графіком платежів, які позивач повинен був сплатити за цей період; нотаріусом не перевірено факт, що з дня виконання вимоги минуло не більше трьох років, нотаріусом стягнута заборгованість поза межами строку позовної давності; строк вимоги за останнім платежем за кредитним договором настав 19.02.2017, а виконавчий напис вчинено 21.02.2021, тобто пройшло більше ніж три роки; [PERSON] не отримувала доказів переходу прав до нового кредитора, не повідомлена про заміну первісного кредитора, відтак стягувач допустив прострочення кредитора, [PERSON] звільняється від сплати процентів за прострочення кредитора, що загалом свідчить про спірність заборгованості за договором; нотаріус не встановив фактів, за який період нарахована заборгованість та коли настав строк виконання зобов`язань, які встановлюються періодичними платежами (для кожного платежу свій строк); нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався п. 2 Переліку, який постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 визнано незаконним та нечинним. Вважає, що вказані обставини свідчать, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. Представником позивача - адвокатом Хворост Д.М. також подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №15083 від 27.01.2021, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., до набрання судовим рішенням законної сили у даній справі. Ухвалою судді від 06.04.2021 року відкрито провадження в справі у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 06.04.2021 року заяву представника позивача - адвоката Хворост Д.М. в інтересах [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Зупинене стягнення за виконавчим написом №15083 від 27.01.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №1397/06888ВССАІ від 19.01.2014 року в сумі 13337,02 грн. у виконавчому провадженні № 64393627 до набрання судовим рішенням законної сили у справі № 554/2804/21. 15.06.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Вказували, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (а.с. 108-124). Відповідач також надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, у якому просили відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що до позовної заяви не надано належних та допустимих документів, які б свідчили б про оплату правової допомоги, в тому числі перерахунок коштів адвокату (а.с. 93-95). Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача надала заяву про розподіл судових витрат, згідно якого просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати в сумі 9962 грн., з яких 8600 грн. - витрати на правову допомогу та сплачений судовий збір за подання позову (908 грн.) та заяви про забезпечення позову (454,00 грн.), подала заперечення на клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу. Представник відповідача до суду не з`явився про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував. Треті особи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, клопотань, заяв та пояснень суду не надали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» 19.02.2014 року укладено договір №1397/06888ВССАІ про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку, встановлення кредитного ліміту та страхування життя клієнта (а.с. 17-18). 27.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 15083, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №1397/06888ВССАІ від 19.02.2014 року, якому ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» відступило право вимоги № 03/11-01-П від 03.11.2020 за кредитними договорами, якому ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 147 від 22.03.2018 відступило право вимоги, за період з 03.11.2020 року по 15.01.2021 року в сумі 12687,02 грн, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2006,00 грн., прострочена заборгованість за комісією - 17.04 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1739,28 грн., строкова заборгованість за комісією - 57,26 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8867,44 грн., витрати за вчинення виконавчого напису - 650,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 13337,02 грн. (а.с.16). 05.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64393627 про стягнення заборгованості у сумі 13337,02 на користь відповідача ТОВ «Вердикт Капітал». Постановою приватного виконавця від 12.02.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника в межах вказаного виконавчого провадження звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , яка отримує заробітну плату за основним місцем роботи - ТОВ «АТБ-МАРКЕТ». Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а саме: «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 15083 від 27.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», визнано незаконним та нечинним. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також спливу строків давності за вимогами в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Водночас відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які спростовують позовні вимоги. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За положеннями частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду в сумі 908,00 грн. та заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн., загалом - 1362, 00 грн. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як встановлено судом, 09.03.2021 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Хворост Д.М. укладено договір про надання правової допомоги. Як вбачається з Актів прийняття-передачі робіт від 26.03.2021 та 19.10.2021 року адвокатом надано правничу допомогу та надано детальний опис наданих послуг. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано копії квитанцій № 26.03.2021 про сплату 6700 грн. та від 21.06.2021 року про сплату 1900 грн. за надану адвокатом правничу допомогу. Суд виходить з того, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню позивачу, оскільки позовна заява задоволена. Суд, вважає, зазначення адвокатом послуг, а саме підготовка та написання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, підготовка та написання детального опису робіт за договором про надання правової допомоги, підготовка та написання клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підготовка та написання клопотання про витребування доказів на суму 1700 грн. а також оплату 1000 грн. за участю адвоката у судовому засіданні, яке було відкладене за його клопотанням та тривало близько 10 хвилин, не відповідає принципу реальності правових послуг. Також, суд критично оцінює оплату послуг позивачем 19.10.2021 року про надання послуг, які були надані лише, а саме складання та написання заперечень на клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та складання та написання заяви про розподіл судових витрат. Отже, виходячи з принципу реальності адвокатських послуг, а також критерія розумності його розміру, суд задовольняє витрати на професійну правничу допомогу у розмір 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved