Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] 21.07.2017 року звернулась до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що дід і баба позивача [PERSON] та [PERSON] проживали у [INFO]. Бабуся позивача - [PERSON] померла 11.04.2012р.. На випадок смерті вона склала заповіт, яким заповіла позивачу у спадок земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті бабусі були її чоловік [PERSON] та син (батько позивача) відповідач [PERSON]. Позивач своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після своєї дружини, а відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї матері. Оскільки на дату смерті [PERSON] його дід [PERSON] досяг пенсійного віку, він мав право на обовязкову частку у спадщині, незважаючи на зміст заповіту, але свідоцтво про право на спадщину на обовязкову частку спадкового майна дід за життя не отримав, померши 19.08.2016р. та після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,86 га, яка розташована в межах території Тишинської сільської ради Березанського району Миколаївської області. На випадок смерті дід заповіту не залишив, ніхто із спадкоємців з ним на дату смерті за однією адресою зареєстрований не був. Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є відповідач [PERSON]. 14.07.2017р. позивач в Березанській районній державній нотаріальній конторі отримав свідоцтво від 10.07.2017р. про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі та витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію його права власності на ? земельної ділянки, яку йому заповіла бабуся та нотаріус повідомила йому про те, що станом на 14.07.2017р. жоден із спадкоємців за законом після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому спадкова справа після смерті діда не заведена і він, як спадкоємець пятої черги за законом після смерті діда має право на прийняття спадщини, але на дату звернення до нотаріальної контори позивачем пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 19.02.2017р.. Мотивуючи тим, що він проживає і працює у м. Миколаєві, в звязку із зайнятістю дуже рідко буває у с. Ташине, із своїм батьком відповідачем [PERSON] практично не спілкується і був впевнений в тому, що відповідач, як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті діда [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину, а про те, що після смерті діда спадкова справа не заведена і спадщина не прийнята він дізнався лише у липні 2017р. у державній нотаріальній конторі, посилаючись на ст.ст.1270, 1272 ЦК України, представник позивача просила визнати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними та визначити позивачу додатковий строк терміном в два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], [INFO], який помер 19.08.2016 року. \~ Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача Ташинської сільської ради надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився 09.09.1963 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтв про смерть [PERSON] померла 11.04.2012 року (а.с.5), [PERSON] помер 19.09.2016 року (а.с.6). З довідки Ташинської сільської ради вбачається, що [PERSON] дійсно постійно проживав та був зареєстрований в [INFO], на день смерті спадкодавця разом з ним ніхто постійно не проживав та не був зареєстрований (а.с.7). Тому, на підставі ст.1261 ЦК України відповідач [PERSON], як син померлого, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, [PERSON], який помер 19 вересня 2016 року і після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8,86га, що розташована на території Ташинської сільської ради Березанського району та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №1272 виданого 16.09.2002р. Березанською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Березанської РДА від 31.05.2002р. №259 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №354 (а.с.12). З свідоцтва про народження позивача [PERSON] вбачається, що він народився 23.06.1987р. і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). 10.07.2017р. в Березанській державній нотаріальній конторі Миколаївської області області [PERSON] склала заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №1-232, яким на випадок своєї смерті ? частку належної їй земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,1944 га, що знаходиться на території Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області та належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №1771, виданого Березанською районною державною адміністрацією 16.09.2002р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №355 (а.с.10), заповіла своєму онукові [PERSON]. Тому, позивач [PERSON]відповідно до ст.1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, який має право на спадкування. 10.07.2017р. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1-232, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11) та копією спадкової справи №115/2012 до майна померлої 11.04.2012р. [PERSON] (а.с.33-91). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вбачається з повідомлення в.о. завідувача Березанської районної державної нотаріальної контори, після смерті 19.08.2016р. [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с.32). Відповідач [PERSON]М, як спадкоємець першої черги, у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся, та не повідомив про це позивача, спадкова справа не заведена, тому він вважається таким, що не прийняв спадщину. Згідно з ч.2. ст.1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. У позивача, як спадкоємця пятої черги за законом, виникнення права на спадкування залежало виключно від неприйняття спадщини спадкоємцем за законом. Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Внаслідок того, що відповідач [PERSON] не повідомив позивача про неприйняття ним спадщини як спадкоємця першої черги за законом чи про відмову від прийняття спадщини, позивачем був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дідуся, встановлений ст.1270 ЦК України. Зазначене вбачається також з розяснення завідувача Березанської державної нотаріальної контори від 17.08.2017р. (а.с.32). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ч.2 ст.1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). В абз.6. п.24. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено в правових позиціях, висловлених в Постанові Верховного Суду України №6-85цс12 від 26.09.2012 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України підлягає обовязковому виконанню всіма судами України, правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що спадкоємець першої черги за законом відповідач [PERSON], не повідомив його у встановлений ЦК України строк про те, що спадщина не прийнята, внаслідок чого ним був пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. З огляду на викладене, оцінивши доводи позивача в обґрунтування поважності причин пропуску ним строку для прийняття спадщини, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті його дідуся [PERSON] є поважними, оскільки викладені позивачем обставини свідчать про існування обєктивних причин для позивача для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки з заявою про прийняття спадщини позивач своєчасно до нотаріальної контори не звернувся з поважної причини, на підставі ст.1272 ЦК України суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved