Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Представником позивача - адвокатом Голиком Євгеном Валерійовичем в інтересах позивача, [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому представник позивача просив визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на земельну ділянку площею 2,6777 га (кадастровий номер [NUMBER] ), яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області й зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 344. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив про те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Чорнорізької сільської ради Семенівського району Чернігівської області 21 жовтня 2005 року). Після смерті матері, коли позивач звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 2,68 га, що належала померлій матері на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області, нотаріус повідомила позивачу, що на вказану земельну ділянку видати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки державний акт втрачено, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Окрім того в державному акті ім`я матері зазначено як « [PERSON] », що не відповідає свідоцтву про смерть. Представник позивача вважає, що позивач має право на земельну ділянку, що належала її померлій матері на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] , виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області. Ухвалою судді від 09 липня2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 22 липня 2019 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, доручила представляти свої інтереси в суді адвокату Голику Євгену Валерійовичу. У підготовче судове засідання представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити повністю. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у підготовче судове засідання свого представника не направило, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки представника суд не повідомило, письмове пояснення з викладом своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову до суду не подало. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, завідувач Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Доля Наталія Миколаївна в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду, та надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно даних якої інформація про спадкову справу щодо майна померлої [INFO] [PERSON] та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Чорнорізької сільської ради Семенівського району Чернігівської області 21 жовтня 2005 року). Після смерті матері, коли позивач звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 2,68 га, що належала померлій матері на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області, нотаріус повідомила позивачу, що на вказану земельну ділянку видати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки державний акт втрачено, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Окрім того в державному акті ім`я матері зазначено як « [PERSON] », що не відповідає свідоцтву про смерть. Представник позивача вважає, що позивач має право на земельну ділянку, що належала її померлій матері на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] , виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Отже, на даний час видати новий державний акт на право власності на землю замість втраченого не можливо. Також це не можливо зробити по тій причині, що особа, якій видавався державний акт на право власності на землю, є померлою. Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площа земельної ділянки складає 2,6777 га. Різницю в написанні ім`я матері в державному актів на право приватної власності на землю ( [PERSON] ) та у свідоцтві про смерть ( [PERSON] ) можна пояснити тотожністю цих жіночих імен, оскільки одну й ту ж людину можуть називати як [PERSON] , так і [PERSON] . Згідно законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право власності на земельну ділянку, внаслідок чого вимушена звернутися до суду з позовною заявою. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] , та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved