Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

представник Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в с. Орловець, Городищенського району Черкаської області, разом із своїм сином [PERSON], [INFO], який являється інвалідом з дитинства І «Б» групи. Захворювання [PERSON] призводить до того, що він внаслідок психічного розладу, не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги. [PERSON], після смерті матері [PERSON], залишився без нагляду та допомоги. В будинку по [ADDRESS], після смерті матері [PERSON] - [PERSON], проживає і зареєстрована гр. [PERSON], яка фактично взяла на себе функцію опікуна, а саме, здійснює за [PERSON] догляд та надає необхідну допомогу. У зв'язку з цим, Орган опіки та піклування Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, в особі сільського голови, звернулися до суду, та просять визнати недієздатним [PERSON], [INFO], та призначити його опікуном гр. [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS]. Суд, згідно п.1 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. У судовому засіданні представник заявника Органу опіки та піклування Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області [PERSON] доводи заяви підтримала, в повному обсязі, просить її задовольнити, зіславшись на обставини викладені у заяві та вказавши, що померла [PERSON], за життя, просила не відправляти її сина [PERSON], 1968 року народження до інтернату чи медичного закладу на постійне місце проживання, а знайти особу, яка б його доглядала, була опікуном, так як близької рідні немає, [PERSON] з дитинства страждає на психічне захворювання, після смерті матері певний період часу проживав самостійно, сусіди доглядали, згодом з 01.04.2014р. [PERSON] виявила бажання бути його опіком так як знала цю сім'ю, та почала проживати з [PERSON], який звик до [PERSON], у них склалися добрі стосунки, інших осіб, які б виявили бажання стати опікуном [PERSON] не має. Зацікавлена особа [PERSON] не заперечує, бути опікуном [PERSON], вказавши, що буде доглядати за останнім належним чином, була знайома із його матір'ю [PERSON], познайомилися в с. Орловець, Городищенського району, Черкаської області, приїздила до своїх знайомих, коли померла [PERSON], то сільський голова попросив доглянути за її сином - [PERSON], погодилася, так як останній потребує сторонньої допомоги постійно, до побуту не пристосований. Представник Управління праці та соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи без їхньої участі, покладаються на розсуд суду, пропонують провести судово-медичну експертизу на визнання особи недієздатною. Суд, вислухавши представника заявника, зацікавлену особу [PERSON], а також [PERSON], який повідомив, що проживає з [PERSON], яка готує їсти, доглядає, в усьому допомагає, і йому подобається проживати з нею, вона добра людина, та врахувавши думку представника Управління праці та соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області, а також заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], які є сусідами [PERSON], та вказують, що після смерті матері, яка доглядала за [PERSON], догляд здійснює [PERSON], яка фактично взяла на себе функції опікуна, так як [PERSON] є інвалідом з дитинства внаслідок психічного розладу здоров'я і не може в повній мірі усвідомлювати та керувати своїми діями, потребує як медичного нагляду, так і постійного лікування, сторонньої допомоги, і дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ст. 30 Цивільного кодексу України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS], згідно наявних медичних документів, перебуває під «Д» - наглядом у лікаря психіатра Городищенського РТМО, з 10.09.2013 року з діагнозом: важка розумова відсталість, визнаний інвалідом І-Б групи з дитинства, безстроково, та, на даний час, проживає із [PERSON], [INFO], зацікавлена особа у справі, яка з 04.07.2014 року зареєстрована та проживає [ADDRESS], та після смерті [INFO]. матері [PERSON] - [PERSON], здійснює за ним догляд. Згідно акту судово-психіатричного експерта №658 від 26.12.2014 року, що проведений на підставі ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 29.10.2014р., встановлено, що підекспертний [PERSON], [INFO], виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі важкої розумової відсталості - через що, на теперішній час, не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (про це свідчать дані анамнезу медичної картки амбулаторного хворого з психіатричного кабінету Городищенського районного територіально-медичного об'єднання про перенесену у ранньому віці нейроінфекцію, про виражене відставання розумового розвитку і розвитку мови, медик педагогічною комісією в 1979 році визнавався таким, що не здатний до навчання і підлягав поміщенню до дитячого будинку інтернату міністерства соціального захисту, в якому знаходився на протязі кількох років. Дані амбулаторного спостереження лікарем психіатром Городищенського районного територіально-медичного об'єднання про виражені прояви розумової дефіцитарності, практичної недоступності продуктивному спілкуванню, про періодично відмічені у нього стани збудженої, неспокійної поведінки. Про те, що він потребував постійного стороннього догляду, був безтерміново визнаний інвалідом І групи з дитинства, таким що потребує стороннього догляду, частково залежний від інших осіб. Про це свідчать і результати теперішнього обстеження, при якому виявлено не диференційованість емоційних реакцій, прояви змагальності, розгубленості, загальне недорозвинення і дефектність мови, нерозуміння простих інструкцій, відсутність навиків читання, письма, рахування, грубі розлади орієнтації та некритичності). Отже, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне визнати недієздатним [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є її син [PERSON], заповідальне розпорядження відсутнє, як і відсутня рідня. Згідно даних обліку [PERSON], зацікавлена особа, під диспансерним (консультативним) наглядом в психіатричному кабінеті чи в наркологічному кабінеті, не перебуває, має задовільні матеріально-побутові умови проживання, та має у власності квартиру в м. Богуславі, Богуславського району, Київської області, перебуває на обліку як безробітна. На підставі рішення виконавчого комітету Орловецької сільської ради за №68 від 26.06.2014р. [PERSON] є зареєстрованою місцем проживання у с. Орловець, Городищенського району, Черкаської області, так як доглядає [PERSON], інваліда першої групи «Б». Інших осіб, які б виявили бажання чи здійснювали догляд за [PERSON] не встановлено. Орган опіки та піклування Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, заявник у справі, клопоче про призначення [PERSON], зацікавленої особи по справі, опікуном інваліда дитинства І - «Б» [PERSON]. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. З огляду на те, що для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки, та з урахуванням положень ст.241 ч.1 ЦПК України, де зазначено, що суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна, суд вирішуючи питання призначення опікуна над недієздатним [PERSON] бере до уваги, спроможність [PERSON], зацікавленої особи у справі, виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ними, створення належних умов для існування та співжиття, та подання Органу опіки та піклування Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області за №169 від 30.12.2014р., щодо призначення [PERSON] опікуном [PERSON], інваліда дитинства І-«Б» групи. Відповідно до ст.58, ч.1 ст.60 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст.63 ч.2, ч.4 ЦК України, опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Відповідно до ст.64 ЦК України, опікуном не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки. Оскільки, [PERSON], зацікавлена особа у справі, являється єдиною людиною, яка виявила бажання опікуватися особою, яка не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і виявила бажання стати опікуном, рідня, за повідомленням заявника, у [PERSON] відсутня, підстав для відмови у призначенні її опікуном не встановлено, то суд, вважає, за можливе призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], яка буде захищати його права, вчиняти в його інтересах та від його імені юридичні дії, нести відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою в порядку встановленому ст.1184 ЦК України. Отже, заява про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], та призначення йому опікуна [PERSON], [INFO], підлягає до задоволення. Заява про визнання особи недієздатною та встановлення опіки підтверджується даними, що містяться у: свідоцтві про смерть [PERSON], свідоцтві про народження [PERSON], висновку судово-психіатричної експертизи №658 від 29.12.2014р. (медичній картці амбулаторного хворого, довідці до акту огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності), паспортах, довідках Богуславської центральної районної лікарні, довідках виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, довідці про склад сім'ї, акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, довідках виконавчого комітету Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, картках платника податків [PERSON], [PERSON], поданні Органу опіки та піклування Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області від 30.12.2014р. за №169. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved