Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала з підстав, викладених у запереченнях на позов, просила суд відмовити в задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився. До його початку подав до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задоволити. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON], заслухавши письмові докази по справі, приходить до наступного: Судом встановлено, що 15 вересня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником його є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ML-POO/138/2008, відповідно до умов якого банк мав надав позичальнику кредит у розмірі 60\~000,00 доларів США, зі сплатою 5,99 % річних на строк до 14 вересня 2023 року. На забезпечення виконання зобовязань позичальником за вказаним кредитним договором 15 вересня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником його є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено Договір іпотеки № РML-POO/138/2008, відповідно до умов якого [PERSON] надала\~в іпотеку банку\~\~належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,1100 га, що розташована за адресою: м. Рівне, вул. Гостинна, 17. Позивач вважає, що вона набула права кредитора за виконане зобов'язання в розмірі 316 522,80 грн., тому звернулася з вимогою до відповідача про повернення коштів в порядку регресу в розмірі 316 522,80 грн. сплачених нею, як майновим поручителем за кредитним договором, а тому вона має право на пред'явлення відповідачу зворотної вимоги в порядку ст. 556 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель зобов'язується перед кредитором іншої особи - боржника - відповідати за виконання зобов'язання цією особою. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Правовий аналіз норм частин першої та другої\~статті 556 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої\~статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку\~\~боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Часткове виконання поручителем зобовязань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором. Аналогічна правова позиція викладена також в Постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі № 6-466цс15, від 07.10.2015 року у справі № 6-932цс15, яка згідно з ч.1\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою. Згідно повідомлення ПАТ «ОТП Банк» від 12 серпня 2009 року вбачається, що внаслідок грубого порушення кредитних зобовязань позичальником, заборгованість перед банком за кредитним договором становить: заборгованість за кредитом 39 562,09 доларів США; відсотки за користування кредитом 2 112 доларів США; пеня 13 578,80 грн. Отже, розмір заборгованості за Кредитним договором складав 353 639,37 грн. (41674,09 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на час погашення заборгованості становило 340 060,57 грн. та пені 13 578,80 грн., а всього 353 639,37 грн.), тобто зобов'язання\~ за кредитним договором не виконане, а тому кошти в розмірі 316 522,80 грн. не є коштами, які можуть бути стягнуті на підставі положень\~ст. 556 ЦК України. Враховуючи, що ніяких підтверджуючих фактів та документів в матеріалах справи, що у позивача [PERSON] настало право вимоги за кредитними зобов'язаннями по відношенню до боржника за кредитним договором немає, тому суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення в порядку регресу з відповідача коштів, оскільки зобов'язання за кредитним договором по сьогоднішній день не виконані. Крім того, згідно Кредитного договору № ML-POO/138/2008 від 15 вересня 2008 р. його сторонами були ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником його є ПАТ «ОТП Банк» (ЄДРПОУ 21685166) та позичальник [PERSON] (ПІН [NUMBER]). Умовами договору п. 1.1.1 передбачено було що, з метою отримання, обслуговування та погашення кредиту банк відкриває позичальнику поточний рахунок № 26205001842310. Однак, згідно наданого позивачем платіжного доручення № 1 від 16 вересня 2016 року, вбачається що [PERSON] було перераховано грошові кошти в розмірі 316 522,80 грн. на рахунок № 26507002333333 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (ЄДРПОУ 36789421). Отже, перерахування коштів на рахунок, який не передбачений Кредитним договором, а також враховуючи те, що отримувачем вищевказаних коштів є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке не було стороною Кредитного договору, не може свідчити про те, що [PERSON] відбулося погашення заборгованості згідно Кредитного договору № ML-POO/138/2008 від 15 вересня 2008 року. Тому доводи позивача про те, що вона набула право регресної вимоги суми виконання зобов'язання, оскільки сплатила за відповідача у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором ML-POO/138/2008 від 15 вересня 2008 року суму в розмірі 316 522,80 грн., є безпідставними та не обґрунтованими. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed