Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюк О.С. звернувся до суду 25.09.2020 з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.02.2018 станом на 15.09.2020 в загальному розмірі 17578,15 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 10.02.2018 [PERSON] підписала заяву про отримання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Підписуючи анкету-заяву відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг. Підписавши заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідач фактично уклала договір приєднання, а саме договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором, містить умови договору банківського рахунку та кредитного договору. На виконання вказаного договору, позивач відкрив картковий рахунок [PERSON] , яким вона користувалася, використовуючи встановлений кредитний ліміт. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.1.3.2.3 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, при цьому банк зобов`язаний інформувати позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку, а у позичальника отримувати виписку про стан карткового рахунку та здійснення операцій по ньому (п.п. 1.1.3.1.9, 1.1.2.3 договору). У разі незгоди зі змінами умов або тарифів, позичальник надає банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4 договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.12.7.1 договору визначено, що у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом, клієнт сплачує банку проценти у розмірі вказаному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Свої зобов`язання щодо встановлення кредитного ліміту за договором від 10.02.2018 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 15.09.2020 виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості, становить в загальному розмірі 17578,15 грн та включає: заборгованість за кредитом 13865,61 грн, в тому числі за простроченим кредитом 13865,61 грн, заборгованість за простроченими відсотками 3712,54 грн. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, відзиву не подано. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, в силу\~ст.\~280\~ЦПК України, ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.02.2018 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у якій відповідач підтвердила своїм підписом, що вказана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає договір про надання банківських послуг, а також що вона ознайомлена з умовами кредитування та погоджується на них (а.с. 13). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що [PERSON] в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 500,00 грн на картковий рахунок емітовану банком кредитну картку. При цьому, як слідує з довідки про зміну умов кредитування, за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: зменшено до 80,00 грн 27.04.2018, зменшено до 0 грн 14.05.2018, збільшено до 5000,00 грн 04.06.2019, збільшено до 10000,00 грн 20.06.2019, збільшено до 15000,00 грн 14.10.2019, зменшено до 10000,00 грн 14.12.2019, зменшено д 0 грн 04.05.2020 (а.с. 64). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Активно користуватись кредитними коштами відповідач почала з 10.02.2018, що слідує з виписки за договором (а.с. 65-74). З 14.06.2018 було проведено державну реєстрацію змін в найменуванні банку, відповідно до якого найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи. До анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.02.2018, позивачем долучено паспорт споживчого кредиту за типом кредитного продукту «Універсальна», витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розміщених на офіційному веб-сайті https://privatbank.ua/terms/(а.с. 14-15, 16, 17-62). Відповідно до п. 1.1.3.2.3 договору, передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, при цьому кредитор зобов`язаний інформувати позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9, а позичальник зобов`язаний отримувати виписки про стан рахунку та про здійснені операції по картковому рахунку (п. 1.1.2.3 договору). Відповідно до п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 договору, зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів шляхом використання різних каналів, в тому числі через сайт банку, СМС. У разі незгоди зі змінами умов та правил надання банківських послуг або тарифів, клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору. Кредитування [PERSON] розпочато за умовами кредитування «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а з 01.06.2019 переведено на умови кредитування «Універсальна, GOLD», що підтверджується даними розрахунку заборгованості, який узгоджується з даними тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та паспортом споживчого кредиту, який містить підпис відповідача (а.с. 14-15, 16, 75-78). Отже, умовами вказаного кредитного договору передбачена можливість зміни умов кредитування, при цьому матеріали справи не містять жодних доказів неприйняття позичальником [PERSON] змінених умов договору. [PERSON] користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по картковому рахунку, з якої слідує активне користування кредитними коштами для розрахунку за товари та послуги, зняття готівки, а також поповнення готівкою своєї картки, востаннє 12.12.2019 на суму 1500,00 грн (а.с. 65-74). Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 10.02.2018станом на 15.09.2020 складає 17578,15\~грн та\~включає:\~заборгованість за\~кредитом 13865,61\~грн,\~в тому\~числі за\~простроченим кредитом\~13865,61\~грн,\~заборгованість за\~простроченими відсотками\~3712,54\~грн(а.с. 75-78). Так, як слідує з заяви-анкети б/н від 10.02.2018 та довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банком здійснено випуск кредитних карток за кредитним договором №б/н від 10.02.2018, після цього, шляхом перевипуску нових карток в рамках кредитного договору, остання 26.06.2019 за № [NUMBER] з пролонгуванням строку дії картки до 04/23, тобто до 30.04.2023, що є свідченням того, що договір є діючим (а.с. 63). Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Як видно з матеріалів справи, сторони уклали кредитний договір, зі свого боку позивач свої зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач покладені на неї зобов`язання не виконала і в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносила в результаті чого, станом на 15.09.2020 утворилася заборгованість за кредитом 13865,61 грн, у тому числі за простроченим кредитом 13865,61 грн та відсотками, нарахованими за прострочений кредит 3712,54 грн, які не погашені до теперішнього часу, а тому відповідач зобов`язана її погасити. Надані докази, а саме анкета-заява №б/н від 06.02.2013, паспорт споживчого кредиту, Які містять підпис відповідача, розрахунок заборгованості та виписку за договором, суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де також враховано період порушення боржником умов договору, часткове погашення нею заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» із стягненням з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.02.2018 станом на 15.09.2020 в загальному розмірі 17578,15 грн, яка включає: заборгованість за кредитом 13865,61 грн, в тому числі за простроченим кредитом 13865,61 грн, заборгованість за простроченими відсотками 3712,54 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2102,00 грн. в рахунок відшкодування судового збору (а.с. 5).

Outcome: approved