Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого Банк надав кредит в розмірі 38 200 грн. на строк до 16.10.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00%. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, за нею виникла заборгованість. 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло на себе зобов'язання за вказаним вище кредитним договором. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 62 371,65 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно, належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові, у випадку неявки відповідача в судове засідання, не заперечуєвав проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 16 жовтня 2006 року між ЗАТ «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11057408000. Згідно п. 1.1 Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути Банку кредит (грошові кошти) у національній валюті в сумі 38 200,00 грн. та сплатити проценти, комісію в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору встановлено, що Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 16 жовтня 2011 року. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної вище статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов вказаного вище кредитного договору станом на 31.07.2014 року за нею виникла заборгованість по кредиту у загальному розмірі 62371,65 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 30 000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 32371,65 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Суд не знаходить підстав вважати, що розрахунок заборгованості наданий позивачем, є невірним, або не відповідає вимогам договору чи закону, а тому приймає його до уваги, як належний доказ. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений строк. Відповідно ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строк відповідно до умов договору. Згідно із статтею 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також судом встановлено, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно акту прийому-передачі Документації за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, до позивача по справі перейшло право вимоги за кредитним договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №11057408000, боржником за яким є [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, до ПАТ «Дельта Банк» перейшли всі права ПАТ «Укрсиббанк» щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №11057408000 від 16.10.2006 року. За таких обставин, беручи до уваги, що зобов'язання за кредитним договором відповідачем не виконується, а позивач набув права вимоги до відповідача відповідно до законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 623,72 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 525-527, 530, 610, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved