Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], в інтересах позивача, [PERSON], подав до суду позов до відповідача, [PERSON], в якому просить: 1. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 3700 гривень 00 копійок; 2. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] проценти від суми позики в розмірі 555 гривень 00 копійок; 3. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] проценти за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 111 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено відомості про те, що 13 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачеві грошову позику в розмірі 3700 гривень 00 копійок, яку відповідач зобов'язана була повернути до 13 листопада 2013 року. Укладення договору позики підтверджується розпискою щодо передачі отриманих грошових коштів від 13 листопада 2012 року. Розписка власноруч написана та підписана відповідачем. Грошові кошти в розмірі 3700 гривень 00 копійок були передані відповідачеві у момент підписання розписки. Строк повернення боргу у розписці визначений 13 листопада 2013 року, але станом на даний час сума позики в розмірі 3700 гривень 00 копійок позивачеві не повернута. Згідно законодавства позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На день укладення договору позики облікова ставка Національного банку України становила 7,5% річних, а отже, відповідач повинна сплатити позивачеві за два повні роки проценти від суми позики у розмірі 555 гривень, тобто по 277 гривень 50 копійок за один рік. Крім цього, за положеннями Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач на один рік прострочила виконання зобов'язання, виходячи з чого вона зобов'язана сплати позивачеві три проценти річних від простроченої суми, що складає 111 гривень. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, направив в суд свого повноважного представника, адвоката [PERSON]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив про те, що він переконаний у правомірності вимог позивача до відповідача, яка не повернула позивачеві гроші. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наявних у справі даних та доказів за наступних встановлених судом обставин. У справі з'ясовано, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики від 13 листопада 2012 року, вчинення якого підтверджується наявною у справі розпискою (копія розписки на а.с. 4). За умовами договору позики від 13 листопада 2012 року відповідач отримала від позивача кошти в сумі 3700 гривень 00 копійок, які зобов'язалася йому повернути до 13 листопада 2013 року. Відповідач до цього часу не віддала кошти позивачеві в сумі 3700 гривень 00 копійок за договором позики, що доводиться даними позовної заяви (а.с. 2) та відомостями пояснення представника позивача у судовому засіданні. За таких обставин суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. Відповідач не повернула позивачеві в обумовлений сторонами строк суму основного боргу 3700 гривень 00 копійок за договором позики від 13 листопада 2012 року, а тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача унаслідок порушення відповідачем умов договору позики на підставі положень ст. ст. 509, 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України. У зв'язку з тим, що приписами ч. 2 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України установлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, з відповідача на користь позивача у контексті його вимог підлягає стягненню сума 3% річних за договором позики від 13 листопада 2012 року (інший розмір процентів цим договором не визначений). Визначити суму до стягнення в оцьому випадку за відсутності мотивованого її розрахунку стороною позивача у позові та не зовсім відповідного розрахунку, який мається на а.с. 28, суд убачає за потрібне, з огляду на положення ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо диспозитивності цивільного судочинства, у розмірі не більше позовних вимог, заявлених позивачем в сумі 111 гривень 00 копійок, адже за підрахунками суду така сума має становити більший розмір - 111 гривень 30 копійок (3700 (прострочена сума) х 3 (% річних) х 366 (кількість днів прострочення у період часу з 13 листопада 2013 року по 13 листопада 2014 року) : 365 (кількість днів у році) : 100 = 111.30). Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, які вказують на те, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача при не визначеності у договорі розміру процентів на користь позивача суму процентів на рівні не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, але не більш, ніж заявлено стороною позивача, тобто 555 гривень 00 копійок, позаяк за розрахунком суду така сума складатиме 684 гривні 85 копійок (виходячи з того, що розрахунок слід проводити у даному випадку не з урахуванням, як зазначає сторона позивача, періодів в роках та однієї облікової ставки Національного банку України на рівні 7,5 % річних, а з урахуванням того, що за час 153 днів прострочення за договором за період часу з 13 листопада 2013 року по 14 квітня 2014 року облікова ставка Національного банку України становила 6,5% річних, за час 93 днів прострочення за період часу з 15 квітня 2014 року по 16 липня 2014 року облікова ставка Національного банку України складала 9,5% річних, а за час 120 днів прострочення за період часу з 17 липня 2014 року по 13 листопада 2014 року облікова ставка Національного банку України складала 12,5% річних). З огляду на викладене, всі позовні вимоги сторони позивача підлягають повному задоволенню у межах заявлених позивачем сум. Спираючись на сутність правил, закладених у норми ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за потрібне, поряд з іншим, стягнути з відповідача на користь позивача і судові витрати, зокрема, витрати щодо оплати при подачі позову судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок (квитанція банківської установи на а.с. 1).

Outcome: approved