Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] та третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не підтримує жодного контакту з сином, не спілкується з сином, нерегулярно сплачує аліменти на його утримання. Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради як орган опіки та піклування. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просив суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 24.09.2012 року розірвано шлюб між сторонами. Із свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 10 грудня 2013 року вбачається, що 10 грудня 2013 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 14 липня 2021 року вбачається, що з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , виданого Бучацьким міжрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), станом на 01.02.2021 року заборгованість становить 14513,10 грн. Із повідомлення дирекції ліцею №24 Івано-Франківської міської ради вбачається, що в період 01.09.2019-20.03.2021 року батько учня 6-В класу [PERSON] , [INFO] , жодного разу не був у школі і не цікавився навчанням сина. Згідно листа №432-254 Тернопільської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» від 11.03.2021 за період з 01.08.2020 по 31.01.2021 рік перекази на [PERSON] не надходили. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2 ст.27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з положень ст.164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням та утриманням своєї малолітньої дитини не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її матеріальному утриманню, а тому, незважаючи на висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] ,є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вжиття таких заходів є необхідним в інтересах дитини.

Outcome: approved