Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради в.о. генерального директора Шкробот В.В. звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу, у примусовому порядку без його згоди. В обґрунтування вимог лікар-психіатр посилається на те, що 30 липня 2019 року [PERSON] поступив на стаціонарне обстеження та лікування в психіатричне відділення Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради. Після огляду лікар-психіатр дійшов висновку про необхідність його госпіталізації для обстеження та лікування, у зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Вказані обставини також підтвердженні висновком комісії лікарів-психіатрів. Посилаючись на наведене, просить задовольнити заяву. Представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради в.о. генерального директора Шкробот В.В. в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про слухання справи за його відсутності. У судовому засіданні лікар психіатр Сулько О.В. заяву підтримала, з підстав викладених у ній. Вказала, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, діагноз хронічний маячний розлад, стійкий параноїдний синдром. На даний час, у зв`язку з погіршенням психічного стану потребує госпіталізації до психіатричного закладу з метою лікування у стаціонарних умовах, оскільки становить небезпеку для себе та оточуючих. Посилаючись на наведене, просить задовольнити заяву. Прокурор у судовому засіданні підтримав подану заяву та просив задовольнити. В судовому засіданні представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради Лахута І.Ю. не заперечила щодо задоволення заяви про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] . У судове засідання був доставлений [PERSON] , який заперечив щодо його госпіталізації, з метою лікування у стаціонарних умовах. Присутня в судовому засіданні мати [PERSON] [PERSON] , яка проживає разом із сином, просила задовольнити заяву. Зазначила, що психологічний стан сина погіршився, у даний час останній відмовляється приймати будь-які медичні препарати, відтак становить небезпеку для себе та оточуючих. Судом встановлено, що [PERSON] 30 липня 2019 року поступив до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна комунальна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради у супроводі працівників поліції. Після огляду [PERSON] , лікар-психіатр дійшов висновку про необхідність його госпіталізації для обстеження та лікування у стаціонарних умовах, у зв`язку з наявність у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 30 липня 2019 року встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, діагноз хронічний маячний розлад, стійкий параноїдний синдром. Після огляду [PERSON] , комісія лікарів прийшла до висновку, що останній потребує стаціонарного обстеження і лікування, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. [PERSON] заперечує щодо його госпіталізації, з метою лікування та обстеження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 групи, з 2006 року перебуває на диспансерному обліку у Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, у спецгрупі осіб, які страждають на тяжкий психічний розлад, як особа, що становить небезпеку для себе та оточуючих. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що заяву лікаря-психіатра слід задовольнити. Згідно з вимогами ст.\~340\~ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд. Відповідно до вимог ст. 14 цього ж Закону, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. Згідно з вимогами ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність такої госпіталізації. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, діагноз: хронічний маячний розлад, стійкий параноїдний синдром. При огляді [PERSON] 30 липня 2019 року комісія дійшла висновку про необхідність його госпіталізації з метою лікування у стаціонарних умовах, оскільки останній страждає на психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку є доцільною, тому заяву представника Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради в.о. генерального директора Шкробот В.В. про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved