Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилався на ту обставину, що [PERSON] з відповідачем перебуває в шлюбі з 07.11.1998 року, зареєстрованого Фрунзенською сільською радою Генічеського району Херсонської області, актовий запис №12. Від шлюбу мають доньку 2002 року народження, яка на даний час є дорослою. Спільне життя з відповідачем не склалося, втратили почуття любові та взаємоповаги, не проживають разом. Подальше проживання та збереження шлюбу з відповідачем не можливі та суперечить інтересам позивача. Тому, просив суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, стягнути з [PERSON] понесені судові витрати. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, термін для примирення сторін просить не надавати, не заперечує щодо заочного розгляду справи, просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, у порядку заочного розгляду справи, відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.11.1998 року Фрунзенською сільською радою Генічеського району Херсонської області, актовий запис №12 (оригінал свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.11.1998 року). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, а також враховуючи що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 105, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved