Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Представник виконкому Центрально-Міської районної у місті ради звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] , [INFO] має малолітніх дітей, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Згідно з наказом від 03.09.2019 №81-П малолітні діти, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , перебувають на обліку в службі у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, оскільки опинилися у надзвичайно складних життєвих обставинах. Мати дітей, [PERSON] , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей, [PERSON] , [PERSON] , переклавши їх на свою матір, [PERSON] , яка разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . Гр. [PERSON] повністю займається їх вихованням, навчанням, розвитком і утриманням. Батько дітей, [PERSON] , [PERSON] , гр. [PERSON] , злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей: не здійснює за ними належний контроль, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та навчанням дітей, що підтверджується інформаціями Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 Криворізької міської ради та Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Станом на 12.10.2020 гр. [PERSON] , проживає за межами України. Батьки, [PERSON] та [PERSON] , разом з малолітнім [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] систематично зловживають алкогольними напоями, постійно збирають за місцем свого проживання осіб сумнівної поведінки, з якими у присутності дитини вживають алкогольні напої, через що неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, за неналежне виконання батьківських обов`язків. Родина [PERSON] та [PERSON] перебуває під соціальним супроводом у Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Фахівці з соціальної роботи надавали відповідачам комплекс соціальних послуг щодо ведення батьками здорового способу життя. Малолітні діти, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не мають реєстрації місця проживання. Представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, скерувала на адресу суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справу а також відзив на позовну заяву до суду не скеровували. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення згідно положень ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Під час розгляду справи судом були встановлені наступні фактичні обставини справи. Відповідно до наявних в матеріалах справи свідоцтв про народження, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з акту обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , для дитини не створені належним чином житлово-побутові умови, житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у незадовільному стані, в кімнатах брудно, неохайно, продукти харчування в недостатній кількості, для дитини не створені умови для виховання та розвитку. Наказом виконкому Центрально-Міської районної ради від 03.09.2019 №81-П взято на облік дітей, яки опинилась у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повідомлення № 01-08/603/7 від 18 вересня 2020 року Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 01-08/603/7 від 18 вересня 2020 року, перебування малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в біологічній родині несе загрозу їх життю та здоров`ю. Відповідно до заяви [PERSON] та [PERSON] , про передачу на виховання № 892 від 18.09.2020, вони свідомо, прийняли рішення та без будь-якого примусу дали свою згоду на те, щоб [PERSON] , [INFO] , була залучена до виховання їх малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , з обов`язковим щомісячним матеріальним утриманням дитини. Відповідно до заяви [PERSON] , про передачу дитини на виховання № 898 від 18.09.2020 року, вона прийняла рішення та свідомо без будь-якого примусу дала свою згоду на те, щоб [PERSON] , [INFO] , була залучена до виховання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з обов`язковим щомісячним матеріальним утриманням дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків, тому до них мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що відповідачі не цікавляться вихованням своєї дитини та її духовним розвитком, не надають належного матеріального забезпечення, яке б забезпечувало дитині належне утримання, не беруть участь у вихованні дитини, що свідчить про втрату інтересу відповідачів до їх дитини, суд вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав, та стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки законних підстав для звільнення відповідачів від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки на сьогоднішній день з відповідачів не стягуються аліменти, на утримання інших дітей, розмір стягнення аліментів на одну дитину дорівнює розміру 1 / 4 частини з усіх видів заробітку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 11.05.2021 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачів відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved