Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Представник органу опіки та піклування звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позов вмотивований тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, дитина проживає окремо, відповідач не має наміру забезпечувати дитину житлом, сам ніде не працює, самоусунувся від виховання дитини. Оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє від виконання батьківських обов'язків позивач одночасно просить вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на користь та утримання вказаної дитини. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач з 2001 року періодично проживає у с. Бурівка, його тимчасове житло знаходиться у занедбаному, антисанітарному стані, сам відповідач не працює, у вихованні та матеріальному забезпечення дитини участі не приймає. З часу смерті матері хлопчик проживає з рідними сестрами: [PERSON], [PERSON] і бабусею [PERSON], яких вважає своєю сім'єю. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.Аліменти просила стягнути на окремий рахунок дитини відкритий у відділенні Ошадбанку. Відповідач в судовому засіданні вважав, що виконувати батьківські обов'язки йому перешкоджає стан здоров'я, а утримувати дитину матеріально він не здатен через відсутність роботи із заробітком, який б відповідав його здібностям. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, відповідача, показання свідка, вивчивши письмові докази додані до позову, оцінивши висновок органу опіки та піклування, а також, беручи до уваги висновок представника прокуратури, виражений після повного та всебічного дослідження обставин справи та заявлених в ній доказів, визначившись із правовою нормою, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд визнає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд керується наступним. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини згідно із статтею 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав, що є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування суд вирішує після з'ясування ставлення батьків до дитини. Обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування. [PERSON] народився [INFO], у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с.6) його батьками вказані: [PERSON] (відповідач) та [PERSON] За даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10) встановлено, що [PERSON] померла [INFO] про що 28.04.2014 року Бурівською сільською радою, Городнянського району, Чернігівської області зробено актовий запис № 7. Як встановлено з пояснень сторін, [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини задовго до смерті останньої, з того часу припинилась і батьківська опіка відповідача над дитиною, а від часу смерті матері відповідач жодного разу не відвідав сина за місцем проживання дитини. Доведено, що відповідач свідомо самоусунувся від виховання дитини. На час розгляду справи в суді наміру виправитись не виразив. У судовому засіданні не наведено доказів про обставини, які б перешкоджали спілкуванню батька із сином за місцем проживання останнього. Сам відповідач у судовому засіданні вказані обставини не спростував. Натомість досліджені письмові докази і показання свідка свідчать про свідоме небажання відповідача займатися вихованням дитини, нести обов'язок відповідальності за дитину, фізичний і моральний розвиток, соціальне буття.. З дослідженого у судовому засіданні акту про обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача (а.с.5) встановлено, що [PERSON] проживає один в будинку, який належить [PERSON] Будинок знаходиться в занедбаному стані, у кімнатах брудно, стан житла антисанітарний. Відповідач не працює, сільським господарством не займається. Згідно довідки-характеристики (а.с.7,11) [PERSON] постійного заробітку не має, періодично підробляє за наймом у господарстві жителів с. Бурівка, зловживає спиртними напоями, участі у вихованні сина не приймає. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за місцем перебування дитини [PERSON] (а.с.4) встановлено, що дитина постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок належить [PERSON], будинок перебуває в гарному стані, господарями ведеться підсобне господарство. Крім [PERSON] дитиною опікуються [PERSON] та [PERSON] (сестри). Хлопчик доглянутий, охайно вдягнений. Згідно довідок Бурівської загальноосвітньої школи 1-11 ступенів № 121,122 (а.с.8-9) [PERSON] є учнем 7-го класу вказаної школи, навчальним процесом цікавляться його сестри. За показаннями свідка [PERSON] з'ясовано, що відповідач не відвідує сина, не цікавиться його життям, не приймає участі у вихованні, свідомо нехтує своїми обов'язками щодо дитини. Бабуся та сестри дитини не чинять перешкод для спілкування дитини з батьком, однак відповідач не виявляє такого бажання. Свідок вказала, що обраний відповідачем спосіб життя сам по собі свідчить про його нехтування обов'язками відповідальності перед дитиною. Згідно ч.4 ст. 19 Сімейного кодексу України під час розгляду справи судом щодо спорів про позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Представник органу опіки та піклування Городнянської районної державної адміністрації, підтримала у судовому засіданні висновок такого органу (а.с. 29), вказавши, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дітей. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про прокуратуру» у справі взяв участь представник прокуратури. Сприяючи виконанню вимог закону про постановлення обґрунтованого рішення у справі, представник прокуратури вказав, що обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду з позовом, знайшли підтвердження в ході судового розгляду і що сам відповідач не довів наміру відновити стосунки з дитиною. З огляду на досліджені докази в їх сукупності під час судового розгляду доведено, що відповідач в порушення вимог ст.ст.150,155,180 Сімейного кодексу України ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина, таких як: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною освіти, що відповідно до вимог ст.164 СК України є підставою позбавлення його батьківських прав та відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Крім того, у відповідності до ч.2 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд з урахуванням стану здоров'я відповідача, виходячи з його працездатного віку, вважає можливим визначити аліменти у частці від доходу відповідача розміром 1/4 частини такого доходу, що відповідає інтересам дитини. . Аліменти за волевиявленням позивача слід перераховувати на особистий рахунок дитини відкритий у відділенні Державного Ощадного банку України. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за кожною з розглянутих і задоволених вимог.

Outcome: approved