Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області\~з позовом до [PERSON], яким просить суд ухвалити рішення, та стягнути із відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості у розмірі 117000,00 грн. за кредитним договором №б/н від 18.04.2011 року, яка складається з наступного: 2999,40 грн. заборгованість за кредитом; 114000,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18.04.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» і «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Станом на 28.02.2018 року відповідач має заборгованість 117000,00 грн., яка складається з наступного: 2999,40 грн. заборгованість за кредитом; 114000,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, яку в добровільному порядку не погашає. 12 квітня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку визнано малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на інтернет-порталі «Судова влада». Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281\~ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити повністю, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2011 року між сторонами було укладено договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /арк. справи 13-14/. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. даних Умов та Правил Клієнт зобовязаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. п. 2.1.1.5.6 і 2.1.1.5.7 Умов та Правил у випадку невиконання зобовязань за Договором на вимогу Банку виконати зобовязання щодо повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту і Овердрафту), виплати винагороди Банку, а також власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.12 Договору сторонами погоджено, що зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобовязанням. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом , згідно п.п. 2.1.1.12.2.1 Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Згідно п. 2.1.1.12.6.1. при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Також, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6. Умов та правил встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.11 вказаних Умов та Правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Згідно із вимогами ст. ст. 526, 1049 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 18.04.2011 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], встановлено, що станом на 28.02.2018 року заборгованість відповідача перед банком становить 117000,00 грн. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 2 ст.\~615, ст.\~625 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини. Як вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості /арк. справи 9-11/. Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобовязань за договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за договором зобовязань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 117000,00 грн., яка складається з наступного: 2999,40 грн. заборгованість за кредитом; 114000,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує\~як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в сумі 1762,00 гривень. Згідно з ч.5\~ст.268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved