Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що 25.10.2015 р. помер чоловік заявника [PERSON] [PERSON] Так як, [PERSON] з чоловіком проживали на тимчасово окупованій території у м. Брянка Луганської області, де наразі діє незаконне територіальне утворення «ЛНР», їй довелося поховати його у м. Брянка де їй було видано лікарське свідоцтво про смерть з печаткою «ЛНР». Після смерті чоловіка заявник [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до м. Сєвєродонецьк і відповідно звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганської області задля отримання свідоцтва про смерть її чоловіка [PERSON] Відділом ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, мотивуючи тим, що лікарське свідоцтво про смерть її чоловіка, яке видано «Государственным учереждением «Брянковская центральная городская многопрофильная больница» Луганской народной республики» не є підставою для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку, відповідно до законодавства України. Заявник в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та підтримала вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорту серії ЕН № 474084, виданого 15.12.2005 р. Брянківським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 108663 (а.с. 17). Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 260 складеного за формою № 106/о та виданого 26.10.2015 року «Государственним учреждением «Брянковская центральная городская многопрофильная больница» Луганской народной республики [PERSON] помер 25.10.2015 року у себе вдома, за адресою: [ADDRESS], внаслідок хронічної недостатності кровообігу (а.с. 9). З копії договору-замовлення на організацію і поховання, додатку № 1 до договору замовлення від 25.10.2015 р. вбачається, що [PERSON] було поховано 26.10.2015 р. о 13 год. 00 хв. на кладовищі № 11 (а.с. 12). Згідно із копією листа заступника начальника реєстраційної служби - начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції від 11.11.2015 року № 3532/02.1.6.-05, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть з посиланням на те що лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] не є підставою для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку, відповідно до законодавства України (а.с. 10). Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], помер 25.10.2015 р. у м. Брянка, Луганської області у віці 68 років. При цьому факт його смерті неможливо зареєструвати органом державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки довідка про смерть чоловіка заявниці є документом, який недійсний на території України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заялені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved