Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Представник позивача - адвокат Краснова І.В. звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач по справі - син позивача, який не проживає у вказаній квартирі понад один рік, у зв`язку із чим просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 21.01.2011 року, Витягом про державну реєстрацію прав № 28743113 від 21.01.2011 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.08.1980 року відділом запису актів громадянського стану Снігурівського РВК Миколаївської області, запис № 187, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області 28.11.2019 року № 04-04/13148, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту про не проживання № 45 від 19.11.2019 року, [PERSON] , [INFO] , р.н., не проживає за адресою: [ADDRESS] з 01.12.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. У відповідності до положень глави 6 ЖК УРСР, особа набуває право користування жилим будинком, квартирою, що належить громадянинові, в силу сімейних відносин з ним або на підставі договору найму, укладеного нею або членом її сім`ї з власником будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач, який набув право користування жилим приміщення як член сім`ї власника житла, не проживає у вказаному жилому приміщенні без поважних понад один рік, він є таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved