Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 12405,01 грн. за кредитним договором № б/н від 29.11.2006 року та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтував тим, що свої зобовязання за договором від 29.11.2006 року позивач виконав, надавши відповідачу по справі кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до договору та станом на 30.11.2015 року має заборгованість за кредитним договором. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився. В надісланій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутність. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання двічі не зявився. Заперечень до суду не надав. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності особи за місцем проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг договір позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязання за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту ( утому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди банку. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що 29.11.2006 року відповідач [PERSON] отримав від ЗАТ КБ «ПриватБанк» ( правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк» ) кредит у розмірі у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві ( а.с. 9-15). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29.11.2006 року (а.с. 4-8), укладеного між позивачем та відповідачем, відповідач [PERSON] станом на 30.11.2015 року має заборгованість яка складається з наступного: 5590,20 грн. заборгованість за кредитом, 4975,73 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 772,17 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 566,91 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.11.2006 року на загальну суму 12405,01 грн. Крім того, з відповідача, в силу ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідно до Закону України «Про судовий збір» , а саме в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved