Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Представник позивача 16.07.2014 року звернувся з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати недійсним повністю патент України [NUMBER] на корисну модель «Фармацевтичний продукт, що містить налбуфін», зареєстрований на ім'я відповідача [PERSON], та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі щодо визнання недійсним патенту України [NUMBER], а також здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». Обґрунтовував позовні вимоги тим, що корисна модель «Фармацевтичний продукт, що містить налбуфін», яка захищена патентом України [NUMBER], не відповідає умовам патентоспроможності, а саме вказував на відсутність у корисної моделі такої ознаки як «новизна» (п. а ч.1 ст.33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»); а також видачу патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб (п. г ч.1 ст.33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»). Так, посилався на положення ст.7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та ст.460 ЦК України, якими визначено, що корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною. Тобто, корисна модель вважається придатною для набуття права інтелектуальної власності, яке засвідчується патентом, якщо вона є новою і придатною для промислового використання. Зокрема, корисна модель визнається новою, якщо не є частиною рівня техніки. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету (ч.3, 4 ст. 7 Закону про охорону прав). Отже, представник позивача заявляв, що існують підстави для визнання патенту повністю недійсним, оскільки на дату подання заявки корисна модель не відповідала критерію патентоздатності - новизні. Крім того, вказував, що патент був виданий внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб, оскільки ТОВ «Здраво» тривалий час є імпортером в Україну належним чином зареєстрованих лікарських засобів «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг», а оскаржуваний патент порушує право ТОВ «Здраво» на введення в цивільний обіг зазначених лікарських засобів, оскільки їх склад співпадає зі складом продукту, захищеного патентом. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник Державної служби інтелектуальної власності України за відсутності належних доказів просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що з їх боку порушень при видачі спірного патенту не було, а єдиним належним доказом по справі про визнання недійсним патенту України на корисну модель з підстав невідповідності її умовам патентоздатності має бути висновок судової експертизи, оскільки відповідно до п. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважаючи позовну заяву ТОВ «Здраво» безпідставною та необґрунтованою, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] на законних підставах отримав патент [NUMBER] від 11.11.2013 року на корисну модель - «фармацевтичний продукт, що містить налбуфін». Зазначав, що на момент подання заяви про видачу патенту на території України не було зареєстровано жодного патенту на корисну модель, предметом охорони якого є ідентичний фармацевтичний продукт, на який відповідачеві [PERSON] був виданий патент. Окрім того, на момент подання заяви про видачу патенту та на момент отримання патенту відповідачеві [PERSON] не було відомо про те, що заявою про видачу патенту порушуються права інших осіб. Посилався, що після отримання патенту у 2014 році відповідачу [PERSON] стало відомо, що ТОВ «Здраво» здійснює на території України імпортування, пропонування для продажу та продаж лікарських засобів - «Налбуфін ін'єкції 10 мл», розчин для ін'єкцій, 10мг/мл по 1 мл в ампулах №10, серій 22181215, 22181310 та «Налбуфін ін'єкції 20 мл», розчин для ін'єкцій, 20мг/мл по 1 мл в ампулах №50, серії 22191302, виробник - Русан Фарма Лтд, Індія. Як було з'ясовано, відповідно до Інструкції для медичного застосування вказаних лікарських засобів ці лікарські засоби виготовлені із застосуванням запатентованої відповідачем [PERSON] корисної моделі, а згідно із ст. 464 ЦК України та ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» патент надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу. З метою проведення повного та всебічного дослідження обставин законності використання ТОВ «Здраво» корисної моделі, що є предметом захисту за патентом, адвокати АО «АВЕР ЛЄКС» в інтересах відповідача [PERSON] звернулись до відповідних державних органів. Однак на даний час, вказував, жодних обмежень застосованих до позивача за ініціативи відповідача [PERSON] щодо використання та розпорядження позивачем лікарськими засобами «Налбуфін ін'єкції 10 мл» та «Налбуфін ін'єкції 20 мл» немає. Відтак, вважав ствердження позивача про те, що оскаржуваний патент порушує права позивача, в тому числі на введення в цивільний обіг вказаних вище лікарських засобів, безпідставним та необґрунтованим. Висновок судової експертизи щодо умов патентоздатності також вважав помилковим, стверджуючи, що при проведенні порівняльного аналіз експертом не було взято до уваги всі суттєві ознаки корисної моделі, які не були відомі з технічного рішення за порівнюваним патентом на винахід та які свідчать про відповідність корисної моделі критерію «новизна» станом на 13.08.2013 року; матеріали справи не підтверджують висновки експерта про те, що інформація щодо лікарського засобу «Налбуфін» входила до рівня техніки та була відома у зв'язку із обігом лікарського засобу «Налбуфін», виробництва Федерального державного унітарного підприємства «Московський ендокринний завод». Таким чином, вважав, що оскаржуваний патент був отриманий відповідачем [PERSON] та виданий Державною службою інтелектуальної власності з дотриманням вимог законодавства України, без порушення прав інших осіб, в тому числі і прав позивача. Третя особа [PERSON] підтримав позицію відповідача [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши експерта, дослідивши і проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані за справою докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» корисна модель - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону, об'єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути: продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу. Судом встановлено, що 13.08.2013 року відповідачем [PERSON] через патентного повіреного [PERSON] було подано заявку №u 2013 10084 на отримання патенту на корисну модель «ФАРМАЦЕВТИЧНИЙ ПРОДУКТ, ЩО МІСТИТЬ НАЛБУФІН». Інформацію про деклараційний патент було внесено до Державного реєстру патентів України на корисні моделі та публікацію відомостей про видачу патенту України [NUMBER] у офіційному бюлетені «Промислова власність» було здійснено 11.11.2013 року, з якого є чинними права на корисну модель «ФАРМАЦЕВТИЧНИЙ ПРОДУКТ, ЩО МІСТИТЬ НАЛБУФІН». Відповідно до п. 7 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» після подання заявки та за наявності документа про сплату збору за її подання проводиться формальна експертиза, під час якої: а) визначається, чи належить об'єкт, що заявляється, до об'єктів, зазначених у частині другій статті 6 Закону, і чи немає його серед об'єктів, зазначених у частині третій статті 6 Закону; б) заявка перевіряється на відповідність вимогам статті 12 Закону. Згідно зі ст. 12 Закону заявка повинна відповідати вимогам єдності та містити комплект необхідних матеріалів, вимоги до яких встановлені п. 3 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України 15.03.2002 року №197, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.04.2002 року за №3642/6652. Відповідно до п. 11 ст. 16 Закону, якщо заявка на видачу деклараційного патенту на корисну модель відповідає вимогам статті 12 Закону, за наявності документа про сплату відповідного збору за подання заявки, заявнику надсилається рішення про видачу деклараційного патенту на корисну модель. Відповідно до ст. 25 Закону деклараційний патент на корисну модель видається під відповідальність його власника за відповідність корисної моделі умовам патентоздатності. Таким чином, патент України [NUMBER] на корисну модель «ФАРМАЦЕВТИЧНИЙ ПРОДУКТ, ЩО МІСТИТЬ НАЛБУФІН» було видано відповідно до порядку, встановленого законодавством про охорону прав на винаходи і корисні моделі. Тому судом приймаються до уваги доводи представника відповідача Держслужби стосовно відсутності порушення останнім процедури видачі спірного патенту України. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності. Корисна модель визнається новою, якщо він не є частиною рівня техніки. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету (ч.3, 4 ст. 7 Закону про охорону прав). Згідно з п. 5 ст. 6 Закону обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою корисної моделі. Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису корисної моделі та відповідних креслень. Так, ТОВ «Здраво» заявляє, що існують підстави для визнання патенту повністю недійсним, оскільки на дату подання заявки корисна модель не відповідала умовами патентоздатності, а саме: не була новою. Встановлено, що ТОВ «Здраво» має видану в установленому порядку ліцензію на оптову торгівлю [NUMBER], інформація про яку наявна у Реєстрі місць провадження діяльності з оптової та роздрібної торгівлі, лікарськими засобами «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг», які постачаються в Україну відповідно до Контракту №01-02/10-EUC, укладеного 20.02.2010 року між компанією Eurocom Financial Ltd., юридичною особою за законодавством Великобританії (продавець), та ТОВ «Здраво», юридичною особою за законодавством України (покупець). Згідно зі ст.9 Закону України «Про лікарські засоби» лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом. На зареєстрований лікарський засіб заявнику видається посвідчення, в якому зазначається строк дії, протягом якого лікарський засіб дозволяється до застосування в Україні. Після закінчення терміну, протягом якого зареєстрований лікарський засіб було дозволено до застосування в Україні, лікарський засіб може застосовуватись за умови його перереєстрації. Лікарський засіб «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» зареєстровано в Україні у 2009 році відповідно до рішення про державну реєстрацію лікарського засобу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 25.02.2009 року №120, на який видано Реєстраційне посвідчення №UA/9424/01/01 зі строком дії від 19.03.2009 року по 25.02.2014 року. Лікарський засіб «Налбуфін Ін'єкції 20 мг» зареєстровано в Україні у 2009 році відповідно до рішення про державну реєстрацію лікарського засобу, затвердженого наказом МОЗ від 2.02.2009 року №120, на який видано Реєстраційне посвідчення №UA/9424/01/02 зі строком дії від 19.03.2009 року по 25.02.2014 року. Заявником та виробником лікарських засобів «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг» є Русан Фарма Лтд (Rusan Pharma Ltd) з місцезнаходженням за адресою: 58-Д, Говт. ІндастріалІстейт, Чаркоп, Кандівалі (Вест), Мумбай - 400067, Індія (58-D, Govt. IndustrialEstate, Charkop, Kandivali (West) Mumbai - 400067, India). Наказом МОЗ від 19.05.2014 року №340 затверджене рішення про державну перереєстрацію лікарського засобу «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та видано Реєстраційне посвідчення №UA/9424/01/01 зі строком дії від 20.05.2014 року по 19.05.2019 року. Наказом МОЗ від 19.05.2014 року №340 затверджене рішення про державну перереєстрацію лікарського засобу «Налбуфін Ін'єкції 20 мг» та видано Реєстраційне посвідчення №UA/9424/01/02 зі строком дії від 20.05.2014 року по 19.05.2019 року. Таким чином, лікарські засоби «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг» є належним чином зареєстрованими в Україні та, відповідно, допущені для цивільного обігу з 2009 року, а ТОВ «Здраво» у порядку на підставах, визначених чинним законодавством України, здійснює діяльність з імпорту та оптового продажу в Україні лікарських засобів «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг», які мають попит у пацієнтів України. Інформація про лікарські засоби «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг» також наявна у Державному реєстрі лікарських засобів України, який веде МОЗ. Державний реєстр лікарських засобів України - нормативний документ, який містить відомості про лікарські засоби, дозволені для виробництва і застосування в медичній практиці (ст.2 Закону про лікарські засоби). Реєстр ведеться в електронному вигляді (п.5. Положення про Державний реєстр лікарських засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року №411). До Державного реєстру лікарських засобів України вносяться такі відомості про лікарський засіб: назва лікарського засобу (торговельна назва, міжнародна непатентована назва); виробник (назва, місцезнаходження юридичної особи та її виробничих потужностей); синоніми, хімічна назва, повний склад лікарського засобу; фармакологічна дія, фармакотерапевтична група лікарського засобу; показання, протипоказання, запобіжні заходи, взаємодія з іншими лікарськими засобами; способи застосування, доза діючої речовини в кожній одиниці та кількість одиниць в упаковці; побічна дія, форма випуску, умови зберігання, термін придатності, умови відпуску; інструкція для медичного застосування лікарського засобу; фармакопейна стаття або методи контролю якості лікарського засобу (ч.7 ст.9 Закону про лікарські засоби). Відповідно до ст.12 Закону про лікарські засоби до кожного лікарського засобу, що реалізується, додається інструкція про застосування лікарського засобу. Тому, оскільки інформація, яка міститься в інструкціях для медичного застосування лікарських засобів є публічною і загальнодоступною, то вона є частиною рівня техніки, який має братися до уваги при визначенні новизни Корисної моделі. При цьому крім двох лікарських засобів «Налбуфін», в Україні зареєстровано багато інших препаратів, діючою речовиною також яких є налбуфін (налбуфінугідрохлорид) - міжнародне непатентоване найменування (МНН) Nalbuphine, зокрема «Налбуфін-Фармекс», виробник ТОВ «Фармекс-Груп», Україна; «Налбуфін-ЗН», виробник ТОВ «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу»; «Налбуфіну гідрохлорид», виробник Маллінкродт Інк, США; «Налбуфін Серб», виробник Серб С.А., Франція. Окрім того, інформація про зареєстровані в Україні лікарські засоби та інструкції для медичного застосування до них наявна у відкритому доступі на веб-сайті [INFO], де розташована інформаційно-пошукова система Державного реєстру лікарських засобів України, який сформовано державним підприємством Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України. За вказаних обставин відповідно до ст. 143 ЦПК України, врахувавши думки та пропозиції сторін, а також докази, надані сторонами спору, суд ухвалою від 24.10.2014 року призначив судову експертизу об'єкта права інтелектуальної власності, який є предметом позову, а саме: патенту України [NUMBER] на корисну модель «Фармацевтичний продукт, що містить налбуфін», судовому експерту Петренко С.А., який є атестованим за видом експертної спеціальності «13.3 Дослідження пов'язані з винаходами і корисними моделями»; має 12 років стажу в якості судового експерта; має вищу освіту у сфері хімії та науковий ступінь кандидата юридичних наук, неодноразово залучався до проведення судових експертиз у справах, пов'язаних з об'єктами права інтелектуальної власності у сфері хімії та фармацевтики. За результатами зазначеної експертизи від 18.11.2014 року було зроблено висновок №1007, відповідно до якого відомості, які містяться в матеріалах справи та які були загальнодоступними у світі до дати подання заявки № u2013 10084 на видачу патенту на корисну модель, а саме до 13.08.2013 року, спростовують новизну корисної моделі «Фармацевтичний продукт, що містить налбуфін» за деклараційним патентом України [NUMBER]. У судовому засіданні судовий експерт Петренко С.А. підтримав і надав роз'яснення викладеному висновку та повні і ґрунтовні відповіді на поставлені питання. Зокрема, зазначив, що досліджені матеріали справи дають підстави для висновку про те, що оскаржувана корисна модель за патентом України [NUMBER] по суті є копією винаходу відповідно до патенту Російській Федерації №2 483 731, власником якого є державне унітарне підприємство «Московський ендокринний завод». Інформація про патент на винахід стала загальнодоступною у світі (була офіційно опублікована) до дати подання заявки на корисну модель. Зокрема, текст опису до патенту на корисну модель майже повністю є перекладом опису до патенту на винахід з російської на українську мову. Додаткові ознаки, які відрізняють формулу корисної моделі від формули винаходу (поміщення розчину для ін'єкцій у ампули/скляні флакони), не є новими, оскільки також випливають з опису патенту на винахід, не впливають на досягнення заявленого технічного результату та є очевидними для середнього спеціаліста у галузі хімії або фармацевтики. Також відзначив, що новизну корисної моделі спростовує існування зареєстрованого у Російській Федерації лікарського засобу «Налбуфін», номер реєстраційного посвідчення ЛСР-000074 від 23.05.2007 року, виробник Федеральне державне унітарне підприємство «Московський ендокринний завод». Кількісний та якісний склад цього лікарського засобу є таким самим, як і склад фармацевтичного продукту, який запатентований відповідачем [PERSON] в якості корисної моделі. Для вирішення питання щодо новизни корисної моделі експертом проведено порівняльний аналіз, наведений в таблицях висновку, з якого випливає, що інформація, наведена у пунктах формули корисної моделі, не містить жодної істотної відмінності або нової ознаки, яка б впливала на технічний результат та вказувала на новизну моделі у порівнянні з інформацією, яка міститься у матеріалах справи. Щодо заперечень представника відповідача [PERSON] та третьої особи проти висновку експерта, то вони є необґрунтованими та оціночними та не спростовують висновок судової експертизи, так як не визначають, які саме положення висновку експерта є необґрунтованими, які обставини, викладені в ньому, суперечать іншим матеріалам справи або викликають сумніви щодо їх правильності. Суд вважає вищезазначений висновок експерта обґрунтованим та таким, що повністю узгоджується з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а тому приймається судом в якості належного та допустимого доказу. На думку суду, висновок судової експертизи є ясним, повним та об'єктивним, а, відтак, не викликає необхідності у його перевірки. Так само у матеріалах справи відсутні докази того, що оскаржувана корисна модель відповідає умовам патентоздатності, які визначені законодавством, зокрема, є новою. Доводи представника відповідача [PERSON] суд не може прийняти до уваги, оскільки протягом розгляду справи представники відповідачів та третьої особи не долучили до матеріалів справи жодного доказу, який би вплинув на результати експертизи у справі або спростовував її висновки. Крім того, судове експертне досліджено було проведено на підставі сукупності всіх матеріалів справи, а не окремих доказів. Отже, судом встановлено, що захищена патентом корисна модель не є новою, адже всі ознаки її формули були відомі до дати подання заявки на її реєстрацію. Відповідно до ст. 464 ЦК України, ст.28 Закону про охорону прав патент надає його власнику виключне право використовувати корисну модель за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів. Таким чином, на даний час [PERSON] як власник патенту має виключне право на використання корисної моделі в Україні, тобто продукт, який є ідентичним лікарським засобам «Налбуфін Ін'єкції 10 мг» та «Налбуфін Ін'єкції 20 мг», що порушує право ТОВ «Здраво» на вільне здійснення підприємницької діяльності. Як стало відомо, [PERSON] ініціював кримінальне провадження (номер у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12014100070004449) у зв'язку з начебто порушенням ТОВ «Здраво» його прав на патент. В рамках досудового розслідування якого 28.07.2014 року в офісі ТОВ «Здраво» було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва, в ході якого вилучили у ТОВ «Здраво» велику кількість документів та інших носіїв інформації (зокрема, ноутбуків, жорстких дисків, флеш-накопичувачів тощо), внаслідок вилучення яких ТОВ «Здраво» фактично позбавлено можливості здійснювати нормальну господарську діяльність. Тому враховуючи викладене вище, суд вважає встановленим, що подання відповідачем [PERSON] заявки та одержання патенту України [NUMBER], а також використання ним прав, які випливають із вказаного патенту, є достатньою підставою для того, щоб у позивача виникло передбачене ст.ст. 3,4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом охоронюваного законом інтересу, тлумачення якого дано у рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, яке є обов'язковим до виконання на всій території України. Крім того, відповідно до ч. 3, 4 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» патент або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про видачу патенту, про що Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх повного задоволення. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України, зважаючи на те, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» патент видається під відповідальність його власника за відповідність корисної моделі умовам патентоздатності, порушень встановленої процедури видачі патенту з боку Державної служби інтелектуальної власності в ході судового розгляду не встановлено, а даний спір виник виключно у зв'язку з діями відповідача [PERSON] - власника спірного патенту, суд покладає на нього понесені у справі позивачем витрати по оплаті судового збору. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат в розмірі 57684,48 грн., пов'язаних із отриманням правової допомоги, то слід зазначити, що відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати на правову допомогу відшкодовуються, якщо вони пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. Однак в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про понесення позивачем витрат, повязаних із отриманням за правилами ст. 56 ЦПК України правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, оскільки представництво позивача здійснювалось представником за довіреністю, а гл.17 Розділу 3 ЦК України, яка регулює порядок представництва в цивільному процесу, не передбачено права особи, яка є представником, на отримання винагороди від довірителя. Так, згідно з ч.2 ст.56 ЦПК України особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. При цьому така особа наділена обмеженим обсягом процесуальних прав та повноважень, ніж представник, та не приймає участь у судовому процесі на відміну від представника, оскільки не діє від імені сторони, тому не користується правами і не несе обов'язків представника. Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 ЦПК України витрати, понесені позивачем, не є витратами на правову допомогу, оскільки у разі, коли особи користуються послугами фахівців без залучення їх до цивільного процесу за ухвалою суду, то останні не набувають процесуального статусу особи, яка надає правову допомогу. За таких обставин суд не знаходить підстав для стягнення на користь позивача 57684,48 грн. як за надання правової допомоги.

Outcome: approved