Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Представник позивача в інтересах та від імені АТ КБ «ПриватБанк» 26.11.2019 року звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із зазначеним позовом. В позовній заяві зазначено, що 25.03.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 10661,36 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення - 31.03.2016 р. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит. У порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 11.11.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 44991,87 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 10661,36 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 10970,53 грн., заборгованості за пенею - 23359,98 грн. у зв`язку із чим, позивач, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 44991,87 грн. за кредитним договором б/н від 25.03.2014 року, а також судові витрати, сплачені при пред`явленні позову у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 24.12.2019 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження по справі з матеріалами позовної заяви та додатками до неї було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. Вказані матеріали відповідачем були отримані, 22.01.2020 року. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов`язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За матеріалами справи, 25.03.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 10661,36 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення - 31.03.2016 р. Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі доказами. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25.03.2014 року, посилався на умови Генеральної угоди, що суд приймає як доказ, оскільки вказаний договір в якому передбачено розмір відсоткової ставки, розміри та умови нарахування пені був підписаний відповідачем [PERSON] . Враховуючи ту обставину, що відповідач порушив умови договору, та вищезазначені вимоги цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що станом на 11.11.2019 року за вказаним кредитним договором дійсно утворилась заборгованість в розмірі 44991,87 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 10661,36 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 10970,53 грн., заборгованості за пенею - 23359,98 грн. Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню на зазначених представником позивача підставах. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved