Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Представник позивача 24.02.2017року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , залишилось спадкове майно, а саме: право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 3,24 га на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області. Стверджував, що дане спадкове майно фактично прийняв брат померлого [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого спадщину прийняла його дружина позивач [PERSON] . Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначену земельну ділянку (оригіналу сертифікату) та неможливість отримання їх дублікатів, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв`язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просив суд визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,24 га на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування. Ухвалою судді від 26.02.2018року відкрито провадження у даній справі. В ході розгляду справи, у справу вступили треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , подавши позов до Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому просять суд визнати за ними по ј частині за кожним права власності на спірну земельну ділянку площею 3,24 га на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що спірну земельну ділянку (середню земельну частку) площею 3,24 га на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв за заповітом [PERSON] , який помер [INFO] , а після смерті останнього спадщину прийняла його дружина позивач [PERSON] , а також діти померлого (треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), отже до них перейшло в порядку спадкування право на спірну земельну ділянку по ј частці за кожним. 20.04.2019року представник позивача подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд визнати за позивачем [PERSON] право власності на ј частину земельну ділянку площею 3,24 га на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте у позовній заяві такий просив справу розглядати у його відсутності за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте їх представник у позовній заяві просив справу розглядати у їх відсутності за наявними у справі матеріалами. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи Відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позови позивача та третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 3,24 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, передану для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 18.03.1997року. Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів брату - [PERSON] , який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті брата, оскільки постійно проживав разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини. Крім того, [PERSON] подав у встановлений законом строк і порядок до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, чи претендували б на таку, немає. Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON] належна йому на праві власності спірна земельна ділянка (середня земельна частка) перейшла в порядку спадкування за заповітом до [PERSON] . Судом також встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи №12/2015, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, відомо, що за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є дружина померлого [PERSON] (позивачка у справі) та діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявили про відмову від спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, немає. 23.01.2015року державним нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори спадкоємцям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: нежитлову будівлю в [ADDRESS] , по ј частці за кожним. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну частку (оригіналу вищевказаного сертифікату) позивач [PERSON] та треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулися до суду із зазначеними позовами. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавців [PERSON] та [PERSON] ; копією Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 18.03.1997року; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради №633 від 10.06.2016року, №634 від 10.06.2016року; копією свідоцтва про народження [PERSON] ; копією заповіту [PERSON] від 22.02.2005року; копією листа Шегинівської сільської ради №02.12-149 від 16.06.2016року; копією спадкової справи №12/2015, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] ; копією спадкової справи №179/05, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців [PERSON] та [PERSON] та іншими матеріалами справи. Положення ст.ст.81,131\~Земельного кодексу\~України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.\~16\~цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явлених позовів не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позовів в повному обсязі. Враховуючи думку позивача та третіх осіб та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені останніми судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved