Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Трудівської сільської ради та просив суд: - встановити факт проживання [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в селі Трудове Кілійського району, Одеської області, - однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], - не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме - з 2010 року до часу відкриття спадщини - 07.07.2017 р; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,72 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування після [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в селі Трудове Кілійського району Одеської області; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,72 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування після [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в селі Трудове Кілійського району Одеської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує, що [INFO] померла [PERSON], яка постійно на день смерті проживала в [ADDRESS]. На день смерті спадкодавця за зазначеною адресою проживали та були зареєстровані позивачі, [PERSON] та [PERSON], які вели спільне господарство. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, земельна ділянка площею 3,72 га. розташована на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яку передано для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст.1264 ЦК України є спадкоємцями за законом четвертої черги, після смерті [PERSON], померлої [INFO], оскільки на час відкриття спадщини проживали спільно із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON], [PERSON], як спадкоємцями законом (четвертої черги) та [PERSON], яка померла [INFO], необхідно позивачу для оформлення спадщини. Спадщину яка залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] позивач, [PERSON], прийняв відповідно до ст.1269 ЦК України, тобто на підставі заяви, поданої до нотаріальної контори. Так приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. було заведено спадкову справу за №168/2017. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М., позивачу було надано роз'яснення, у якому приватний нотаріус роз'яснила, щодо оформлення вищезазначеної спадщини, яка залишилася після померлої [INFO] [PERSON], відносно того, йому як спадкоємцю необхідно надати документи, які підтверджують факт проживання однією сім'єю із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] - не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто те, що він є спадкоємцем четвертої черги та рекомендувала звернутись до суду. Інших спадкоємців, в тому числі за заповітом та осіб які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Представник позивачів в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, Трудівської сільської ради Кілійського району, в судове засідання не з'явився, надав заяву згідно якої з будь - яким рішенням суду у цій справі згоден, рішення суду оскаржувати не буде, просив суд розглянути справу за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачів, та зазначила, що вони протягом 10 років доглядали за спадкодавцем, останні 5 років [PERSON] була лежачою, після смерті займалися її похованням. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачів, які є спадкодавцю двоюрідними родичами, оскільки та не мала своїх дітей. Позивачі доглядали за [PERSON] декілька років, та після її смерті організовували поховання. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER], виданого та зареєстрованого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 354, [PERSON], померла [INFO]. Згідно акту депутата Трудівської сільської ради Мамалигі Наталії Сидорівни вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] дійсно проживала разом із [PERSON],1985 року народження та [PERSON], 1961 року народження за адресою: [ADDRESS] - не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2010 року до часу відкриття спадщини, [INFO]. [PERSON] та [PERSON] за час проживання з 2010 року по 2017 рік разом за адресою: [ADDRESS], доглядали [PERSON] до смерті, яка постійно знаходилася за цей період поряд з ними. Після смерті [PERSON] проводили її поховання за свій рахунок, оскільки вона була одинока, та ні яких родичів в неї не було. При житті [PERSON] склала на ім'я [PERSON] завовіт, який потім скасувала. Таким чином [PERSON] і [PERSON] після смерті [PERSON], померлої [INFO] є єдиними спадкоємцями, які можуть претендувати на спадкове майно, залищене після смерті спадкодавця. Згідно довідки Трудівської сільської ради № 151 від 30.03.2018 року [PERSON], на день смерті проживала з [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS]. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 04.02.2005 року № 79, вбачається, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 3,72 гектарів, розташовану на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5105941362018 від 23.02.2018 року земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на Одеська область, Кілійський район, Трудівська сільська рада, площею 3,7163 надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. Як вбачається з інформаційного листа від 15.05.2018 р. № 200/01-16, приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] роз'яснила, що оскільки не надано доказів, що позивачі є спадкоємцями четвертої черги як особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, відповідно до ст..1264 ЦК України, заявникам необхідно звернутися до суду. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 52874168 від 07.08.2018 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., заповідачем є [PERSON], номер у спадковому реєстрі 54535201, дата посвідчення 23.05.2013 р., місце посвідчення Трудівська сільська рада Кілійського району Одеської області, який скасовано [PERSON] заявою від 30.11.2015 року, місце посвідчення Трудівська сільська рада Кілійського району Одеської області, номер у спадковому реєстрі 58478196. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 52874153 від 07.08.2018 р. сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Богачовою Н.М., вбачається, що після смерті [PERSON], 23.10.2017 р. приватним нотаріусом Богачовою Н.М. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 61423585 та номером у нотаріуса 168/2017. При вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що заявники проживали спільно зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2010 року до часу відкриття спадщини - [INFO],суд вважає заявлену вимогою такою, що підлягає до задоволення. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON], [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку у нотаріуса. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 1264 ЦК України, ст. 3 СК України та

Outcome: approved