Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Представник позивача 24.07.2020 року звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування збитків в порядку регресу, мотивуючи тим, що 29.03.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1500151. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 05.08.2017 року близько 15 год. 30 хв., в м. Полтаві по вул. Зінківській 56, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач), та автомобіля «Daewoo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Daewоо», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Полтави від 21.09.2017 року. Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної?життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Daewoo» звернувся до Страховика - ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АК/1500151. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/030/100/17/0025 від 17.10.2017 року ПрАТ «УПСК» виплатила страхове відшкодування в розмірі: 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №223 від 19.10.2017 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Полтави від 14.09.2017 року, Відповідач керував автомобілем «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АК/1500151. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 19 жовтня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №223 від 19.10.2017 року. З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 16.03.2020 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги (надалі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/1500151 від 29.03.2017 року. Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правовиком (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу. Таким чином, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/1500151. З метою дотримання положень ст.175 ЦПК України, Позивач зазначає, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, становить 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., що являє собою судовий збір сплачений за подання даної позовної заяви, а також витрати у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.00 коп., на оплату послуг адвоката відповідно до Договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 року. Інші додаткові витрати, які очікує понести Позивач, будуть залежати від кількості судових засідань, а також від обсягу вчинення інших процесуальних дій в яких прийматиме участь Представник Позивача, які пов`язані з розглядом судової справи. Крім того, Позивач надає своє підтвердження відносно того, що ним не було подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Прохав стягнути з Відповідача на користь Позивача - ФОП [PERSON] (р/р U [NUMBER] в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 12 000 (дванадцять тисяч) грн, 00 коп.; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., та витрати на правову допомогу в розмірі 4000грн. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Представники позивача - [PERSON] , надавши суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав та не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач не з`явився в судове засідання та не надав відзив на позов з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за вказаною в постанові Київського райсуду м. Полтави, про що маються докази у справі у вигляді повернутих на адресу суду повісток з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою»(а.с.58-60, 68-70, 76-78, 83-85). Також щодо відповідача було опубліковано оголошення про виклик, що є підтвердженням його належного повідомлення. Від відповідача не надійшло відзиву на позов та будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 223, 274-279, 280-284 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які послалася в позові позивач і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 5 - 36. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правовиком (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу. Таким чином, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/1500151. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню частково пропорційно до задоволених вимогіз відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved