Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» 19 серпня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 04 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №004-15041-041107, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник належним чином свої обовязки не виконує, порушила умови по зобовязанням щодо здійснення платежів за користування кредитом, у звязку з чим станом на 16 липня 2015 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 5470 гривень 67 копійок, що складається з: тіло кредиту - 2069 гривень 16 копійок; прострочене тіло кредиту - 357 гривень 66 копійок; заборгованість за відсотками - 3043 гривні 85 копійок, заборгованість за комісіями - 00 гривень 00 копійок, в звязку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, який діє на підставі довіреності (а.с.23), не зявився, однак в позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.2). Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявилася, причину своєї неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.28,29). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, неявку відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженка селища Любашівка Любашівського району Одеської області, зареєстрована в [INFO](а.с.6). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 04 листопада 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №004-15041-041107, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак позичальник перестала вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.88 ЦПК України, оскільки з її сторони не виконані умови договору.

Outcome: approved