Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 10.09.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htth://privatbank.ua/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 30.04.2019 року має заборгованість - 45459,18 грн., яка складається з наступного: 895,01 грн. - заборгованість за кредитом, 38525,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3398,00 грн. - нараховано пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2140,91 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б\\н від 10.09.2007 року в сумі 45459,18 грн. та 1921, 00 грн. судового збору на користь АТ КБ «ПриватБанк», оскільки в добровільному порядку відповідачка борг не погашає. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та день розгляду справи. В позові та клопотанні він просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв чи клопотань від неї не надходило. Відзиву на позов відповідачка не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 10.09.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, згідно умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с.7) З довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки та витягу з умов та правил надання банківських послуг вбачається, що за допомогою отриманої кредитної картки [PERSON] набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Вона зобов`язалася повертати АТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені нею грошові кошти протягом 55 днів з дня здійснення кожної трансакції та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов`язань [PERSON] зобов`язалася сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В розрахунку заборгованості за кредитним договором без номеру від 10.09.2007 року встановлено, що [PERSON] станом на 30.04.2019 року має заборгованість - 45459,18 грн., яка складається з наступного: 895,01 грн. - заборгованість за кредитом, 38525,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3398,00 грн. - нараховано пеню та комісію, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2140,91 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.4-6). У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Цивільно-правова відповідальність-це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених відсотків та комісії. А пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено нарахування пені у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Як роз`яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с. 4-6), вбачається, що у зв`язку з невиконанням кредитного договору у відповідачки виникла пеня в розмірі 3398,00 гривень. Однак за це ж порушення до [PERSON] вже застосований штраф. Ця обставина свідчить про те, що підстави для включення пені в розмір боргу за кредитним договором відсутні. Таким чином, загальний розмір боргу за кредитним договором за виключенням пені склав 42061 гривень 18 копійок (895,01+38525,26+500+2140,91), які підлягають стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк», оскільки відповідачка ухиляється від добровільного погашення боргу. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 42061 гривня 18 копійок. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1921,00гривень. Це підтверджується платіжним дорученням від 27.05.2019 року. (а.с.21) Пред`явлений ним позов задоволений на 92,5% (42061,18:45459,18 х 100). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1776,92 гривні (1921 : 100% х 95,2%). На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 546, 549, 551, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial