Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача [PERSON]\~ звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] аліменти на\~ утримання\~ [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб між якими розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії I-ГЮ № 014224 від 16 лютого 1998 року. Від вищевказаного шлюбу позивач [PERSON] має двох дітей [PERSON] та [PERSON] За рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 1997 року позивач сплачував аліменти на утримання відповідачів до досягнення ними повноліття. Вказує, що відповідач є інвалідом III групи довічно, щомісячно отримує мізерну пенсію, якої ледве вистачає\~ на прожиття, не кажучи\~ про ліки, необхідні людині похилого віку. Іншого джерела доходу позивач не має, тому потребує матеріальної допомоги. Просить позов задовольнити, стягнути з\~ кожного з відповідачів на користь [PERSON] аліменти на його утримання довічно в твердій грошовій сумі в розмірі 772 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивач [PERSON]\~ позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві просив їх задовольнити. Суду пояснив, що перебуває у скрутному матеріальному стані, діти йому не допомагають. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, вказав, що позивач утримував своїх дітей, сплачуючи аліменти на їх утримання, відповідачі не довели, що [PERSON] ухилявся від виконання батьківських обов»язків. Відповідач [PERSON]\~ у судове засідання не зявилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Відповідач [PERSON]\~ у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що батько не виконував своїх батьківських обов»язків, не сплачував за навчання дітей у ВНЗ, хоча і не заперечувала, що відповідачем сплачувались аліменти на їх у тримання. Вказує, що [PERSON] є підприємцем, проте доходів від підприємницької діяльності не отримує, [PERSON] не працює, доходів не має. Заслухавши пояснення позивача та представників позивача і відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення частково. Як вбачається із матеріалів справи із оглянутих судом копій свідоцтв про народження відповідачів [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] їх батьком є [PERSON]. Рішенням Рівненського міського суду від 04 грудня 1997 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини заробітної плати, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 04.12.1997 до повноліття дітей. Довідкою № 4 від 04.01.2017 року міської дитячої лікарні Рівненської міської ради стверджується сплата [PERSON] аліментів на утримання дітей з 1998 року по 2011 рік. Відповідно до довідки сер. МСЕ №047909 виданої загальною обласною медико-соціальною експертною комісією [PERSON] є інвалідом 3 групи загального захворювання з 26.05.2005 року. Відповідно до довідки 8116/02 виданої Рівненським об»єднаним управлінням ПФУ від 29 листопада 2016 року [PERSON] знаходиться на обліку в Рівненському об»єднаному Управлінні Пенсійного Фонду України та отримує пенсію в розмірі 1633 гривні 91 коп. пенсії. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України [PERSON] є пенсіонером за віком, інвалід 3 групи загального захворювання довічно. Згідност. 51 Конституції України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно із роз»ясненнями викладеними у п. 21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р.\~№ 2246-VIII установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів\~у 2018 році зокрема осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року 1373 грн, з 1 липня 1435 грн, з 1 грудня 1497 грн. Суд приймає до уваги доводи позивача стосовно його потреби, як непрацездатної особи, у матеріальній допомозі від своїх дітей, обставини чого доведені матеріалами справи, оскільки його дохід є не суттєво більшим від прожиткового мінімуму. Встановленого державою для осіб, які втратили працездатність. Згідно ч. 2 ст. 202 СК України якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. Судом не встановлено, а сторонами не надано доказів позбавлення позивача батьківських прав відносно своїх дітей. Водночас суд не приймає до уваги доводів представника відповідачів стосовно ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов»язків щодо своїх дітей, оскільки з огляду на наявне судове рішення, з позивача було присуджено стягнення аліментів на утримання дітей. При цьому суду не представлено будь-яких документальних відомостей щодо притягнення позивача до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, натомість є докази їх належної сплати. Представник відповідачів [PERSON] посилається на те, що позивач [PERSON] з метою зменшення розміру сплачуваних ним аліментів з власної ініціативи, без вагомої на те підстави був переведений на 0,75 ставки на посаду лікаря-отоларинголога міської дитячої лікарні Рівненської міської ради. Однак, як вбачається із інформації адміністрації міської дитячої лікарні Рівненської міської ради на адвокатський запит №411 від 18.09.2017 року [PERSON] був переведений на посаду лікаря-отоларинголога на 0,75 ст. з 19.05.2004 року у зв»язку з призначенням 3 групи інвалідності, відповідно до наказу від 24.05.2004 року. Окрім того, як вбачається із копії заяви [PERSON] підставою для переведення стала довідка загальної обласної МСЕК №024958 від 18.05.2004 року відповідно до якої останній може працювати із скороченим робочим днем з обмеженням зорового навантаження. З наведеного суд приходить до висновку, що переведення позивача мало законні підстави і не носить характеру ухилення від сплати аліментів чи зменшення їх розміру, та є правом позивача, наданим йому законом. Надані представником відповідачів [PERSON] листи із освітніх закладів, зокрема Рівненської дитячої музичної школи № 1 ім.М.В. Лисенка, Рівненського навчально-виховного комплексу «Колегіум»Рівненського навчально-виховного комплексу № 2 школи-ліцею Рівненської вечірньої школи про те, що [PERSON] не цікавився навчанням дітей не є належним доказом ухилення позивача від виконання батьківських обов»язків, оскільки ухилення від виконання батьківських обовязків та їх невиконання не є тотожними поняттями. Свідоме нехтування батька своїми обовязками свідчить про умисну форму вини. Невиконання ж батьківських обовязків може бути наслідком як неможливості такого виконання, так і самовпевненості та недбалого ставлення до них. Корінець медичного висновку № 133 на дитину-інваліда з дитинства віком до 16 років від 12 серпня 2009 року, який підтверджує захворювання [PERSON] та рахунок фактура № 3215 від 31.01.1997 року про передоплату за пластику коарктації аорти по 1 категорії в розмірі 2200 гривень не є доказами ухилення позивача від виконання батьківських обов»язків, а лише підтверджує той факт, що [PERSON] потребував лікування та додаткових витрат у зв»язку із станом здоров»я. Водночас доказів того, що [PERSON], як матір дітей, зверталась до [PERSON] за наданням матеріальної допомоги, а позивач не надавав її, або ухилявся від надання не надано. \~\~Як зазначено у ч. 2\~ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Суд у відповідності до ч.1 ст.205 СК України визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, суд враховує роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно яких при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, і це не оспорено сторонами, що позивач крім повнолітніх сина [PERSON] та доньки [PERSON] у інших дітей, дружини, від яких міг би отримувати утримання немає. Посилання представника відповідача [PERSON] на той факт, що відповідачі не отримують власних доходів не заслуговує на увагу суду та не є підставою для відмови в позові, оскільки, як випливає з природи аліментних зобов»язань обов»язок повнолітніх дітей утримувати своїх непрацездатних батьків не залежить від їх матеріального стану, бажання та можливості його здійснення, проте в силу ст.182 СК, поряд із станом здоров»я відповідачів є обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення\~ з відповідачів аліментів в\~ розмірі 200 грн. з кожного на утримання позивача не буде обтяжливим для відповідачів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного та

Outcome: partial