Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного сумісного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] разом з [PERSON] , померлою [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 4,7195 га, кадастровий номер 2324580900:02:002:0208, з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» у порядку спадкування, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,7195 га, кадастровий номер 2324580900:02:002:0208, цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Позивачка є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Крім неї, інших відомих спадкоємців немає. З 2000 року та на час смерті [PERSON] , [PERSON] , мешкала разом з померлою в будинку позивачки за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері, в термін встановлений ст.1270 ЦК України, позивачка до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталась, але враховуючи, що на час смерті вона мешкала разом з померлою та в передбачений законодавством строк, до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини також не зверталась, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після померлої. Таким чином, до позивачки, як до спадкоємиці, що прийняла спадщину, перейшло право померлої на вищевказану земельну ділянку. Враховуючи, що з часом були втрачений оригінал Державного акту на земельну ділянку, позивачка не має можливості належним чином оформити своє право на спадщину в загальному порядку, тому звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування. Ухвалою Приазовського районного суду від 06 листопада 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання, витребувано з Приазовської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 13 листопада 2020 року з Приазовської державної нотаріальної контори надійшла відповідь, згідно якої спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася. Ухвалою Приазовського районного суду від 26 листопада 2020 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило, відповідачем відзиву на позовну заяву не було надано. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та без участі позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача Богданівської сільської ради Запорізької області у судове засідання не з?явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 9/. Згідно свідоцтва про одруження /а.с. 10/ дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] позивача по справі /а.с. 10/ матір`ю зазначена [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі й на належну їй земельну ділянку площею 4.7195 га., кадастровий номер 2324580900:02:002:0208, цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю І-ЗП №014679, виданого 27.10.1999 року Приазовською районною радою народних депутатів /а.с.11/, та копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2306676582019 від 10.12.2019 року /а.с. 12-14/. Відповідно до інформаційної довідки, наданої нотаріусом Приазовської державної нотаріальної контори /а.с. 27/ спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно довідки виконавчого комітету Богданівської сільської ради за № 491 від 03.09.2020 року /а.с. 15/ [PERSON] постійно мешкала без реєстрації з 2000 року по день смерті, [INFO] за адресою: [ADDRESS] , разом з нею мешкала її донька [PERSON] , яка здійснила її поховання. Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому слід визнати той факт, що [PERSON] постійно проживала спільно зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , протягом року до моменту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, з урахування того, що [PERSON] мешкала разом зі спадкодавцем [PERSON] і протягом строку для прийняття спадщини не відмовилася від неї, суд вважає, що [PERSON] шляхом пасивної поведінки прийняла спадщину. Представник позивача стверджує, що оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку були втрачені. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved