Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що у відповідача перед позивачем станом на 03.08.2021 утворилась заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) за заявою-приєднанням №693605/100317 від 18.03.2020 у розмірі 54 971,84 грн., з якої: 49 996,95 грн. заборгованості за основним боргом (кредитом), 4 848,41 грн. - проценти за користування кредитом, 84,48 грн. - 3 проценти річних, 42 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу. Вказано, що на підставі підписаної клієнтом заяви, на його картковий рахунок було встановлено кредитний ліміт в розмірі 50 000 грн. зі сплатою 38 % річних. Ухвалою від 26.08.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] 18.03.2019 було підписано заяву про приєднання №693605/100317 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а.с.6). На виконання умов договору, укладеного між сторонами, банк відкрив поточний рахунок № [NUMBER] із встановленням кредитного ліміту. Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 24.03.20120 був встановлений кредитний ліміт в розмірі 50 000 грн., що підтверджується копією заяви (а.с.7). Відповідно до умов користування кредитної картки процентна ставка встановлена в розмірі 38 відсотків річних за користування кредитними коштами (а.с.7). Відповідно до п.1.17.1 Розділу XXII договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, [PERSON] зобов`язалася використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (а.с. 6). Пунктом 1.21. Розділу XXII «Загальні умови надання кредиту» договору передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання відповідачем зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за кредитним договором. Пунктом 1.24. Розділу XXII «Загальні умови надання кредиту» договору передбачено, що банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством, в тому числі звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, сплати процентів за користування ним та інших платежів. Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 03.08.2021 заборгованість по кредиту становить 54 971,84 грн., з якої: 49 996,95 грн. заборгованості за основним боргом (кредитом), 4 848,41 грн. - проценти за користування кредитом, 84,48 грн. - 3 проценти річних, 42 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (а.с. 4-5). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості є правомірними і підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2270 грн. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved