Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Представник позивача 11.11.2013 року звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві заборгованість за послуги охорони за травень - липень 2013 року в сумі 379,20 грн., пеню за прострочення платежу в розмірі 353,85 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 30.06.2006 року між ЗАТ «ОХОРОНА Комплекс» та відповідачем [PERSON] укладено Договір №5/2350 на централізовану охорону майна, що заходиться в житлових приміщеннях громадян, відповідно до умов якого охорона майна була встановлена за адресою: [ADDRESS], з оплатою послуг 129,55 грн. на місяць. Угодою №5/2350-2006/1862 від 11.09.2007 року про заміну сторони в Договорі від 30.06.2006№5/2350, укладеною між [PERSON], Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві та ЗАТ «ОХОРОНА Комплекс», сторони обумовили, що починаючи з 01.03.2007 року права і обов'язки за Договором від 30.06.2006 року №5/2350 переходять від ЗАТ «ОХОРОНА Комплекс» до виконавця Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві. Так, позивач належним чином здійснював свою зобов'язання щодо охорони майна шляхом спостереження за станом встановленої у квартири відповідача [PERSON] сигналізації, в свою чергу відповідач свої зобов'язання в частині своєчасної оплати за надані йому послуги, термін якої встановлений п.3.2. договору, належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за травень - липень 2013 року в сумі 379,20 грн., а з 01.08.2013 року квартира відповідача була знята з-під охорони. Крім того, враховуючи, що п.п.3.3 договору передбачена відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату послуг у вигляді пені, розмір якої встановлено 0,5% за кожен день прострочення від суми заборгованості, то позивачем було нарахована пеня в сумі 353,85 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, Згідно зі ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, вивчивши заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 30.06.2006 року між ЗАТ «ОХОРОНА Комплекс» та відповідачем [PERSON] укладено Договір №5/2350 на централізовану охорону майна, що заходиться в житлових приміщеннях громадян, відповідно до умов якого охорона майна була встановлена за адресою: [ADDRESS], з оплатою послуг 129,55 грн., розмір якого також погоджено протоколом погодження вартості охорони майна, що знаходиться в квартирі (іншому приміщенні) громадян, від 30.06.2006 року. Так, згідно з п.3.2 відповідач [PERSON] зобов'язався проводити плату щомісячно, незалежно від фактичного часу охорони і вносити її не пізніше 5-го числа кожного поточного місяця. Крім того, п.п.3.3 договору сторони обумовили відповідальність замовника за несвоєчасну оплату послуг у вигляді пені, розмір якої встановлено 0,5% за кожен день прострочення від суми заборгованості. Відповідно до п.9.1 договору сторони також обумовили, що договір укладається строком на один рік і набуває чинності на наступний день після його підписання. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не вимагати матиме його припинення або переукладання на нових умовах, то договір залишається в силі на попередніх умовах і на той же строк. Угодою №5/2350-2006/1862 від 11.09.2007 року про заміну сторони в Договорі від 30.06.2006№5/2350, укладеною між [PERSON], Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві та ЗАТ «ОХОРОНА Комплекс», сторони обумовили, що починаючи з 01.03.2007 року права і обов'язки за Договором від 30.06.2006 року №5/2350 переходять від ЗАТ «ОХОРОНА Комплекс» до виконавця Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві, чим фактично продовжили термін договірних відносин за Договором №5/2350 на централізовану охорону майна, що заходяться в житлових приміщеннях громадян, від 30.06.2006 року. Так, як вказує представник позивача, а інших обставин в спростування доводів відповідачем не викладено, позивач належним чином здійснював свою зобов'язання щодо охорони майна шляхом спостереження за станом встановленої у квартири відповідача [PERSON] сигналізації. В свою чергу відповідач свої зобов'язання в частині своєчасної оплати за надані йому послуги, термін якої встановлений п.3.2. договору, належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за травень - липень 2013 року в сумі 379,20 грн., в зв'язку з чим з 01.08.2013 року майно останнього було знято з-під охорони та була нарахована пеня за неналежне виконання зобов'язань в сумі 353,85 грн. за період з 05.05.2013 року по 31.10.2013 року. На підставі зазначеного, позивачем було направлено на адресу відповідача [PERSON] претензію від 09.07.2013 року про погашення заборгованості перед позивачем. Однак грошові кошти для погашення заборгованості відповідачем оплачені не були. Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] порушив умови Договору №5/2350 на централізовану охорону майна, що заходяться в житлових приміщеннях громадян, від 30.06.2006 року, тому суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги охорони за травень - липень 2013 року в сумі 379,20 грн., пеня за прострочення платежу в розмірі 353,85 грн., а також згідно зі ст.88 ЦПК України сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved