Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 5,31 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії І-ХС № 025187 від 12.02.2002 року, яка розташована на території Новопавлівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області у порядку спадкування після смерті баби [PERSON], яка померла 25.07.2012 року. Свої вимоги мотивує слідуючим. Згідно заповіту від 18.05.2007 р. [PERSON] заповіла земельну ділянку загальню площею 5,31 га. своєму онукові [PERSON] Спадкодавець [PERSON] померла 26.07.2012 р. Вказана земельна ділянка належала нині померлій на підставі державного акту серії І-ХС № 025187 від 12.02.2002 року. [PERSON]. проживав на момент смерті із спадкодавцем, тому вважаєтся таким, що прийняв спадщину. Проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини із за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу. В звязку з чим позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою судді від 11.12.2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою судді від 30.01.2018 року призначено підготовче засідання та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадженні. Ухвалою суду від 11.06.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначно справу до розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач представник Каланчацької селищної ради в судове засідання не зявилася, надіслала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку. Судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 25.07.2012 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 143750, виданого Новопавлівською сільською радою Каланчацького району Херсонської області. На підставі заповіту від 18.05.2007 р., який посвідчено секретарем виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради Каланчацкого району [PERSON] заповіла належну їй на підставі державного акту серії І-ХС № 025187 від 12.02.2002 року земельну ділянку загальню площею 5,31 га. своєму онукові [PERSON]. Позивач звернувся до нотаріуса з питанням про отримання свідоцтва про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса [PERSON] від 22.11.2017 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з відсутністю оригіналу документу про належність спадкодавцю майна, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку та Витягу з Державного земельного кадастру. Дублікат зазначеного правовстановлюючого документу позивач отримати не має змоги, так як право на його отримання має тільки власник цього нерухомого майна. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, [PERSON] успадкував в порядку спадкування за заповітом майно, що належало спадкодавцю [PERSON], а саме: земельну ділянку загальною площею 5,31 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії І-ХС № 025187 від 12.02.2002 року. У звязку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 5,31 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії І-ХС № 025187 від 12.02.2002 року в порядку спадкування за заповітом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в звязку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved