Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], звернулася до суду із даним позовом, вказавши, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] До дня смерті мати була зареєстрована і проживала в с.Волиця, Сокальського району, Львівської області. Разом з нею проживали та були зареєстровані: чоловік [PERSON], який помер [INFO], дочка [PERSON] - відповідачка по справі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки (паї) та інше майно. Земельні ділянки (паї) загальною площею 1,2238 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Волицької сільської ради належали [PERSON] на праві приватної власності. На спадкове майно [PERSON] заповіту не складала. Відповідно до ст. 1261 ЦК України сторони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їх матері [PERSON] Спадкоємець за законом [PERSON] в силу ст. 1268 ЦК України, спадщину прийняла своїм проживанням, проте написала відмову. Відповідно до ст. 1275 ЦК України правовим наслідком відмови від прийняття спадщини спадкоємця за законом є перехід права на спадкування до інших спадкоємців за законом. Враховуючи те, що спадкоємець [PERSON] відмовляється від спадкового майна, позивачка має намір спадкувати після смерті своєї матері [PERSON], однак строк встановлений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини позивачка пропустила. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з метою спадкування, їй було надано відповідь, про те, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусами проводиться на підставі документів оформлених до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку. Також зазначено, що оскільки у позивачки відсутній оригінал державного акту на право власності на землю, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на її ім'я. Виготовити дублікат, на підставі якого нотаріус міг би оформити спадщину на даний час є неможливо, так як власник помер, а за заявою спадкоємців дублікат не видається. В позивачки збереглася лише ксерокопія Державного акту на землю, а оригінал державного акту на землю загублено, про що свідчить газета «Голос з-над Бугом» в редакції за 30.01.2014р. № 6-8 ( 2736-2737). На підставі наведеного, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки (паї) загальною площею 1,2238га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Волицької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що померла [INFO]. Позивач [PERSON] та її представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представник надала суду заяву, в якій просить суд справу слухати за їх відсутності, позов підтримує. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, позов визнає. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. В силу ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 31.10.2011р., виданого Волицькою сільською радою Сокальського району Львівської області [PERSON] померла [INFO], у віці 64р. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема земельні ділянки загальною площею 1,2238га надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Волицької сільської ради, що стверджується копіює Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №058663, довідкою Волицької сільської ради №814 від 21.10.2013р. Згідно ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено з довідки Волицької сільської ради №814 від 21.10.2013р. на час смерті [PERSON] проживала в с.Волиця, разом з нею проживали та були зареєстровані її чоловік [PERSON] та [PERSON] Проте [PERSON] помер [INFO] згідно Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] виданого Волицькою сільською радою Сокальського району Львівської області. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] на спадкове майно не претендує і не має наміру його оформляти та відмовляється від нього на користь позивачки. Про те така відмова не може бути прийнята нотаріусом, позаяк в силу ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, який на даний час є пропущено. Відповідно до ст. 1275 ЦК України правовим наслідком відмови від прийняття спадщини спадкоємця за законом є перехід права на спадкування до інших спадкоємців за законом. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, крім позивачки немає, а тому вона звернулася до нотаріальної контори з метою спадкування, де їй було надано відповідь вих..№41/02-14 від 29.01.2014р., про те, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусами проводиться на підставі документів оформлених до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку. Однак у позивачки відсутній оригінал державного акту на землю, а виготовити дублікат, на підставі якого нотаріус міг би оформити спадщину на даний час є неможливо, так як власник помер, а за заявою спадкоємців дублікат не видається. В позивачки збереглася лише ксерокопія Державного акту на землю, а оригінал державного акту на землю визнаний загубленим, про що свідчить витяг з газети «Голос з-над Бугу» в редакції за 30.01.2014р. №6-8. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Outcome: approved