Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить встановити, що [PERSON] в період з 20.01.1988 по 30.11.2004 працював в Публічному акціонерному товаристві «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді із шкідливими умовами праці повний робочий день у розрізах, кар'єрах, рудниках і відвалах з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше; Зобов'язати ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» видати [PERSON] довідку, що уточнює особливий характер роботи чи умов праці, необхідних для призначення йому пільгової пенсії із зазначенням, що [PERSON] в період з 20.01.1988 по 30.11.2004 працював на посаді із шкідливими умовами праці повний робочий день у розрізах, кар'єрах, рудниках і відвалах з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач в період з 20.01.1988 року по теперішній час працював на одному і тому ж підприємстві, а саме ПАТ «Південний ГЗК» за професією гідромоніторник рудоуправління, гірнича дільниця з експлуатації та ремонту колійних та шляхових машин. 06.09.2016 позивач звернувся з заявою до Криворізького південного об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №1. Так як відповідно до ст.2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набув чинності з 01.04.2015, п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладено в новій редакції, згідно з якою на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Позивачу виповнилося 50 років та він мав 28 років 6 місяців 13 днів стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників. Але Криворізьким Південним Об'єднаним УПФУ Дніпропетровської області було враховано працю за Списком №1 лише 11 років 8 місяців 2 дні, а інший період 16 років 10 місяців 11 днів - за Списком № 2, на підставі довідки №553 від 06.09.2016, виданої відповідачем, відповідно до якої період праці позивача з 20.01.1988 по 30.11.2004 на посаді гідромоніторника рудоуправління ПАТ «Південний ГЗК» віднесено до Списку № 2 (Затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року - розділ I, підрозділ 1 поз.a; Постанова Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року - розділ I, підрозділ 1, поз. 2010100а-11663; Постанова Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року - розділ I, підрозділ 1 поз. 1.1а). Позивач вважає, що відповідачем було надано невірну довідку, уточнюючу характер та умови праці, що потягнуло за собою втрату ним розміру пенсії. З 20.01.1988 року по 01.08.2010 рік позивач працював на посаді гідромоніторника рудоуправління ПАТ «Південний гірничо-збагачувальному комбінат». Чинними на той час постановами Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 №1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 дана професія була передбачена списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Отримував підвищену заробітну платню, що відповідала оплаті праці на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 у розрізах, кар'єрах, рудниках і відвалах з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше. У 1994 році постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 року № 773 «Провнесення змін та доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників,зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» професію, за якоюпрацював позивач, було включено до списку № 1 Розділ I, підрозділ 3, позиція 1.3.-1(працівники, зайняті повний робочий день у розрізах, кар'єрах, рудниках і відвалах, крімзайнятих на поверхні). Пунктом 3 Порядку про застосування списків № 1 и № 2 виробництв,робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію завіком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політикиУкраїни від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком напільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільговогостажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіях незалежно віддати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за часвиконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць заумовами праці після 21.08.92 року. Вперше атестація робочих місць за умовами праці була проведена у ПАТ «ПівдГЗК» у вересні 1994 року. Наказом ВАТ «ПівдГЗК» від 22.09.1994 року № 1160 «Про підтвердження права трудящих комбінату на пільгове пенсійне забезпечення» затверджені переліки робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яким за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списками № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначеним наказом на думку представника позивача підтверджено право гідромоніторника на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що позивач весь час - з 20.01.1988 по 30.11.2004 працював повний робочий день у розрізах, кар'єрах, рудниках і відвалах з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше, тобто із шкідливими умовами праці, що дає йому підстави для застосування при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах Списку № 1, із зарахуванням всього періоду роботи за професією, незалежно від дати її внесення до Списку. Позовні вимоги просила задовольнити. Позивач заявлені вимоги підтримав, пояснив, що оскільки він весь час працював у кар'єрі, то незважаючи на те, в якому році професію гідромоніторника було внесено до списку №1, він має право на те, щоб пенсія йому була обрахована, як особі, яка працювала весь свій стаж за цією професією по списку № 1. Позов просив задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. У наданих суду письмових запереченнях посилалася на ті обставини, що Постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2016 №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на сію за віком на пільгових умовах» до гірничих робіт відносяться працівники, зайняті повний робочий день у розрізах, кар'єрах, рудниках і відвалах на роботах із видобування корисних копалин (п.3. Розрізи (кар'єри), рудники і відвали з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше. На час роботи Позивача в період з 20.01.1988 по 29.11.2004 гідромоніторником рудоуправління ПАТ «ПІВДГЗК», дана професія була передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. І тільки Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» професію, за якою працював Позивач, було включено до Списку №1. Пунктом 3 Порядку про застосування списків № 1 и № 2 виробництв,робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію завіком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політикиУкраїни від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком напільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільговогостажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіях незалежно віддати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за часвиконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць заумовами праці після 21.08.92 року. Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.1992 №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться у строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена Постанова набула чинності 01.08.1992 року, а це означає, як стверджує Відповідач, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 01.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Відповідач зазначає, що перше атестація робочих місць за умовами праці була проведена на ПАТ «ПІВДГЗК» у вересні 1994 року. Наказом ВАТ «ПІВДГЗК», яке з 20.01.2014 перейменовано в ПАТ «ПІВДГЗК», від 22.09.1994 року №1160 «Про підтвердження права трудящих комбінату на пільгове пенсійне забезпечення» затверджені переліки робочих місць, виробництв, професій і посад працівникам, яким за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2 виробництв, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначеним наказом підтверджено право гідромоніторника рудоуправління на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Наказом ПАТ «ПІВДГЗК» №1328 від 30.11.2004 про результати атестації робочих місць, вперше вказана посада була віднесена до Списку №1 (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, яка в наступному втратила чинність відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року. Відповідач, зважаючи на те, що Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 не має зворотної сили у часі, а докорінні умови і характер праці не було змінено (що в свою чергу не потребувало проведення позачергової атестації), вважає, що спірний період роботи Позивача з 20.01.1988 по 30.11.2004 не може бути зараховано за Списком №1 і підлягає зарахуванню за Списком №2, що також підтверджується атестацією робочого місця Позивача. Відповідач зазначив, що за результатами атестації складається карта умов праці, в яких зазначаються класи та ступені шкідливих умов праці, які і є підставою для віднесення тієї чи іншої професії до відповідного списку. Так, відповідно до Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою Міністерства праці України № 41 від 01.09.1992 року, право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 підтверджується у разі наявності на робочому місці шкідливих та небезпечних виробничих факторів 3 класу умов та характеру праці: -не менш 2 факторів 3 ступеня від норми, або -1 фактору 3 ступеня та 3 факторів 1 або 2 ступеню відхилення від норми, або -4 факторів 2 ступеня відхилення від норми, або -наявності у повітрі робочої зони хімічних речовин швидко направленої дії 1 або 2 класу небезпеки. За списком № 2: -1 фактору 3 ступеня відхилення від норм; або -3 факторів 1, 2 ступеня відхилення від норм; або -4 факторів 1 ступеня відхилення від норм. Відповідно до даних, відображених у картах умов праці [PERSON], наявність факторів ступеня шкідливості було не достатньо для віднесення посади гідромоніторника рудоуправління до Списку №1, а отже підприємством ПАТ «ПІВДГЗК» правомірно було віднесено професію Позивача до Списку №2. ПАТ «ПІВДГЗК» надав [PERSON] за його запитом уточнюючу довідку №553 від 06.09.2016 з дотриманням вимог чинного законодавства України. При цьому, Відповідач звертає увагу суду, що Позивач, звертаючись до суду з позовом про зобов'язання видати уточнюючу довідку, що дає право на пенсію на пільгових умовах (визнання періоду роботи з 20.01.1988 по 30.11.2004, як роботи у шкідливих і важких умовах праці повний робочий день у розрізах, кар'єрах, рудника і відвалах з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше) фактично просить визнати його право на пенсію на пільгових умовах. Водночас Відповідач вважає, що ПАТ «ПІВДГЗК» не може бути зобов'язано судом надати уточнюючу довідку, яка суперечитиме результатам атестації робочого місця Позивача з умовами праці, затвердженим наказом ПАТ «ПІВДГЗК» від 22.09.1994 №1160 у встановленому діючим законодавством порядку, оскільки п.2 Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.1992 №442, встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою КМУ від 24 червня 2016 № 461, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць. Відповідач у своїх запереченнях наголошує, що результати атестації не оскаржувались і накази про їх затвердження не скасовувались. Уточнююча довідка відповідно до вимог вищезазначеного порядку надається для підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та має підтверджувати саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах. Відповідач вважає, що діючим законодавством України детально регламентований порядок підтвердження наявності трудового стажу судовим рішенням, трудовий стаж підтверджується лише органами Пенсійного фонду України шляхом витребування уточнюючих довідок з підприємства, або на підставі показань свідків. Фактично Позивач, звертаючись з позовними вимогами в частині зобов'язання ПАТ «ПІВДГЗК» визнати трудовий стаж, що дає право на пенсію за пільговими умовами, зловживає своїми правами, тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити. Представник третьої особи - Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити повністю, зазначив, що Позивач з 06.09.2016 перебуває на обліку УПФУ та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1. Згідно з наданими документами пільговий стаж заявника на час призначення пенсії складає 28 років 07 місяця 14 днів, а саме: по Списку № 1 - 11 років 9 місяців 2 дні (з 30.11.2004 по 31.08.2016); по Списку №2 - 16 років 10 місяців 11 днів (з 20.01.1988 по 29.11.2004).Посада, на якій працював Позивач, повинна бути атестована та потім відноситись до відповідних списків. З 1992 року атестація робочих міст є обов'язковою, на підприємстві Відповідача проводилася кожні п'ять років, та тільки у 2004 році професія, за якою працював Позивач, була віднесена до Списку № 1. Також просив врахувати надані раніше письмові заперечення, в яких посилався на ті обставини, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В трудовій книжці Позивача за вказаний період зазначено, що Позивач працював гідромоніторником, та за умовами праці професія атестована за Списком №1 згідно Наказу про атестацію № 1328 від 30.11.2004 року. Відповідно до п.3 Порядку застосування Списку № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Вважає, що Відповідачем правильно було застосовано зазначені Списки, згідно з чинним законодавством, та правомірно було віднесено посаду Позивача в період роботи з 20.01.1988 по 29.11.2004 року до Списку № 2. Вислухавши позивача, представників сторін та третьої особи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст.4 ЦПК України). Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст.16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Покладення обов'язку вчинити певну дію, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе лише у випадку, коли сторона не визнає право, свободу чи законний інтерес особи, хоча законом вони гарантовані та відповідно захищенні. З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач з 20 січня 1988 року по теперішній час безперервно працює гідромоніторником в рудоуправлінні ПАТ «ПІВДГЗК», що підтверджується копією трудової книжки БТ-І №7046531 /а.с.9-10/. Згідно з записом у трудовій книжці Наказом від 22.09.1994 року за № 1160 за результатами атестації робочих місць за умовами праці вищезазначена професія була атестована за Списком № 2. Відповідно до Наказу № 1328 від 30.11.2004 за підсумками атестації робочих місць за умовами праці професія гідромоніторник атестована за Списком № 1 /а.с.10/. Наказом № 640 від 29.07.2010 року Позивача було переведено машиністом крану (кранівником) самохідного залізничного крану 5 розряду рудоуправління, що підтверджується записом в трудовій книжці Позивача. Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.09.2016, Позивач працював повний робочий день працював у ПАТ «ПІВДГЗК» у виробництві Гірничі роботи: - з 20.01.1988 року по 31.12.1991 - гідромоніторником рудоуправління, що передбачено Списком № 2 розділ 1, підрозділ 1 поз. а, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173; - з 01.01.1992 по 10.03.1994 - гідромоніторником рудоуправління, що передбачено Списком № 2 розділ 1, підрозділ 1 поз. 2010100а-11663, затвердженого Постановою КМУ від 26.01.1991 № 10; - з 11.03.1994 по 15.01.2003 - гідромоніторником рудоуправління, що передбачено Списком № 2 розділ 1, підрозділ 1 позиція 2010100а-11663, затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994 № 162; - з 16.01.2003 по 29.11.2004 - гідромоніторником рудоуправління, що передбачено Списком № 2 розділ 1, підрозділ 1 поз. 1.1а, затвердженого Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36; Наказ про результати атестації робочих місць № 1160 від 22.09.1994; Наказ про результати атестації робочих місць № 1501 від 30.12.1999; - з 30.11.2004 по 01.08.2010 - гідромоніторником рудоуправління, що передбачено Списком № 1 розділ 1, підрозділ 3 поз. 1.3-1, затвердженого Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36; - з 02.08.2010 по 02.08.2016 - машиністом крана рудоуправління, що передбачено Списком № 1 розділ 1, підрозділ 3 поз. 1.3-1, затвердженого Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36; - з 03.08.2016 по теперішній час - машиністом крана рудоуправління, що передбачено Списком № 1 розділ 1, підрозділ 3, затвердженого Постановою КМУ від 24.06.2016 № 461; Як зазначено в довідці, зазначені періоди роботи Позивач був зайнятий повний робочий день в кар'єрі глибиною 150 метрів і глибше. Кар'єр досяг глибини 150 метрів 01.01.1971 року. Також із оглянутої судом довідки вбачається, що атестація робочих місць проводилася відповідно до: Наказу про результати атестації робочих місць № 1328 від 30.11.2004 (вперше); Наказу про результати атестації робочих місць № 1062 від 30.11.2009; Наказу про результати атестації робочих місць № 948 від 28.11.2014 /а.с.15-16/. Згідно з довідкою Криворізького Південного ОУПФУ Дніпропетровської області Позивачу за його заявою від 06.09.2016 з цієї ж дати призначено пенсію за віком з врахуванням страхового стажу, який становить 32 роки 7 місяців 0 днів: з 01.09.1983 по 10.04.1986; з 13.08.1986 по 31.07.2016, в тому числі - 11 років 8 місяців 2 дні - робота за списком № 1; за 16 років 10 місяців 11 днів - робота за списком № 2 /а.с.17/. Наказами по підприємству Відповідача від 22.09.1994 № 1160 та № 1501 від 30.12.1999 затверджено Переліки професій і посад Південного ГЗК, робітникам якого за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсійне забезпечення за списком № 2, відповідно до яких професія Позивача - Гідромоніторник - віднесена до списку № 2 /а.с 34/. Наказом ВАТ «Південний ГЗК» від 30.11.2009 № 1062 затверджено Перелік професій і посад Південного ГЗК, робітникам якого за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсійне забезпечення за списком № 1 /а.с. 35, 36/. З пояснень позивача, представників сторін, змісту позовних вимог, підстав та предмету позову, вбачається, що довідка, уточнююча особливий характер та умови праці за Списком №1, необхідна позивачу для підтвердження стажу роботу, що дає право на пільгову пенсію, згідно зі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 06 вересня 2016 року Відповідачем була надана Позивачу уточнююча довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка включає стаж роботи за Списком №1 в період з 30 листопада 2004 року по 02 серпня 2016 року та з 03 серпня 2016 по теперішній час /а.с.15, 16/. Відповідно до положень п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 01 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 01 рік 04 місяці - жінкам. За положеннями ст.49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видавати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Відповідно до п.1 зазначеного Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу застосовується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.1992 №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться у строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. При цьому, порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст.100 даного Закону. За змістом вказаної норми особам, які мають право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. За приписами ч.2 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Згідно постанови Верховної Ради України від 06.12.1992 «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки. Зокрема, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення». Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, а до часу введення в дію зазначених списків, Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 «Про порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи», професія Позивача під час його роботи в період з 20.01.1988 по 29.11.2004 гідромоніторником рудоуправління ПАТ «ПІВДГЗК» була віднесена до Списку № 2. До Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, професію позивача включено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36. Відповідно до п.2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) до події, факту застосовується той закон або іншій нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Наведене дає підстави для висновку про те, що дія нормативно-правового акту - Списків виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, яким вперше віднесено до посад та робіт, які дають право на призначення працівникам пенсії за віком на пільгових умовах, професію гідромоніторника, поширюється на правовідносини, пов'язані з виконанням трудових функцій на цій посаді позивачем, які мали місце після набрання цими Списками чинності. Тобто, підприємство-відповідач в даному випадку може надати довідку, що уточнює пільговий стаж та характер роботи за відповідним списком лише за умови включення відповідної посади в такий Список у відповідний проміжок часу. Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, пільговий стаж нараховується тільки за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року, тобто, в стаж роботи для призначення пенсії на пільгових умовах зараховується не весь час роботи, а тільки той, який визначається умовами, зазначеними вище. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, та зміст Списку № 1 та Списку № 2, які діяли у спірний період, віднесення стажу роботи позивача, що дають право на пільгову пенсію за Списком №1, та відповідно зобов'язання відповідача видати довідку, уточнюючу особливий характер роботи та умови праці саме за Списком №1, не мають правових підстав, так як згідно з п.3 Порядку № 383 застосування Списків №1 і №2, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах, застосовуються Списки, які діяли на період роботи особи. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 179 ЦПК України встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу сторони у справі зобов'язані довести в судовому засіданні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач як на заперечення проти позову. Під час судового розгляду Позивачем не доведено належними та допустимими засобами доказування обставин того, що ПАТ «ПІВДГЗК» порушує, не визнає, чи оспорює його права, свободи, та законні інтереси, пов'язані з пільговим пенсійним забезпеченням, та як вбачається з матеріалів справи, Позивачу були надані Відповідачем довідки, що уточнюють характер виконуваної роботи, та підтверджують наявність трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній. Таким чином, враховуючи, що професія, за якою працював Позивач в ПАТ «ПІВДГЗК» у спірний період (з 20 січня 1988 року по 30 листопада 2004 року) правомірно, на підставі чинного на той час законодавства була віднесена до Списку №2, а позовні вимоги останнім були заявлені саме з метою визнання умов його роботи на підприємстві Відповідача в зазначений період такими, що відповідають Списку №1, підстав для задоволення позову не вбачається. Оскільки вимога про зобов'язання Відповідача видати довідку, що уточнює особливий характер роботи та умови праці, є похідною від першої вимоги, у задоволенні якої позивачу суд відмовляє, то вона задоволенню також не підлягає. Крім того, оскільки звернення до суду з позовом обґрунтоване необхідністю оформлення пільгової пенсії, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що у разі відмови органів пенсійного фонду, уповноважених на призначення пільгової пенсії, позивач не позбавлений права в порядку Кодексу адміністративного судочинства України оскаржити таку відмову, звернувшись до суду адміністративної юрисдикції з відповідним позовом. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, у відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed