Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 23 березня 2021 року звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 200000,00 гривень без утримання податків та обов`язкових платежів. В обґрунтування позову, посилався на те, що позивач працював у Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»). 02.07.2020 року близько 06.00год. з позивачем під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав трудове каліцтво. Підприємством 10.07.2020 року складено акт розслідування нещасного випадку форми Н-1. Висновком МСЕК від 21.10.2020 року позивачу встановлено первинно втрату професійної працездатності в розмірі 65% в наслідок трудового каліцтва з 21.10.2020 року по 01.11.2021 року. В наслідок отриманої на виробництві травми позивачу спричинена моральна шкода, яка змінила звичайний спосіб його життя та виражається у тому, що він змушений проходити курси реабілітації, медичні обстеження та приймати лікарські засоби. Отримана травма у вигляді закритого перелому обох кісток середньої третини правої гомілки зі зміщенням вимагає лікування і по сьогоднішній день турбує позивача. Задоволення елементарних повсякденних побутових потреб потребує від позивача додаткових зусиль та додає йому додаткових страждань та переживань. Все це негативно впливає на психоемоційний стан здоров`я позивача, він замикається у собі. Тяжко усвідомлювати себе людиною залежною від ліків та лікарень. Крім того, внаслідок отриманого каліцтва, стан здоров`я позивача тільки погіршується. А ліки лише частково та тимчасово полегшують стан здоров`я позивача, проте не виліковують. Розуміння цього негативно впливає на його психологічний стан. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Відповідач - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки у нещасному випадку є також вина позивача. В спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких неправомірних дій, що могли б призвести до настання нещасного випадку з позивачем, отже відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування моральної шкоди. Крім іншого, у позовній заяві відсутня інформація про винні дії позивача у настанні нещасного випадку. Позовні вимоги не співмірні з ступенем вини підприємства (оскільки вина відсутня) і ушкодженням здоров`я позивача. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди невмотивований, завищений та не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу здоров`ю шкоди. Дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності докази, подані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді горнового доменної печі (а.с.6, 7). 02 липня 2020 року о 06:00год. позивач виконував горнові операції по обслуговуванню чавунної льотки №2. В наслідок викривлення буру [PERSON] отримав удар по правій нозі, що заподіяло травму у вигляді закритого перелому кісток середньої третини правої гомілки зі зміщенням, що вбачається з акту №22 розслідування нещасного випадку від 10.07.2020 року (форма Н-1) (а.с.8-13). Причини нещасного випадку: основна - Незадовільний технічний стан засобів виробництва. Згідно з протоколом металографічного дослідження і визначення хімічного складу металу від 08.07.2020 року №20/6/231 лабораторії металоведення випробувального центру Управління з якості ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» термічній обробці - загартуванню, вказаній у технологічній карті кування ЦТЛ-ТК-К-146-2008 від 25.06.2008 року хвостова частина не піддавалася. Крім того, по хімічному складу матеріал буру відповідає сталі марки Ст5пс замість марки Стбпс, вказаній у технологічній карті кування та у сертифікаті №8002072593 приймання прокату стального гарячекатаного ковальским цехом ТОВ «Ливарно-механічний завод» від 29.05.2020 року. Супутні причини - невиконання вимог інструкцій з охорони праці. Порушення вимог п.п.3.5, 3.17.3 інструкції з охорони праці для горнового доменної печі доменного цеху №2 ОП.020.02.19 (а.с.11 зворот). Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці - [PERSON] , горновий доменної печі доменного цеху №2 аглодоменного департаменту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», який не турбувався про особисту безпеку в процесі виконання робіт по відкриттю чавунної льотки №2 і дав команду на буріння знаходячись біля чавунної льотки №2 в момент її відкриття, чим порушив вимоги п.п.3.5, 3.17.3 інструкції з охорони праці для горнового доменної печі доменного цеху №2 ОП.020.02.19 (а.с.12). Відповідно до виписок з актів огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 21.10.2020 року позивачу встановлено первинно втрату професійної працездатності в розмірі 65% з 21.10.2020 року по 01.11.2021 року, встановлено другу групу інвалідності (а.с.14). У зв`язку з травмою позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 02.07.2020 року по 21.07.2020 року (а.с.15). Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України). Статтею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності,виду діяльності чи галузевої належності. Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008 громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Суд вважає, що в даному випадку відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, оскільки нещасний випадок, що стався з позивачем, пов`язаний з виробництвом. Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв`язку з трудовим ушкодженням встановлений, оскільки позивач зазнав зменшення обсягу трудової діяльності, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, що вимагає додаткових зусиль для організації життя. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням вказаних фактичних даних у справі, правових норм, які підлягають застосуванню, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, зокрема: вину позивача у нещасному випадку на виробництві, ступінь втрати професійної працездатності, характер, інтенсивність і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідність прикладати значні зусилля для продовження активного життя, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 200000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переносить у зв`язку з втратою професійної працездатності. При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч.3 ст.175, п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа №761/11472/15-ц. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 2000,00 гривень Враховуючи викладене,

Outcome: approved