Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Представник позивача - військової частини [NUMBER] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в користь військової частини безпідставно набуте майно в сумі 3124.80 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 06 вересня 2014 року [PERSON] був призваний до Збройних Сил України по мобілізації та наказом командира військової частини-польова пошта [NUMBER] №83 від 06.09.2014 року зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення і призначений на посаду командира бойової машини командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини польова пошта [NUMBER] . Однак, 17 березня 2015 року старший сержант [PERSON] самовільно залишив місце проходження військової служби. Відповідно до пункту 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України від 11.06.2008 року № 260, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. 17 березня 2015 року на адресу командира військової частини польова пошта [NUMBER] надійшов рапорт т.в.о. командира 5 механізованого батальйону військової частини польова пошта [NUMBER] , в якому підполковник [PERSON] повідомляє про відсутність на службі старшого сержанта [PERSON] . Наказом командира військової частини-польова пошта [NUMBER] від 22 квітня 2015 року № 1826 виплата грошового забезпечення старшому сержанту [PERSON] призупинена з дня самовільного залишення військової частини, тобто з 17 березня 2015 року. 01 грудня 2016 року [PERSON] прибув до військової частини [NUMBER] та приступив до виконання службових обов`язків. В період починаючи з 11-го дня самовільного залишення частини і до видання наказу, старшому сержанту [PERSON] виплачено грошове забезпечення в розмірі 3124.80 грн, яке згідно аудиторського звіту від 29.12.2016 року №234/5 є його заборгованістю перед військовою частиною. Наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 15.12.2016 року №121-РС старшого сержанта [PERSON] звільнено з військової служби в запас та наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 15.12.2016 року №300 виключено зі списків особового складу частини. Відшкодувати заподіяну державі шкоду в добровільному порядку [PERSON] відмовився. Таким чином, самовільне залишення старшим сержантом [PERSON] військової частини призвело до отримання ним грошового забезпечення за період невиконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду державі. Ухвалою суду від 20.05.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , 06 вересня 2014 року був призваний до Збройних Сил України по мобілізації. На підставі наказу командира військової частини по стройовій частині № 83 від 06.09.2014 року [PERSON] зарахований до списків військової частини польова пошта [NUMBER] та призначений на посаду командира бойової машини командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини. Останній самовільно залишив військову службу 17.03.2015 року, що призвело до отримання ним переплаченого грошового забезпечення. Окрім цього судом встановлено, що 22 квітня 2015 року наказом командира військової частини-польова пошта [NUMBER] №1826 старшого сержанта [PERSON] оголошено безпідставно відсутнім та призупинено виплату йому грошового забезпечення з 18.03.2015 року. 01 грудня 2016 року старший сержант [PERSON] прибув до військової частини [NUMBER] та приступив до виконання службових обов`язків. Разом з тим, починаючи з 11 дня самовільного залишення частини (27 березня 2015 року) і до дня видання наказу командиром військової частини [NUMBER] про призупинення виплати грошового забезпечення (22 квітня 2015 року) старшому солдату [PERSON] виплачено грошове забезпечення, розмір якого складає 3124.80 гривень. Згідно витягу із довідки про дослідження окремих питань програми аудиторського завдання військової частини польова пошта [NUMBER] за січень-грудень 2015 року старший сержант [PERSON] має заборгованість перед військовою частиною польова пошта [NUMBER] в сумі 3124.80 грн. Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] про суму виплати грошового забезпечення, передплата грошового забезпечення [PERSON] становить 3124.80 грн. Відповідно до Витягу із наказу командира військової частини-польова пошта [NUMBER] (по особовому складу) від 15.12.2016 року №121-РС старшого сержанта [PERSON] звільнено з військової служби у запас. Відповідно до Витягу із наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) №300 від 15.12.2016 року старшого сержанта [PERSON] направлено для зарахування на військовий облік до Яворівсько-Мостиського ОРВК Львівської області, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] №2187 від 22.03.2019 року військова частина польова пошта [NUMBER] перейшла на умовне найменування «військова частина [NUMBER] ». Відповідно до пункту 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Згідно з пункту 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Пунктом першим статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій нанесені збитки (майнова шкода) в результаті порушення її громадянських прав, має право на їх відшкодування. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Зазначене положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином з огляду на зазначене суд дійшов висновку, що самовільне залишення старшим сержантом [PERSON] військової частини-польова пошта [NUMBER] призвело до отримання ним грошового забезпечення за період невиконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду державі. За таких обставин суд дійшов переконання, що позовні вимоги командира військової частини [NUMBER] є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved