Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Представник АТ «Мегабанк», звернувся до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 44927 грн. 01 коп., посилаючись на те, що 07 листопада 2017 року, відповідач [PERSON] уклав договір №203-114-850-2-17 з ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого з 31 жовтня 2018 року є АТ «Мегабанк». Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу банку в сумі та на умовах визначених договором, які відповідач зобов'язався повернути позивачу, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору. Кредит було надано відповідачу у сумі 28026,91 грн. на строк з 07 листопада 2017 року до 06 листопада 2020 року, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості - 15% річних. Починаючи з 01 січня 2018 року відповідачем порушуються строки сплати платежів за кредитом та станом на 02 січня 2019 року загальна заборгованість за кредитом складає 44927,01 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з запропонованими умовами та правилами складають між ним та банком кредитний договір. Відповідач у порушення норм закону та умов договору взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав. Тому, позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права і просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Не заперечував з приводу ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки за зареєстрованою адресою проживання відповідача. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 07 листопада 2017 року, відповідач [PERSON] уклав договір №203-114-850-2-17 з ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого з 31 жовтня 2018 року є АТ «Мегабанк» (а.с. 5-6). 07 листопада 2017 року грошові кошти в розмірі 28026,91 грн. передбачені кредитним договором були видані позивачем відповідачу, що підтверджується випискою з рахунку №22031203474 за період з 07 листопада 2017 року по 01 січня 2019 року за заявою про видачу готівки №TR.1694099.858.46 від 07 листопада 2017 року (а.с. 7). В результаті не виконання боржником зобов'язання утворилась заборгованість на загальну суму 44927,01 грн., з яких: -27410,53 грн. - заборгованість за кредитом; -1401,02 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; -3503,35 грн. - заборгованість за комісією; -12612,11 грн. - штраф. Наявність заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку з 07 листопада 2017 року по 01 січня 2019 року (а.с. 9-15). Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредит в сумі визначеній Кредитним договором. В період дії кредитного договору позичальник не дотримувався умов кредитного договору, а саме: не здійснював щомісячного погашення кредиту та не сплачував відсотки у розмірах та у строки, визначені договором. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, що було підтверджено в ході дослідження наявних матеріалів цивільної справи, сума заборгованості по договору від 07 листопада 2017 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог акціонерного товариства «Мегабанк» та стягнення з відповідача загальної суми боргу у розмірі: 44927,01 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Outcome: approved