Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Представник ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування позовної заяви вказував, що 03.03.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № 2РР-00711 про надання безвідсоткова позика на придбання квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав позику у розмір 207256 гривень, на умовах повернення суми боргу рівними долями, шляхом щомісячного внесення на поточний рахунок позивача грошових коштів. Факт передачі грошових коштів відповідачу [PERSON] в сумі 207256 гривень підтверджується касовим ордером № 1077 від 29.03.2006 року, зобов»язанням відповідача [PERSON] від 29.03.2006 року. В період з квітня 2006 року по жовтень 2014 року відповідач сплатив позику в розмірі 82173,18 гривень, що підтверджується графіком погашення позики. 06.11.2013 року відповідачем [PERSON] було розірвано трудовий договір з позивачем. Згідно п.3.2 договору позики у разі припинення трудових відносин відповідач зобов»язаний протягом 30 днів з моменту розірвання трудового договору сплатити позику грошовими коштами або надати позивачу гарантії погашення заборгованості щомісячними платежами. 03.03.2015 року на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості в добровільному порядку. Проте до теперішнього часу відповідачем зобов»язання не виконано. Станом на 15.04.2015 року сума основного боргу відповідача [PERSON] перед позивачем складає 125082,82 гривень. Просили стягнути з в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму основного боргу у сумі 125082,82 гривень, інфляційну сумі 54911,35 гривень, 3% річних у сумі 2015,03 гривень, а всього 182009,20 гривень, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, до відкритого судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила про задоволення позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до відкритого судового засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2006 року між ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» та [PERSON] був укладений договір № 2РР-00711 про надання безвідсоткової позики на придбання квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав позику у розмір 207256 гривень, на умовах повернення суми боргу рівними долями, шляхом щомісячного внесення на поточний рахунок позивача грошових коштів (а.с. 6, 7). Факт передачі грошових коштів відповідачу [PERSON] в сумі 207256 гривень підтверджується касовим ордером № 1077 від 29.03.2006 року (а.с.14), зобов»язанням відповідача [PERSON] від 29.03.2006 року (а.с.8). 07 березня 2006 року між ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 437 (а.с.9). На момент укладання даного договору [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON]П.( а.с.12 зв.) Даний факт сторонами не оспорювався. 06.11.2013 року відповідачем [PERSON] було розірвано трудовий договір з позивачем, що підтверджується наказом про звільнення [PERSON] № 45 від 06.11.2013 року (а.с.13). В період з квітня 2006 року по жовтень 2014 року відповідач сплатив позику в розмірі 82173,18 гривень, що підтверджується графіком погашення позики (а.с.15). Згідно п.3.2 договору позики у разі припинення трудових відносин відповідач зобов»язаний протягом 30 днів з моменту розірвання трудового договору сплатити позику грошовими коштами або надати позивачу гарантії погашення заборгованості щомісячними платежами. 03.03.2015 року на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості в добровільному порядку (а.с.16,17). До теперішнього часу відповідачем зобов»язання не виконано. Станом на 15.04.2015 року сума основного боргу відповідача [PERSON] перед позивачем складає 125082,82 гривень,а також інфляційна суми 54911,35 гривень, 3% річних у сумі 2015,03 гривень, а всього 182009,20 гривень (а.с.15, 4). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умов договору й вимог чинного законодавства. У відповідності до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Частиною 4 ст.65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. З аналізу вищенаведених норм права суд приходить до висновку , що [PERSON], [PERSON] повинні нести солідарну відповідальність перед позивачем за договором позики, оскільки [PERSON] уклав договір № 2РР-00711 про надання безвідсоткової позики на придбання квартири за адресою: [ADDRESS] в інтересах сімї, що створює обов'язки для другого з подружжя, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачені останнім та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1820,09 гривень (а.с.5).

Outcome: approved