Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг, [PERSON] підписав заяву №б/нвід 10 червня 2011 року, згідно якої йому було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 5000 грн. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, Банк керувався п. 2.1.2.3, п.2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 23 червня 2020 року складає 10720,80 грн, з яких: 7698,53 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3022,27 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача зазначений розмір заборгованості. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 10 червня 2011 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку шляхом заповнення та підписання анкети-заяви, яка в сукупності з цими Умовами, а також Тарифами позивача складає Договір про надання банківських послуг (а.с.14). Також 10 червня 2011 року відповідачем підписана довідка про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду» відповідно до якої сторони погодили, що базова процентна ставка встановлена у розмірі 2,5% на місяць із розрахунку 360 днів в році; розмір щомісячних платежів - 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа щомісячно; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складає: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) - (базова відсоткова ставка по договору / 30 - нараховується на кожен день прострочки кредиту; пеня (2) - 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочки по кредиту або відсоткам 5 і більше днів поспіль при виникненні прострочки на суму від 50 грн і більше. Також передбачено сплату штрафу за порушення строків платежів більше ніж на 30 днів в розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту (а.с.15). Відповідно до довідок позивача, за умовами кредитного договору відповідачу 30 травня 2011 року була надана кредитна карта № [NUMBER] терміном дії до травня 2015 року; 28 січня 2015 року була надана кредитна картка № [NUMBER] терміном дії до липня 2017 року; 23 червня 2014 року надана кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії до березня 2018 року; 07 вересня 2015 року надана кредитна картка № [NUMBER] терміном дії до вересня 2019 року; 30 червня 2016 року надана кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії до вересня 2019 року; 31 березня 2017 року надана кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії до березня 2021 року; 06 березня 2019 року надана картка № [NUMBER] з терміном дії до жовтня 2022 року (а.с.13). 10 червня 2011 року відбувся старт карткового рахунку відповідача № [NUMBER] та встановлений кредитний ліміт в розмірі 1000,00 грн. В подальшому кредитний ліміт змінювався, в тому числі 15 червня 2017 року збільшено кредитний ліміт до 5000,00 грн; 27 липня 2018 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с.12). Із виписки по карті відповідача видно, що він користувався кредитною картою: знімав готівку в банкоматах банку, здійснював оплату за придбані товари та послуги, здійснював переказ коштів з іншого рахунку, поповнював картковий рахунок (а.с.48-51). За розрахунком позивача заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 23 червня 2020 року складає 10720,80 грн, з яких: 7698,53 грн - заборгованість за кредитом; 3022,27 грн - заборгованість за відсотками (а.с.7-11). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні. Встановлено судом, що між сторонами 10 червня 2011 року укладено кредитний договір. У довідці про умови кредитування, підписаної відповідачем 10 червня 2011 року, зазначено вид кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяць (30% річних), розмір щомісячних платежів, а також відповідальність за порушення зобов`язань по повернення кредитних коштів у вигляді пені та штрафу. Встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, однак свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав та не довів перед судом неправильності проведеного розрахунку заборгованості позивачем. Враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування процентів за користування кредитом було передбачено умовами укладеного між сторонами договору, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 2102,00 грн, адже відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved