Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із даним позовом до [PERSON] про стягнення коштів за навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.09.2017 р. між університетом та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою №010-МЕХ2017. Відповідно до п.1 договору університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за напрямом підготовки (спеціальності) 008 «Агроінженерія» денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр». Зазначає, що університет зобов`язання за даним договором виконав та 17.07.2017 року зарахував [PERSON] студентом денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за спеціальністю «Агроінженерія», однак 30.08.2018 року [PERSON] була відраховано за академічну неуспішність та не виконання навчального плану за 2-й семестр 2017/18 навчального року. Оскільки відповідач відмовляється сплатити заборгованість за надані освітні послуги (плата за навчання), тому позивач просить стягнути із [PERSON] плату за навчання в сумі 9082,25 грн., а також судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та задовольнити позовні вимоги, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого не заперечив представник позивача. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2017 року між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] укладено договір №010-МЕХ 2017 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою. Згідно з умов даного договору [PERSON] зобов`язувався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку встановлених договором. Відповідно до п.10 даного договору [PERSON] зобов`язався вносити плату щосеместрово не пізніше ніж до початку семестру. Із дослідженого судом розрахунку заборгованості по оплаті за навчання згідно з договору №010-МЕХ від01.09.2017р. встановлено, що у [PERSON] наявна заборгованість в сумі 9082,25 грн. Копією наказу Львіського національного аграрного університету від 22.08.2017 року №342/К-С з додатками підтверджується, що [PERSON] зараховано з 01.09.2017 року студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю 008 «Агроінженерія». Згідно з витягом з протоколу від 27.08.2018 року та копією наказу Львіського національного аграрного університету №426/К-С від 30.08.2018 року, [PERSON] відраховано з числа студентів факультету механіки та енергетики ОС «Бакалавра» спеціальності «Агроінженерія» за академічну неуспішність та невиконання навчального плану за 2-й семестр 2017/18 навчального року. Копією вимоги-претензії від 01.06.2020 року №01-25-13-697 підтвреджується, що [PERSON] повідомлено про необхідність погашення заборгованості за надані освітні послуги в сумі 9082,25 грн. У ч.1 ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пп.1, 4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання по договору про надання освітньої послуги, оскільки вніс позивачу кошти за навчання в розмірі 9082,25 гривень у строк встановлений договором (до початку семестру 01.09.2017 р. та 01.01.2018 р.), таким чином порушив зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач порушивши зобов`язання по умовах договору має заборгованість перед Львівським національним аграрним університетом за договором про надання освітніх послуг на загальну суму 9082,25 грн., яка жодними належними та допустими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь позивача, а також судові витрати.

Outcome: approved