Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення суми позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 липня 2016 року згідно розписки відповідач позичив в борг кошти в сумі 10500 грн., які зобов'язався повернути до 31 липня 2016 року. Однак в обумовлений строк кошти не повернуто. Представники позивача в\~судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та пояснили, що відповідач 08 липня 2016 року звернувся до [PERSON] з проханням терміново позичити йому кошти в сумі 10500 грн. В присутності позивача та свідків він власноручно написав розписку про отримання грошей. Однак умови договору [PERSON] не виконав та не повернув грошей в обумовлений строк, від виконання свого обов'язку ухиляється. Тому просять стягнути з відповідача борг, індекс інфляції та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази, подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 08 липня 2016 року до [PERSON] звернувся [PERSON] з проханням терміново позичити йому кошти в сумі 10500 грн. до кінця липня 2016 року. Однак кошти в обумовлений строк не повернуто, зобовязання відповідач не виконав. Судом враховується те, що договір позики укладається як в усній, так і в письмовій формі. У ЦК зазначено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК). Закон не вимагає нотаріального посвідчення договору позики, проте за домовленістю сторін чи на вимогу однієї зі сторін договір може бути нотаріально посвідчений (ч.4 ст. 209 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем представлена розписка, яка посвідчує передання позикодавцем 10500 грн. боржнику. В розписці відповідач вказав, що позичив у позивача кошти в сумі 10500 грн. та зобовязується повернути їх\~до кінця місяця.\~ Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума трьох процентів річних становить 158,79 грн., інфляційних витрат - 672 грн. Таким чином стягненню з відповідача підлягає сума основного боргу 10500 грн., 158,79 грн. 3% річних\~ та 672 грн. інфляційних витрат за період з 01 серпня 2016 року по 30 листопада 2016 року, всьго - 11330,79 грн. На підставі наведеного, ст.ст.625; 1046-1048 ЦК України,

Outcome: approved