Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором комплексного обслуговування фізичних осіб у сумі 41678,40 гривня станом на 10.11.2020. \~Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної між сторонами 04.01.2017 заяви про приєднання № 1269471/040117, Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок в гривні України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установи Банку. Відповідно до заяви, відповідачу було встановлено кредит в розмірі 45000 гривень та на виконання умов ДКБО Банк надав відповідачу платіжну картку та ПІН-конверт до неї. Строк кредиту встановлено 23 місяці. Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань, перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком клієнту Кредиту/ встановлення ліміту кредитування. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору, Банк 18.08.2020 направив на адресу останнього Вимогу № 107.20/2-1781 про дострокове погашення заборгованості по кредиту. Відповідачем, вимога залишена без виконання. Станом на 10.11.2020 розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем склав 41678,40 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача разом з витратами по сплаті судового збору, сплаченого при зверненні з вказаним позовом до суду. 14.01.2021\~на адресу\~суду надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якій\~відповідач просив\~відмовити в\~задоволенні позову,\~а у\~випадку повного\~або часткового\~задоволення позовних\~вимог просив\~вирішити питання\~про розстрочення\~виконання рішення\~суду у\~вигляді стягнення\~заборгованості в\~розмірі,\~який буде\~призначено судом\~до стягнення\~строком на\~шість місяців.\~Відзив обґрунтовував\~тим,\~в жовтні-грудні\~2020\~року ним\~погашено грошових\~зобов`язань перед\~банком в\~розмірі 18579,2\~грн.,\~з яких\~15.10.2020\~на суму\~6191,87\~грн.,\~13.11.2020\~на суму\~6191,87\~грн.,\~15.12.2020\~року на\~суму 6195,46\~грн.,\~а тому\~з урахуванням\~цих перерахувань,\~залишок боргу\~перед банком\~станом на\~09.01.2021\~становить 28839,04\~гривень.\~Також у\~відзові зазначив,\~що Банк\~на підтвердження\~того,\~що на\~його адресу\~було направлено\~вимогу про\~дострокове погашення\~заборгованості від\~18.08.202\~за №\~107.20/2-17\~додав до\~позову лише\~копію вказаної\~вимоги,\~в \~той же\~час не\~надав суду\~доказів відправлення\~цієї вимоги,\~а тим\~більше її\~одержання відповідачем.\~Про існування\~вимоги від\~18.08.2020\~№ 107.20/2-1781\~відповідач дізнався\~лише 30.12.2020\~після того,\~як отримав\~ухвалу суду\~про відкриття\~провадження від\~07.12.2020\~разом із\~позовною заявою\~та доданої\~до неї\~копією цієї\~вимоги.\~Отже,\~оскільки Банком\~не дотримані\~вимоги п.1.29\~ДКБО,\~вважає,\~що позовні\~вимоги щодо\~повернення кредиту\~та стягнення\~заборгованості у\~вигляді 3\~%\~річних від\~простроченої суми\~кредиту та\~суми відсотків\~по кредиту\~є безпідставними.\~Крім того,\~Банк,\~посилаючись на\~положення ст.ст.549-551,611,625\~ЦК України\~та п.9.1.\~ДКБО,\~просив стягнути\~заборгованість 3%\~річних від\~простроченої суми\~відсотків по\~кредиту -\~51,38\~гривня та\~заборгованість 3\~%\~річних від\~простроченої суми\~кредиту -\~400,65\~гривень,\~проте,\~ згідно\~частини 15\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~ЦК України,\~у разі\~прострочення позичальником\~у період\~дії карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України\~на всій\~території України\~з метою\~запобігання поширенню\~на території\~України коронавірусної\~хвороби COVID-19,\~або/та\~у тридцятиденний\~строк після\~дня завершення\~дії такого\~карантину виконання\~грошового зобов`язання\~за договором,\~відповідно до\~якого позичальнику\~було надано\~кредит (позику)\~банком або\~іншим кредитодавцем\~(позикодавцем),\~позичальник звільняється\~від обов`язків\~сплатити на\~користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення (доповнено Законом України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19)» № 691-IX від 16.06.2020 року). Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на усій території України карантин, який неодноразово продовжувався відповідними рішеннями Уряду, не переривався та діє і на теперішній час. Таким чином, нарахування позивачем неустойки або пені в період дії карантину є безпідставними, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відзові [PERSON] зазначив, що позовна заява, з якою звернувся Банк до суду є типовою по формі і змісту з огляду на предмет спору, розрахунок розміру позовних вимог проводився самим банком, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспіврозмірним складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг. Крім того, залучення адвоката, який не є в штаті Банка, з метою підготовки типового нескладного позову є сумнівною необхідністю. Вважає, що витрати на професійну правничу допомогу повинні бути розподілені пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також у відзові зазначив, що він є особою із інвалідністю II групи, має на утриманні двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою, а також дружину, яка з вересня 2017 року тимчасово не працює. В той же час, відповідач отримує пенсію по інвалідності в розмірі майже 6200 гривень, більшу частину якої протягом останніх чотирьох місяців спрямовує на погашення вказаного кредиту. З огляду на вказаного, знаходиться у достатньо скрутному матеріальному становищі, а тому просив суд розстрочити виконання рішення суду строком на шість місяців. Ухвалою суду від 14.12.2020 відкрите провадження у даній справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. 04.01.2017 між Акціонерним банком «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1269471/040117 (далі - Заява від 04.01.2017). Шляхом підписання Заяви від 04.01.2017 та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), [PERSON] приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання Заяви на приєднання була розміщена інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п.3.4.1 даної Заяви, Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок в гривні України (№ [NUMBER] ), на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ Банку. На виконання умов ДКБО Банк надав Відповідачу платіжну картку MasterCard Gold та конверт до неї з ПІН-кодом. Відповідно до заяви від 04.01.2017 [PERSON] було встановлено кредит у сумі 45000,00 гривень. Строк кредиту (користування ним) було встановлено на 23 місяці з можливим подовженням на той самий строк. Відповідно до п.1.7 розділу XXII ДКБО, датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування. Згідно з п.1.20 розділу XXII ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості Відповідно до п. 1.27, п.1.29 розділу XXII ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Якщо Банк на підставі Договору вимагає здійснення внесків (платежів), строк сплати яких не настав, або повернення Кредиту, такі внески (платежі) або повернення Кредиту мають бути здійснені Клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. Якщо протягом цього періоду Клієнт усуне порушення умов Договору, вимога Банку втрачає чинність. При цьому якщо пошта (поштова служба) не може вручити Повідомлення позичальнику через відсутність за місцем проживання вказаної особи, його відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця проживання позичальника або з інших причин. Повідомлення вважається врученим Позичальником у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Згідно з п.9.1 ДКБО розділу IX за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором. Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10.11.2020 розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем склав 41678,40 гривень, яка складається з: 41212,37 гривень заборгованості за кредитом; 14,00 гривень комісії; 51,38 гривня заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту; 400,65 гривень заборгованості 3№ річних від простроченої суми кредиту. У позові зазначено, що 18.08.2020 Банк направив на адресу відповідача вимогу №107.20/2-1781 про дострокове погашення заборгованості по кредиту у сумі 47444,77 гривень. Проте, в обґрунтування вказаного позивачем не було надано доказів того, що зазначена вимога дійсно була направлена на адресу [PERSON] та отримана ним. З огляду на вказане, суд не приймає в якості доказу неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору вказаний документ. Разом з тим, у відзиві [PERSON] зазначив, що ним частково сплачувалась виникла за Заявою від 04.01.2017 заборгованість, в обґрунтування чого надав копії виписки по картковому рахунку та квитанції, з офіційного сайту відповідача «Ощад24/7». З наданих [PERSON] документів вбачається, що відповідачем дійсно здійснювалось часткове погашення виниклої заборгованості. Так, у жовтні-грудні 2020 року ним на рахунки позивача ним було сплачено 18579,2 грн., з яких 15.10.2020 на суму 6191,87 грн., 13.11.2020 на суму 6191,87 грн., 15.12.2020 року на суму 6195,46 грн. Також суд дійшов висновку, що необґрунтованими є вимоги позивача про стягнення комісії в сумі 14 гривень, оскільки такий від платежів не передбачений умовами кредитного договору. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 23085,20 гривень (41212,37- 18579,20-14). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1177,04 гривень (2102*(23085,20*100%/41226,37)). Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Порядок відстрочення або розстрочення виконання рішення передбачений ст. 435 ЦПК України, а саме, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує: (1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; (2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; (3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання. Таким чином, підставою для розстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Як вже зазначалось, відповідач протягом жовтня-грудня 2020 року сплачував заборгованість за кредитним договором сумами понад 6000 гривень кожна. Він є співвласником квартири. Вказані обставини не свідчать про те, що його майновий стан перешкоджатиме виконанню рішення суду. Інших обставин, передбачених ст. 435 ЦПК України, а також доказів на підтвердження цих обставин, відповідач не зазначив. Враховуючи вище вказане, відсутні підстави для розстрочення відповідачу виконання рішення.

Outcome: partial