Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Представник позивача за дорученням [PERSON], уточнивши вимоги позивача, звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] Василіси Іванівни про визнання права власності на житловий будинок. Свої вимоги мотивує тим, що за життя матері позивача [PERSON], померлій 02 грудня 2010 року на праві власності належав житловий будинок №33, розташований в селищі Березине по вулиці Леніна Тарутинського району Одеської області. 05 березня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №48, яким заповідала [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право, в тому числі належний їй житловий будинок №33, розташований в селищі Березине по вулиці Леніна Тарутинського району Одеської області. При зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правоустановчих документів на вказаний вище житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи вище викладене представниця позивача просить в судовому порядку визнати за позивачем [PERSON] право власності на будинком №33, який розташований в селищі Березине по вулиці Леніна Тарутинського району Одеської області. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, на розгляд суду від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги позивача підтримує (а.с.38). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась. Надала суду заяви про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без її участі (а.с.32), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась. Надала суду заяви про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без її участі (а.с.34), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права, тому необхідно керуватися ЦК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом достовірно встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадок за законом від 14 грудня 1989 року зареєстрованого в реєстрі за №1297, після смерті [PERSON], померлого 28 лютого 1987 року спадкоємцем його майна, яке складається з житлового будинку №33 по вулиці Леніна в селищі Березине Тарутинського району Одеської області є його дружина [PERSON] (а.с.7). 05 березня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №48, яким заповідала [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право, в тому числі належний їй житловий будинок №33, розташований в селищі Березине по вулиці Леніна Тарутинського району Одеської області (а.с.12). 02 грудня 2010 року [PERSON] померла, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 240447 ( а.с.13) . В день її смерті відкрився спадок. Спадкоємцями майна померлої є : позивач [PERSON] за заповітом та як син померлої, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії БЭ №525791 (а.с.6); відповідачка [PERSON] Василіса Іванівна як донька померлої, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії БЮ №604600 (а.с.17); відповідачка [PERSON] як донька померлої, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії БЭ №525896 (а.с.19) та свідоцтвом про одруження №722065 (а.с.20). Приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Головного управління юстиції в Одеській області листом №23/02-14 від 21 січня 2015 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що свідоцтво про право на спадок за законом від 14 грудня 1989 року зареєстроване в реєстрі за №1297 не зареєстроване в органі БТІ, а тому не підтверджує право власності померлої [PERSON] на вказаний будинок та рекомендовано звернутися до суду (а.с.14). З копії технічного паспорту на будинок №33 по вулиці Леніна в селищі Березине Тарутинського району Одеської області вбачається, що власник відсутній (а.с. 8-10). Однак, з довідки виконавчого комітету Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області №169 від 23 лютого 2015 року вбачається, що [PERSON] за життя була зареєстрована та мешкала за адресою : будинок №33, вулиця Леніна, селище Березине, Тарутинський район, Одеська область (а.с.16). При зазначених обставинах, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадок у вигляді вищезазначеного будинку. На підставі викладеного ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України ,

Outcome: approved