Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Представник заявника - [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 2,8306 га, кадастровий номер [NUMBER], із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник проживала з [PERSON] однією сім'єю з 1961 року до дня його смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] Будучи спадкоємцем за законом, заявник 26.01.2018 року звернулась до державного нотаріуса Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], у зв'язку із тим, що заявником не надано доказів проживання з спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Зазначає, що заявник з 1961 року була зареєстрована та фактично мешкала з [PERSON], доглядала за ним, спілкувалася з ним, купувала для нього необхідні продукти, ліки, речі, тощо, доглядала за будинком. [PERSON] був її співмешканцем та ставився до неї як до дружини. Тому, просить суд встановити факт, що заявник, [PERSON], проживала з [PERSON], померлим [INFO], однією сім'єю не менше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] Представник заявника - [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі (а.с.34). Представник заінтересованої особи - Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 31) . В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку наданим суду доказам, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних законних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельної ділянки, розташованої на території Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 2,8306 га, кадастровий номер [NUMBER], із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.08.2004 року (а.с. 13). Своє майно [PERSON] за життя нікому не заповідав, що вбачається з копії спадкової справи №12/2018 заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 24-30). Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 цього ж Кодексу у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON]., заявник звернулася до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], однак постановою нотаріуса від 26 січня 2018 року їй відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у зв'язку з тим, що заявником не надано доказів проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.15). Інші спадкоємці після смерті [PERSON], померлого [INFO] відсутні, що підтверджується копією спадкової справи № 12/2018 заведеної після смерті [PERSON], який помер [INFO], з якої видно, що до нотаріальної контори після смерті [PERSON], який помер [INFO], з заявою про прийняття спадщини року звернулася [PERSON], крім неї з заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався (а.с. 24-30). Постановою Верховної Ради України від 19.05.2016 р. № 1377-VІІІ назва с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області змінено на «Софіївка». В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані з 1961 року до дня смерті [PERSON], тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, [PERSON] поховала [PERSON], в теперішній час [PERSON] фактично проживає в зазначеному будинку, але без реєстрації, що підтверджується довідкою Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 20.12.2017 року (а.с. 8). Як зазначила заявник та ці докази нічим та ніким не спростовані, вона з 1961 року мешкала з [PERSON], доглядала за ним, спілкувалася з ним , купувала для нього необхідні продукти, ліки, речі, тощо, доглядала за будинком. [PERSON] був її співмешканцем та стався до не як до дружини, що також підтверджується копією довідки Валівської сільської ради № 132 від 02.03.2006 року, згідно якої [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] по день його смерті [INFO], в [ADDRESS] і поховала його, (а.с. 7); копією витягу із погосподарської книги, в якому [PERSON] зазначена як голова родини, а [PERSON] вказаний, як її чоловік (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. Таким чином, при розгляді справи встановлено, що [PERSON], дійсно проживала з [PERSON] по день його смерті - [INFO], по [ADDRESS] постійно, з 1961 року, тому суд приходить до висновку, що на підставі ст. 1264 ЦК України, вона є спадкоємцем за законом майна, що залишилось після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що відсутність факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті спадкодавця, а також виходячи з того, що іншого порядку встановлення даного факту окрім судового, законом не визначено, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], не менш як п'ять років до часу відкриття.

Outcome: approved