Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 листопада 2011 року секретарем виконкому Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 241, за яким все своє майно вона заповіла [PERSON]. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М., у зв'язку з чим було заведено спадкову справу № 34/2016. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Даний факт він підтверджує матеріалами зазначеної спадкової справи, копією свідоцтва про одруження спадкодавця з [PERSON] та свідоцтвом про його смерть, де зазначено його дату смерті 08.07.1990 року. 02.02.2018 позивачу приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М. були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало [PERSON], а саме: на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,2782 га та 0,1732 га, що розташовані по [ADDRESS], а також земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом позивачу було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на ім'я померлої, про що нотаріусом було видано постанову № 22-02-31 від 03.02.2018. Житловий будинок [ADDRESS] був збудований батьками позивача в 1959 році, а тому дане майно було спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження батьків позивача, технічним паспортом на будинок та випискою з погосподарської книги. Після смерті [INFO] [PERSON], спадщину на 1/2 частину спадкового майна прийняла його дружина [PERSON], оскільки проживала із чоловіком на день смерті в даному господарстві. Факт володіння спадкодавцем [PERSON] вищезазначеним будинком представник позивача підтверджує витягом з погосподарської книги № 03 Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 2016 - 2020 роки, особовий рахунок [NUMBER]. Представник позивача [PERSON] подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідач - Великокаратульська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови, позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову роз'яснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі свого представника. З'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON], про що 01.08.2016 за № 18 зроблено відповідний запис виконавчим комітетом Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. До дня смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] осіб зареєстрованих і проживаючих разом з нею за зазначеною адресою не має. Дані обставини встановлені відповідно до довідки № 364 від 06.09.2017 Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 листопада 2011 року секретарем виконавчого комітету Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 241, за яким все своє майно вона заповіла [PERSON] - позивачу по справі. [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу № 34/2016 після смерті [INFO] [PERSON]. Судом встановлено, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Дані обставини підтверджуються матеріалами вказаної спадкової справи. 02.02.2018 позивачу приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М. були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало [PERSON], а саме: на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,2782 га та 0,1732 га, що розташовані по [ADDRESS], а також земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою № 22-02-31 від 03.02.2018 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом позивачу було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок на ім'я померлої. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відповідно до відомостей погосподарської книги № 3 за 2016 - 2020 роки, особовий рахунок [NUMBER], зареєстрований за [PERSON], яка зазначена власником будинку. Будинок 1959 року побудови, що вбачається із даних погосподарської книги та технічного паспорту на будинок, що виготовлений 12.12.2017 ТОВ «ЛЕНДВІЗОР». Дане майно було спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження батьків позивача, з якого вбачається, що вони зареєстрували шлюб 05.09.1954 про що зроблено відповідний запис за № 21 виконкомом Великокаратульської сільської ради. Після смерті [INFO] батька позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 09.07.1990 Великокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області), спадщину на 1/2 частину спадкового майна прийняла його дружина [PERSON], оскільки проживала із чоловіком на день смерті в даному господарстві. Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем [PERSON] державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1269 ЦК України,

Outcome: approved