Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з цим позовом і просив звільнити з-під арешту, накладеного 11.11.2013 року постановою №40649855 державним виконавцем ВДВС по Тростянецькому районі Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області Репенком О.С. на нерухоме майно, належне на праві власності відповідачці, а саме: 3-кімнатну квартиру, загальною площею 46,80 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Просив також заборонити органам ДВС вчиняти будь які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» прав іпотекодержателя щодо зазначеної квартири та стягнути з відповідачки судові витрати. На обґрунтування позову повідомив, що 11.09.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №VIUPGA00001635. В забезпечення виконання зобов'язань був також укладений договір іпотеки, згідно умов якого [PERSON] надала в іпотеку нерухома майно, а саме: 3-кімнатну квартиру, загальною площею 46,80 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 11.11.2014 року державний виконавець ВДВС по Тростянецькому районі Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області Репенко О.С. на квартиру, яка являється предметом іпотеки, наклав арешт. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримав, не заперечив щодо винесення заочного рішення. Державний виконавиць в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, рішення просив прийняти у відповідності до чинного законодавства. Відповідачка будучи належним чином повідомленою про час і місце проведення судового засідання, не з'явилася, будь-якого повідомлення про причини неявки не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши докази і давши їм належну юридичну оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. В судовому засіданні було встановлено, що 11.09.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №VIUPGA00001635. В забезпечення виконання зобов'язань був також укладений договір іпотеки, згідно умов якого [PERSON] надала в іпотеку нерухома майно, а саме: 3-кімнатну квартиру, загальною площею 46.80 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з невиконання [PERSON] своїх зобов'язань перед Банком Тростянецький районний суд Вінницької області рішенням від 09.07.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернув стягнення на вказану квартиру. Але, звернути стягнення на предмет іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не виявилось можливим, бо як існують обтяження. Так, постановою від 11.11.2014 року державний виконавець ВДВС по Тростянецькому районі Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області Репенко О.С. на квартиру, яка являється предметом іпотеки, наклав арешт. Враховуючи, що договір іпотеки був укладений раніше порівняно з іншими обтяженнями, то в даному випадку позивач має першочергове право задовольнити свої вимоги по стягненню з [PERSON] заборгованості по кредитному договору за рахунок спірного заставленого майна. Таким чином, накладений арешт на предмет іпотеки, накладений необгрунтовано, оскільки обмежує та позбавляє передбачене законом право іпотекодержателя (ПриватБанку) одержати задоволення за рахунок предмету іпотеки у встановлений судовим рішенням спосіб захисту порушених прав - шляхом продажу предмету нерухомості третій особі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved