Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача 22235 грн. 02 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 2102,00 грн. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 12.04.2018 року у м. Львові на вул.Городоцька, 47 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota Auris 1.6L», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 1455549. Згідно із постановою Залізничного районного суду м.Львова від 05.07.2018 року у справі №462/2532/18 та постановою Залізничного районного суду м.Львова від 05.07.2018 року у справі №462/2533/18, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. На підставі заяви про настання страхового випадку від 13.04.2018 року, страхового акту та доданого до нього розрахунку №UA2018041300035/L02/03 від 27.07.2018 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь власника пошкодженого автомобіля [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 22235 грн. 02 коп., що підтверджується платіжним дорученням №19055 від 30.07.2018 року. Оскільки відповідач порушив вимоги ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме самовільно залишив місце події, у страховика відповідно до ст. 1191 ЦК України виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. У зв`язку з вищенаведеним, просить позов задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.11.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту статті 12 ЦПК України убачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Сторони перебувають у правовідносинах з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Судом встановлено, що [PERSON] 12 квітня 2018 року о 20 год. 15 хв. у м. Львові на вул. Городоцька, 47, керуючи автомобілем марки «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Citroen», реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував під керуванням [PERSON] , який отримав інерційний рух і здійснив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував під керуванням [PERSON] та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди - залишив місце події, не повідомивши уповноважений підрозділ Національної поліції, чим порушив п.п. 1.5; 2.3Б,Д; 13.1; 2.10 (А,Д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. Зазначені обставини щодо дорожньо-транспортної пригоди, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, встановлені постановою Залізничного районного суду м.Львова від 05.07.2018 року у справі №462/2532/18 та постановою Залізничного районного суду м.Львова від 05.07.2018 року у справі №462/2533/18. Вказаними постановами відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. /а.с.25-28/ Окрім цього, судом встановлено, що станом на 05.07.2018 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota Auris 1.6L», реєстраційний номер [NUMBER] застрахована відповідно до поліса №АМ/1455549 у ПрАТ ««Страхова компанія «ПЗУ Україна», що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. /а.с.6/ [PERSON] , який керував автомобілем марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок неправомірних дій [PERSON] , звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» зі заявою про настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12.04.2018 року. /а.с. 17-21/. Власником автомобіля марки «Citroen Berlingo» є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ./а.с.15-16/ Відповідно до довідки Національної поліції України УПП НП у Львівській області №3018103557248201 від 02.05.2018 року №1255зп/41/12-18, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12.04.2018 року у м. Львові на вул.Городоцькій, автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження задньої центральної нижньої частини. /а.с.23-24/. Згідно з висновку, викладеного у звіті №195794 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 18.04.2018 року, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Citroen Berlingo 1.9D Base», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 24 596 (двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто шість) грн. 02 коп. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування). Вартість збитків приймається рівною сумі вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля. /а.с. 29-34/ Як убачається з матеріалів справи ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» кваліфікувала вказану ДТП як страховий випадок та 30.07.2018 року здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 22235 грн. 02 коп. власнику автомобіля «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , що стверджується страховим актом №UA2018041300035/L02/03 від 27.07.2018 року та платіжним дорученням №19055 від 30.07.2018 року /а.с.52,54/. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як убачається з положень ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.38.1.1 (в) ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригод, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно із ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. 18.03.2019 року та 25.02.2020 року на адресу відповідача було направлено регресну вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Однак, відповідач вказаної вимоги не виконав./а.с.55,58/ Враховуючи наведене та те, що ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відшкодувало власнику автомобіля - [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої [PERSON] , який самовільно залишив місце ДТП, тому на підставі ст.1191 ЦК України та п. 38.1.1 (в) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло право на стягнення з відповідача шкоди в розмірі 22235 грн. 02 коп. Відповідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Беручи до уваги вищевикладене та те, що [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП, після чого самовільно залишив місце такої, що стверджується постановами Залізничного районного суду м. Львова від 05.12.2018 року у справах №462/2532/18 та №462/2533/18, позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого власнику автомобіля відшкодування, суд приходить до висновку, що позов є підставним, а тому його слід задовольнити й стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 22 235 грн. 02 коп. Окрім цього, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved