Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2001 р. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2012 р. шлюб між ними розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.11.2012р., за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість 1/2 частини автомобіля марки «Мерседес Бенц 210» 1993 р.в., д.н.з. [NUMBER], в розмірі 17500 грн., та вартість 1/2 частини автомобіля марки «Мерседес Бенц 313», 2005 р.в., д.н.з.[NUMBER], в розмірі 55500 грн. Згідно з договором купівлі-продажу від 09.01.2014 р. квартира за адресою [ADDRESS] зі згоди відповідача була відчужена [PERSON] Однак на час відчуження нерухомого майна існувала заборгованість за спожиті комунальні послуги ( а саме з теплопостачання) в сумі 2320,38 грн., яку [PERSON] оплатив у повному обсязі. Тому, просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] половину суми коштів, сплачених згідно з квитанцією за спожиті послуги з теплопостачання в сумі 1160,19 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Позивач та його представник в попереднє та судові засідання неодноразово не з'являлись, представник відповідача тричі надсилав до суду заяви про розгляд справи в його та позивача відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Також подала заперечення на позов. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2001 р. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2012 р. шлюб між ними розірвано (а.с. 4). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.11.2012р., за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість 1/2 частини автомобіля марки «Мерседес Бенц 210» 1993 р.в., д.н.з. [NUMBER], в розмірі 17500 грн., та вартість 1/2 частини автомобіля марки «Мерседес Бенц 313», 2005 р.в., д.н.з.[NUMBER], в розмірі 55500 грн. (а.с.6). Згідно з договором купівлі-продажу від 09.01.2014 р. квартира за адресою [ADDRESS] зі згоди відповідача була відчужена [PERSON] (а.с.10). На аркуші 9 справи знаходиться ксерокопія квитанції від 02.07.2014р. про сплату позивачем на рахунок «Чернівцітеплокомуненерго» за послуги опалення в квартирі за адресою [ADDRESS] за період з 01.06.2014р. по 30.06.2014 року 2320,38 грн. Згідно з ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вищезазначених вимог закону ні позивач ні його представник не довели, що станом на 09.01.2014р. і укладення договору купівлі-продажу квартири в ній існувала заборгованість за послуги опалення, не доведено, що сплачена сума є саме заборгованістю, яка виникла в період часу, коли сторони були співвласниками квартири. Квитанція про сплату коштів доводить тільки сплату певної суми після продажу квартири і не більше. В договорі купівлі-продажу квартири було зазначено, що всі заборгованості по комунальних платежах мають бути сплачені до 25 січня 2014 року, але чи було це зроблено чи ні, суду невідомо оскільки сторони в судове засідання не з'явились. Суду невідомо з яких причин позивач сплачував кошти за теплопостачання через 6 місяців після продажу квартири. Однак, як вбачається з копії квитанції про сплату вказаних коштів період оплати - з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року. Очевидно, що в цей період відповідач власником квартири не була відповідно і не мала обов'язку сплачувати будь-які платежі щодо цієї квартири. Позивачу та його представнику надсилався лист з повідомленням про час та місце розгляду справи, зазначалося, що їхні особисті пояснення по суті позову є важливими для розгляду справи, але вони проігнорували цей лист і в чергове не з'явились до суду, представник позивача просив розглянути справу в їх відсутність ( а.с. 29, 30 ). За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed