Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Представник позивача засобами поштового звязку звернувся до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця [PERSON], яка померла 28 вересня 2016 року, з її спадкоємця [PERSON], за кредитним договором б/н від 02.06.2010 в сумі 8402,45грн. та судового збору в розмірі 1762,00грн. В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивач вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.06.2010 [PERSON] отримала кредит у сумі 8000,00грн., у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Представником позивача [PERSON] подано до суду клопотання про слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином рекомендованою кореспонденцією. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що у відповідності до укладеного договору б/н від 02.06.2010 [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У порушення зазначених вимог [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на дату смерті за [PERSON] виникла заборгованість в сумі 8402,45грн., яка складається з 2104,63грн. суми кредиту; 6047,82грн. заборгованості за процентами та 250грн. пені. Згідно умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. За вимогами статей 526, 527, 530\~Цивільного\~кодексу\~України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 28 вересня 2016 року [PERSON] померла, що вбачається із копії Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 556893, виданого 05.10.2016 Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області. За вимогами ст. ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обовязки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Статтею 549 ЦК України\~визначено: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Порушенням зобов'язання, згідно ст.\~610\~ЦК\~України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто - неналежне виконання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правої наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до ст.\~629\~ЦК\~України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1050 ЦК України\~визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Вимогами статті 1281\~ЦК\~України визначено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. У своїй відповіді за вих. № 1671/02-14 від 13.05.2017 Перша Державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області повідомила, що після смерті померлої 28 вересня 2017 року [PERSON], яка проживала на час смерті за адресою: смт. Безлюдівка, вул. Огородня, б. 37/10, Харківський район, Харківська область, станом на 13.05.2017 відомості про наявність спадкоємців до спадкового майна після вищевказаної спадкодавці в держнотконторі відсутні, в разі звернення спадкоємців по зазначеній справі або видачі свідоцтва на спадщину, ПАТ КБ «Приватбанк» отримає відповідне повідомлення від нотаріуса. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1\~статті\~13\~ЦПК\~України визначено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається із копії паспорту громадянина України на імя [PERSON], [INFO], остання з 2010 року є зареєстрованою за тією ж самою адресою, як й померла [PERSON], а саме: смт. Безлюдівка, вул. Огородня, б. 37/10, Харківський район, Харківська область. Однак, матеріали даної справи не містять жодних відомостей щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], його вартості, та інформації щодо стосунків спадкодавця із відповідачем [PERSON], а також доказів щодо прийняття будь-якими особами спадщини після смерті [PERSON] Крім того, клопотання про витребування доказів, які неможливо самостійно отримати, позивачем до суду не заявлялись. Таким чином, у суду не має підстав вважати, що [PERSON] є спадкоємцем боржника [PERSON], та відповідно, й немає підстав стягувати з неї грошові кошти за кредитними зобовязаннями [PERSON] З огляду наведеного, позов ПАТ КБ «Приватбанк» є необґрунтованим, безпідставним та передчасним, а тому у його задоволенні необхідно відмовити. Судовий збір залишити за рахунок позивача.

Outcome: dismissed