Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Представник ЛКП «Львівелектротранс» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування позовної заяви представник позивача покликається на те, що [PERSON] 03.10.2017 о 19:30 год. у м. Львові по вул. В. Стуса, 57 «а», керуючи автомобілем «Тойота РАВ 4» д.н.з. [NUMBER] , був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, виконуючи поворот ліворуч (розворот) не надав перевагу в русі трамваю «Електрон» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку та скоїв з ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 «б», 10.4, 1.5 ПДР\~України, був визнаний винним за ст.124 КУпАП й оштрафований на 340 грн. Внаслідок скоєння даного ДТП зупинився рух трамваїв ЛКП «Львівелектротранс» маршрутів № 2 та № 8, зупинка загалом тривала 45 хвилин. В результаті простою трамваїв позивача на маршруті № 2 та № 8 в сукупній кількості 22 одиниць, позивач зазнав матеріальних втрат в розмірі 7 134, 76 грн., які просить стягнути з відповідача. Вказана цивільна справа перебувала в провадженні судді [PERSON] . 25.09.2019 р. справа передана судді Дзеньдзюрі С.М. на виконання рішення зборів суддів № 6 від 17.09.2019 року та розпорядження керівника апарату суду №110/Р від 25.09.2019 року. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.09.2019 року суддею Дзеньдзюрою С.М. матеріали справи прийняті до провадження та призначені у підготовче судове засідання. Відповідно до\~ухвали від 04.12.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання про слухання справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість слухання справи у відсутності сторін, за наявних у матеріалах справи доказів, та у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. На підставі ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не проводилось. Дослідивши матеріали\~справи та подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності було те, що [PERSON] 03.10.2017 о 19:30 год. у м. Львові по вул. В. Стуса, 57 «а», керуючи автомобілем «Тойота РАВ 4» д.н.з. [NUMBER] , був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, виконуючи поворот ліворуч (розворот) не надав перевагу в русі трамваю «Електрон» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку та скоїв з ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 «б», 10.4, 1.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили та відповідачем не оскаржувалась. Згідно із розрахунками втрат від простою трамвайних вагонів по маршрутах № 2 та № 8, через перешкоджання руху 03.10.2017 року автомобілем «Тойота РАВ 4» д.н.з. [NUMBER] , позивач зазнав збитків в розмірі 7 134, 76 грн. Даний розрахунок здійснено позивачем відповідно до Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010 року. Пунктом 2 Методичних рекомендацій визначено, що втрати перевізника від тимчасового закриття або перешкоджання рухові на визначених договором про організацію надання транспортних послуг маршрутах та від пошкоджень об`єктів міського електричного транспорту розраховуються, в тому числі, у випадку зменшення фактичного обсягу транспортної роботи через перешкоджання рухові за маршрутом (маршрутами) іншими транспортними засобами, власниками яких є юридичні або фізичні особи. Втрати від тимчасової затримки руху на маршрутах міського електричного транспорту з незалежних від перевізника причин можуть визначатися шляхом розрахунку показників зміни обсягів транспортної роботи перевізника (базовий метод) або за показниками часу вимушеного простою і виручки за годину роботи рухомого складу (альтернативний метод) (п.2.1. Методичних рекомендацій). Положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.\~12\~ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Ст.\~1\~Закону України\~«Про міський\~електричний транспорт» встановлено, що міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів. Маршрут (лінія) - напрямок руху трамвая, тролейбуса (поїзда метрополітену, швидкісного трамвая) за встановленим розкладом між визначеними та відповідно обладнаними пунктами на зупинках. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про міський електричний транспорт», тимчасове припинення або обмеження надання транспортних послуг може застосовуватись у випадках, передбачених Правилами дорожнього руху. Ст.\~13\~Закону України\~«Про міський\~електричний транспорт» встановлює право перевізника вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч.ч. 1, 2 ст.\~1166\~ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За таких обставин, суд доходить до висновку, що дії відповідача та його вина в скоєнні ДТП, а також причинний зв`язок між наявною шкодою і протиправними діями заподіювача є доведеними. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну шкоду, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved