Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Представник позивача АТ « Державний ощадний банк України» звернуся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Качур А.В., Первомайський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання договору дарування недійсним, в якому просить суд ( з урахуванням заяви про усунення недоліків) : - Визнати недійсним договір дарування квартири, загальною площею: 75,1кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 12 квітня 2018 року між [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , [INFO] , та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Качур А.В. 12.04.2018р. та зареєстрований в реєстрі за № 535. - Стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» суму судового збору у розмірі: 1 921,00грн. Позов обґрунтований наступним. Між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії Первомайського відділення № 7855 ВАТ «Ощадбанк», та [PERSON] 23.06.2008р. був укладений Договір відновлюваної кредитної лінії № 555 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до п. п. 1.1-1.3 Кредитного договору Банк надав Позичальнику на умовах Договору Кредит в розмірі: 390 000,00 (триста дев`яносто тисяч)грн. 00коп., а Позичальник зобов`язався отримувати, належним чином використати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі: 25% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Остаточним терміном повернення Кредиту є 22.06.2018р. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, 23.06.2008р. між Позивачем та [PERSON] був укладений Договір поруки № 1. За Договором поруки поручитель поручається перед Кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед Кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно п. п. 1.1., 3.1 Договору поруки Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язання за Кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручитель відповідає по зобов`язаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. З моменту підписання Договору поруки Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором по зобов`язаннях Позичальника за Кредитним договором. У зв`язку з тим, що Позичальник, рівно як і [PERSON] , не виконали зобов`язання щодо погашення Кредиту та своєчасної сплаті процентів за користування ним, станом на 30.05.2017р. виникла заборгованість за Кредитом в розмірі: 399 428,31 грн. Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 28.07.2017 року по справі № 425/1467/17 позовні вимоги Банку до Позичальника та фінансового поручителя задовольнив в повному обсязі, стягнувши в солідарному порядку борг за Кредитом в сумі: 399 428,31 грн. та судовий збір в розмірі: 5 991,42 грн. 17.01.2018 року видано два виконавчі листа. Державним виконавцем Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області 01.02.2018р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 55684874 про примусове стягнення боргу за Кредитом з Позичальника [PERSON] . Окрім того, державним виконавцем Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області 01.02.2018р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 55692102 про примусове стягнення боргу за Кредитом з фінансового поручителя - [PERSON] . За виконавчим провадженням № 55684874 щодо примусового стягнення боргу з Позичальника державним виконавцем були проведені наступні виконавчі дії: - винесена 01.02.2018р. постанова про арешт майна боржника, наклавши арешт на все рухоме та нерухоме майно; - винесена 01.03.2018р. постанова про арешт майна боржника, згідно якої було накладено арешт на дві одиниці транспортних засобів, а саме: Audi А6,2007 рік випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , та Chevrolet NA 193, 2006 рік випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] . - винесена 01.03.2018р. постанова про розшук майна боржника, згідно якої було оголошено у розшук дві одиниці транспортних засобів, належних боржнику. За виконавчим провадженням № 55692102 щодо примусового стягнення боргу з фінансового поручителя державним виконавцем були проведені наступні виконавчі дії: - винесена 01.02.2018р. постанова про арешт майна боржника, згідно якої за заявою Стягувача накладено арешт на квартиру, загальною площею: 75,1кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - винесена 01.03.2018р. постанова про арешт майна боржника, згідно якої було накладено арешт на дві одиниці транспортних засобів, а саме: Skoda Octavia, 2000 рік випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , та ЗАЗ-Daewoo TF699P, 2007 рік випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] . - винесена 01.03.2018р. постанова про розшук майна боржника, згідно якої було оголошено у розшук дві одиниці транспортних засобів, належних боржнику; - винесено 06.03.2018р. доручення на проведення виконавчих дій, яким було доручено Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області здійснити арешт та опис майна боржника - квартири, загальною площею: 75,1кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після проведення виконавчих дій Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області з опису та арешту квартири, загальною площею: 75,1кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , представником Позичальника [PERSON] [PERSON] 19.03.2018р. була складена заява про перегляд заочного рішення № 425/1467/17 щодо стягнення заборгованості за Кредитом з Позичальника та фінансового поручителя, й направлена на адресу Рубіжанського міського суду Луганської області. Розглянувши заяву представника [PERSON] про перегляд заочного рішення, 11.04.2018р. Рубіжанським міським судом Луганської області було винесено Ухвалу про її задоволення та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Представником Стягувача 13.04.2018р. до канцелярії Первомайського МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області було подано заяву за вих. № 110.20-21/2653/34730/2018-12/вих. на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 55692102 про примусове стягнення боргу з фінансового поручителя [PERSON] . З матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що представником [PERSON] [PERSON] до Первомайського MB ДВС ГТУЮ у Луганській області 11.04.2018р. було пред`явлено Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області про перегляд заочного рішення, внаслідок чого державним виконавцем було знято всі накладені арешти на майно Позичальника [PERSON] (дві одиниці транспортних засобів) та фінансового поручителя [PERSON] (дві одиниці транспортних засобів та нерухомого майна - квартири у м.Харкові) та винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень 11.04.2018р. - в день пред`явлення Ухвали. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.05.2018р. накладено арешт на Chevrolet NA 193, 2006 рік випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , Skoda Octavia, 2000 рік випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , ЗАЗ-Daewoo TF699P, 2007 рік випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Луганського апеляційного суду рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.06.2018 року змінено, скасувавши рішення Рубіжанського міського суду Луганської області в частині відмови у задоволенні позовних вимог Кредитора до боржників про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, ухваливши в цій частині нове рішення, яким стягнув з боржників 3% річних та інфляційні втрати Кредитора. Сума боргу яка підлягає солідарному стягненню з Позичальника - [PERSON] та ф інансового поручителя [PERSON] складає: 442 672,98грн. та судові витрати в розмірі: 3 295,32грн. з кожного. Під час розгляду справи між [PERSON] та [PERSON] 12.04.2018 року укладений договір дарування, відповідно до якого дарувальник [PERSON] передала безоплатно у власність обдарованого [PERSON] квартиру, розтащована за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає, що Відповідачем - 1 та Відповідачем - 2 при укладенні договору дарування від 12.04.2018р. порушили норми ч. 1, 2 ст. 16 ЦК, ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК, України - права Кредитора на отримання грошових коштів від реалізації вказаного нерухомого майна та норми ст. 215, ст. 234 ЦК України. Вважає, що вищезазначений договір є недійсним з підстав його фіктивності з метою не виконання рішення суду. В позовній заяві позивач посилається на практику Верховного суду , а саме : справа № 522/11043/14-ц, провадження № 61-5024св18, Постанові Верховного Суду від 29.03.2018р. № 922/333/16, постанові Верховного Суду України по справі № 6-1873цс16 від 19 жовтня 2016 року, постанові Верховного Суду України від 01.02.2017р. у справі № 6- 2360цс16, постанові Верховного Суду у складу колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019р. по справі № 442/3285/16-ц, провадження № 61-21651 сві 8 (ЄДРСРУ №79543580). Позивач прагне досягти того, щоб предмет правочину, який перебував у власності [PERSON] , був повернутий до первинного правового становища, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації позивачем свого права на отримання присудженого згідно рішення суду, а отже права позивача в дійсності є порушеними та підлягають судовому захисту. На момент подання позовної заяви до суду про визнання договору дарування недійсним з підстав його фіктивності присутній факт відкритих виконавчих проваджень про стягнення з боржників на користь Позивача в розмірі: 445 968,30 грн. 30коп. та за жодним з виконавчих проваджень не встановлено майна, на яке можливо звернути стягнення, окрім майна, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, реалізація якого неможлива з урахуванням норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». У зв`язку з переходом права власності від Відповідача 1 до Відповідача 2 - заінтересованої особи самого боржника - [PERSON] на ліквідне майно - квартиру, яка є матір`ю боржника, Первомайський МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області не може виконати рішення суду. Тобто Відповідач - 1 та Відповідач 2 усвідомлено здійснили дарування квартири, з метою збереження подарованої квартири за матір`ю та уникнення можливості органами ДВС звернути стягнення в рахунок погашення боргів за виконавчими провадженнями. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.01.2020 року вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири [ADDRESS] Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від від 11.02.2020 року задоволено клопотання позивача. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Качур А.В. належним чином засвідчену копію договору дарування квартири [ADDRESS] , укладений 12.04.2018 року між [PERSON] та [PERSON] . 23.03.2020 року відповідач-1 [PERSON] надала відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки на момент укладення договору дарування не існувало жодного рішення суду, що набрало законної сили, про стягнення з [PERSON] та [PERSON] будь-якої заборгованості, не існувало жодних обмежувальних заборон на вчинення правочинів щодо спірного нерухомого майна, на вчинення будь-яких реєстраційних дій з цим майном тощо. А тому неможливо говорити про умисел [PERSON] та [PERSON] на виведення майна із ліквідної маси, на яку можливо було звернути стягнення, тому що на момент вчинення спірного правочину не існувало відкритих виконавчих проваджень щодо вищевказаних осіб, не існувало рішень суду, що набрали б законної сили. Крім того, реальність вказаного правочину і його направленість на реальне настання наслідків підтверджується ще й тим, що після отримання в дарунок квартири, мною. [PERSON] було зареєстровано місце проживання в подарованій квартирі. На даний час в даній квартирі я проживаю самостійно, сплачує самостійно всі комунальні платежі по і утриманню вказаної квартири. Після отримання в дарунок квартири, всі особові рахунки на сплату комунальних послуг та платежів були переоформлені на мене, що свідчить про реальне настання наслідків правочину, на які він був направлений. 28.05.2020 року позивач надав відповідь на відзив. У вищезазначеної відповіді на відзив позивач зазначає, що на виконання заочного рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 28.07.2017 року були видані виконавчі листа за якими було розпочато виконавче провадження і накладено арешт в тому числі і на предмет договору дарування. Усвідомлюючи те, представник [PERSON] звернувся з заявою про перегляд заочного вищевказаного рішення, на підставі чого виконавче провадження було закінчено 11.04.2018 року, а 12.04.2018 року [PERSON] здійснила відчуження майна [PERSON] , на думку позивача, з метою з метою збереження подарованої квартири за матір`ю та уникнення можливості органами ДВС звернути стягнення в рахунок погашення боргів за виконавчими провадженнями. Доводи [PERSON] про те, що нею здійснено реєстрацію місце проживання та переоформлення Договорів на постачання житлово-комунальних послуг в квартирі, яка відчужена Відповідачем-1 за оспорюваним правочином, жодним чином не спростовує тверджень позивача щодо фіктивності Договору дарування, оскільки ці дії є похідними після здійснення Договору дарування, але не є обов`язковим. Переоформлення рахунків жодним чином не підтверджує реальності правочину єдине ліквідне майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, зокрема, [PERSON] . Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладання особою дарування майна зі своїм родичом з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Вказана правова позиція зазначена в Постанові ВС від 02.10.2019 по справі № 359/2920/17. Окрім того, такий висновок відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03 липня 2019 року, за наслідками розгляду цивільної справи № 369/11268/16-ц (касаційне провадження № 14-260цс19), у якому Велика Палата Верховного Суду не відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року (провадження № 6-1873цс16), від 23 серпня 2017 року у справі 306/2952/14-ц та від 09 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц. Під час проведення підготовчого судового засідання сторони крім позивача не з`являлись, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від третіх осіб : приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Качур А.В., Первомайський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю. [PERSON] , третя особа [PERSON] які зареєстровані на окупованій території були повідомлені неодноразово відповідно до норм ЦПК України щляхом розміщення на сайте « Судова влада України » оголошення про виклик на судові засідання. [PERSON] у призначені підготовчі судові засідання жодного разу не з`явилась, кожен раз зверталась з заявою про відкладення проведення підготовчого судового засідання у зв`язку із запровадженням на території України карантину відповідно до Постанови КМУ « Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19». Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.12.2020 року підготовче судове засідання закрито та призначено до судового розгляду. Представник позивача у призначене судове засідання з`явився, підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення рішення в порядку заочного провадження не заперечував . Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання не з`явилась. Разом з тим, в матеріалах справи міститься клопотання про відкладення розгляду справ із запровадженням на території України карантину відповідно до Постанови КМУ « Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19». [PERSON] , третя особа [PERSON] які були повідомлені відповідно до норм ЦПК України шляхом розміщення на сайте « Судова влада України » оголошення про виклик на судові засідання не з`явились. Від третіх осіб : приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Качур А.В., Первомайський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Дослідивши клопотання про відкладення, вислухавши думку представника позивача, враховуючи те, що [PERSON] надала відзив на позовну заяв , суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки за її клопотаннями неодноразово відклалося підготовче засідання. Починаючи з червня 2020 року постійно надходили клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з запровадженням на території України карантину. Суд зважав на те, що 11.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про запровадження в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу, що має на меті убезпечення населення України від розповсюдження гострої респіраторної хвороби та масового поширення вірусної інфекції, тому допускав, що учасники справи могли не з`являтися в підготовче засідання з цих причин, і відкладав підготовче засідання. Підготовче судове засідання було закрито лише 17.12.2020 року . Однак, на даний час 11.02.2021 року та станом на грудень 2020 року карантинні заходи, запроваджені на території України через спалах у світі коронавірусу, послаблені, перешкоди з`являтися в судові засідання відсутні. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутністю вищезазначених осіб. Підстав для ухвалення рішення при заочному розгляді прави судом не встановлено, оскільки відповідно до норм ЦПК України : \~Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступе. З матеріалів справи вбачається, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії Первомайського відділення № 7855 ВАТ «Ощадбанк», та [PERSON] 23.06.2008р. був укладений Договір відновлюваної кредитної лінії № 555 (надалі - Кредитний договір), відповідно до п. п. 1.1-1.3 Кредитного договору Банк надав Позичальнику на умовах Договору Кредит в розмірі: 390 000,00 грн., а Позичальник зобов`язався отримувати, належним чином використати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі: 25% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Остаточним терміном повернення Кредиту є 22.06.2018р. (т. 1 а.с. 10-14) В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, 23.06.2008р. між Позивачем та [PERSON] був укладений Договір поруки № 1. За Договором поруки поручитель поручається перед Кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед Кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно п. п. 1.1., 3.1 Договору поруки Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язання за Кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручитель відповідає по зобов`язаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. ( т .1 а.с. 15-16 ). Постановою\~Луганського апеляційного\~суду від\~19.02.2018\~року рішення\~ Рубіжанського\~міського суду\~Луганської області\~від 19.02.2019\~року по\~справі №\~ 425/1467/17 змінено, скасувавши в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства\~\~«Державний ощадний банк України» [PERSON] , [PERSON] про стягнення інфляційних витрат за простроченими процентами за користування кредитом та трьох процентів річних за простроченими процентами за користування кредитом та судових витрат скасувано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] в частині стягнення інфляційних втрат банку за період з вересня 2014 року по січень 2017 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом та трьох процентів річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» інфляційні втрати банку за період з вересня 2014 року по січень 2017 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 34 490, 36 грн. та три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 02 вересня 2014 року по 29 травня 2017 року в сумі 5 458 грн. 99 коп., стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у сумі 3295 грн. 32коп., стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у сумі 3295 грн. 32коп. ( а.с. 69-71 т.1) . В межах розгляду вищезазначеної цивільної справи ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.05.2018р. накладено арешт на Chevrolet NA 193, 2006 рік випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , Skoda Octavia, 2000 рік випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , ЗАЗ-Daewoo TF699P, 2007 рік випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . 12.04.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківській області Качур А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 535, відповідно до якого [PERSON] (дарувальник) безоплатно передала у власність, а [PERSON] (обдарована) прийняла у дар квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1.4 вищезазначеного договору дар оцінений у сумі 623300,00 грн. станом на 2018 рік. ( т. 1 а.с. 235-236). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.12.2019, 09.01.2020 право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування від 12.04.2018 року ( а.с. 172,187 т.1). Відповідно до копії паспорта [PERSON] , [INFO] , є особою похилого віку та остання зареєстрована з 24.09.2018 року за адресою [ADDRESS] . Відповідно до відповіді Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції Луганській області від 13.11.2019 року дошлюбне прізвище [PERSON] є Застава. Відповідно до статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно зі статтею 717\~цього Кодексу за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. За змістом частини п`ятої статті 203\~ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до змісту статті 234\~ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторони не вчиняють жодних дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування жодних наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань за договором; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215\~цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Як передбачено ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06\~листопада 2009\~року №\~9\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про визнання\~правочинів недійсними» судам роз`яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Ознака вчинення правочину лише для виду повинна бути властива діям обох сторін. Якщо одна сторона діяла лише для виду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року № 6-197цс14. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що позивачем не доведено відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Обдарована особа [PERSON] [INFO] зареєстрована з 24.09.2018 року за адресою [ADDRESS] . Відомостей про те, що остання не мешкає за вищезазначеною адресою матеріали справи не містять. Також суду не надано доказів того, що [PERSON] або [PERSON] продовжують користуватися вищезазначеною квартирою. Крім того, під час укладання вищезазначеного договору дарування рішення суду про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» не існувало, як і не існувало будь-яких заборон відчуження права власності за адресою [ADDRESS] . Укладаючи договір дарування [PERSON] своїм підписом підтвердила, що дарувальник передав, а вона прийняла дар у присутності нотаріуса, шляхом отримання ключів від вищезазначеного об`єкту нерухомого майна та документів Оскільки відповідно до частини четвертої статті 334\~ЦК України право власності на будинок у обдарованої виникає з дня державної реєстрації цього права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, саме відповідачем [PERSON] для досягнення правового результату було подано відповідні документи для реєстрації вказаного договору дарування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що свідчить про реальність настання правових наслідків правочину. Крім того, позивачем не доведено того, що укладення особою договору дарування майна відбулась з метою приховання цього майна від наступного звернення стягнення на майно в рахунок погашення боргу за невиконаним зобов`язанням. Посилання позивача на те, що на момент подання позовної заяви до суду про визнання договору дарування недійсним з підстав його фіктивності присутній факт відкритих виконавчих проваджень про стягнення з боржників на користь позивача в розмірі: 445 968,30 грн. та за жодним з виконавчих проваджень не встановлено майна, на яке можливо звернути стягнення, окрім майна, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, реалізація якого неможлива з урахуванням норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не є безумовною підставою для визнання договору дарування не дійсним з підстав його фіктивності, а саме, з думки позивача, вчинений з метою приховання цього майна від наступного звернення стягнення на майно в рахунок погашення боргу за невиконаним зобов`язанням. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що сукупність наведених обставин позивачем не доводить той факт, що відповідачі діяли недобросовісно, зловживали своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, та відчуження належного майна відбулось з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника. Крім того, під час розгляду цивільної справи щодо стягнення заборгованості за кредитним договором справи ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.05.2018р. було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на рухоме майно [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи даний спір, суд дійшов висновку, що відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачі вчинили оскаржуваний правочин лише для виду, без намагання досягти правового результату, та або з метою уникнення звернення стягнення на майно. Посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року у справі № 369/22268/16-ц є безпідставними, оскільки обставини зазначеної справи відрізняються від справи, що розглядається. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі\~ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується.

Outcome: dismissed