Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Представник позивача 19.03.2015 року звернувся з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи тим, що ним було виплачено страхове відшкодування за Договором обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів наземних транспортних засобів 10.03.2012 року №АВ/1207873 - автомобіля марки «Форд Фокус», д/н [NUMBER]. Зазначає, що 10.12.2012 року на перехресті вул. Харківське Шосе та вул. Кунанбаєва сталася ДТП за участю «Форд Фокус», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «ДеуЛанос», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який знаходився у власності [PERSON] Позивачем за даною пригодою було складено страховий акт №2012-12-10/013 від 28.02.2013 року та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 5708,72 грн., виплату якого було проведено 22.04.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням №460 від 22.04.2013 року. Представник посилався в позові, що на підставі ст. 38 ЗУ «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до позивача як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів наземних транспортних засобів, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, винної за заподіяння шкоди. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про місце та час судового засідання, причини неявки суду не повідомила. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом встановлено, що 19.03.2014 року звернувся з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи тим, що ним було виплачено страхове відшкодування за Договором обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів наземних транспортних засобів 10.03.2012 року №АВ/1207873 - автомобіля марки «Форд Фокус», д/н [NUMBER], строком дії з 11.03.2012 року по 10.03.2013 року. 10.12.2012 року на перехресті вул. Харківське Шосе та вул. Кунанбаєва сталася ДТП за участю «Форд Фокус», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «Деу Ланос», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який знаходився у власності [PERSON] Позивачем за даною пригодою було складено страховий акт №2012-12-10/013 від 28.02.2013 року та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 5708,72 грн., виплату якого було проведено 22.04.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням №460 від 22.04.2013 року, внаслідок порушення відповідачем ПДР, сталася дорожньо-транспортна пригода, яка є страховим випадком. За обставинами вказаного ДТП відносно відповідачки був складений протокол про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якого постановою Дарницького районного суду м. Києва року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному. Відповідно до правил 33.1. ст. 33 ЗУ «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. 14.12.2012 року до позивача з повідомленням про настання події, яка в подальшому була визнана страховим випадком, звернувся [PERSON], власник автомобіля, якому в результаті ДТП з вини відповідачки було майнову шкоду. Позивачем на основі акту огляду транспортного засобу було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт №2012-12-10-10/013 від 28.02.2013 року. Враховуючи вищевикладене та надані документами по події, що мала місце 10.12.2013 року, позивачем було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 5708,72 грн. Свідченням того, що страхове відшкодування було відшкодовано [PERSON] є платіжне доручення №460 від 22.04.2013 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно з п. 38.1.ст. 38 ЗУ «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. За таких обставин, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідачка є відповідальною за завдану шкоду, тому належним способом захисту прав позивача за пред'явленим позовом є стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, що склали 3768,57 грн., а також згідно зі ст.88 ЦПК України - суми сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved