Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Жиляк М.Д. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Акціонерного комерційного банку «Трансбанк», приватного нотаріуса Калуського нотаріального округу Тихан Ольги Михайлівни про визнання зобов`язання припиненим та скасування запису у Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно, мотивуючи його тим, що 27.01.2003 року між АКБ «Трансбанк» та суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії в національній валюті № 62, згідно якого банк відкрив останньому кредитну лінію на поточну діяльність в умі 40 000,00 гривень на строк до 27.05.2005 включно зі сплатою 25 процентів річних за використану частину ліміту та 0,5 процентів річних за невикористану частину кредитної лінії. Того ж дня між АКБ «Трансбанк», підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір застави майна, що посвідчений приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Тихан О.М. та зареєстрований в реєстрі за № Д-132, згідно якого в забезпечення повернення отриманого [PERSON] кредиту, процентів за користування цим кредитом та іншої заборгованості в тому числі: пені, відшкодування збитків та витрат, завданих прострочкою виконання та (або) пов`язаних зі зверненням стягнення на майно, Заставодавець майновий поручитель ( [PERSON] ) передає під заставу «Заставодержателю (АКБ «Трансбанк») нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , що належав заставодавцю на підставі Договору дарування, посвідченого 06.03.2002 приватним нотаріусом Тихан О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 425. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2005 року у справі № 18/239 позов АКБ «Трансбанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь АКБ «Трансбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 55088,75 грн. та 550 грн. державного мита, а також 118 грн. витрат за надані інформаційно-технічні послуги. Представник позивача зазначає, що із наявної у позивача інформації, умови Договору № 62 про відкриття кредитної лінії в національній валюті від 27 січня 2003 року повністю виконані, оскільки зобов`язання щодо оплати 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн. заборгованості, які виникли із вказаного договору повністю виконано, заборгованість погашено. Зокрема, [PERSON] 16.10.2007 року здійснено оплату кредиту за договором № 62 від 27 січня 2003 року у сумі 15000 грн. Іншу частину заборгованості за кредитним договором № 62 про відкриття кредитної лінії в національній валюті від 27 січня 2003 року погашено від реалізованого у рамках виконавчого провадження легкового автомобіля Daewoo Lanos, № кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , 2003 року випуску. [INFO] [PERSON] помер, після відкриття спадщини Банк не звертався до нотаріуса із вимогою щодо включення наявної заборгованості до спадкового майна. Враховуючи, що основне зобов`язання припинилося, то припинилися і похідне зобов`язання у виді застави. Разом з тим, станом на час звернення до суду накладена нотаріусом заборона на предмет застави не була знята, що порушує права позивача щодо як власника заставного майна. Тому представник позивача просить суд припинити право застави щодо нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , та припинити його приватне обтяження (заборону на відчуження), зареєстровану 29.01.2008 року за № 6477098, на підставі (підстава обтяження) договору застави майна від 27.01.2003 року, посвідченого Приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № Д-132, а також скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про дану заборону. Ухвалою від 25.05.2021 даний позов був прийняти до розгляду, відкрито провадження в справі та справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, а також призначено підготовче судове зсідання на 10.06.2021. Ухвалою суду від 10.06.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а підготовче судове засідання відкладено на 27.07.2021. 16.06.2021 до суду надійшов відзив представника відповідача приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. - адвоката Калинюка Р.С., в якому зазначено, що приватний нотаріус не порушує жодним чином прав позивача, адже жодних доказів звернення [PERSON] до нотаріуса із повідомленням про припинення договору застави та отримання нею постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії до позову не долучено. За припиненням обтяження на житловий будинок до нотаріуса Тихан О.М. не звертався також і АКБ «Трансбанк». Також у позові відсутні посилання на те, які норми законодавства були порушені відповідачем. Представник відповідача зазначив, що приватний нотаріус Тихан О.М. є неналежним відповідачем в даній справі, так як у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Натомість належним відповідачем має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Зазначив, такі правові позиції міститься в Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020, справа № 520/13067/17 та Постанові Великої Палати Верховного суду від 04.09.2018, справа № 823/2042/16. Тому просив відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду від 18.08.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, та у зв`язку із цим відкладено підготовче судове засідання на 02.09.2021. 08.09.2021 Жиляк М.Д. подав заяви про збільшення позовних вимог, в якій просив суд визнати постанови Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції від 04.04.2005 № АА 233651 та № АА968265 протиправними та скасувати запис реєстратора Калуської міської державної нотаріальної контори № 2335171, зареєстрованого 28.07.2005 про арешт нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS] , а також визнати постанови Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції від 19.01.2006 № АА 233570 та № АА 968239 про арешт майна боржник та оголошення заборони на його відчуження протиправними та скасувати запис реєстратора Приватного нотаріуса Тихан О.М. № 2850166, зареєстрованого 06.02.2006 про накладення арешту нерухомого майна на даний будинок. Дана заява мотивована тим, що в рамках виконавчого провадження постановами Калуського відділення ДВС від 04.04.2005 та від 22.07.2005 був накладений арешт на майно позивача, яке зареєстровано 28.07.2005 за реєстраційним номером обтяження № 2235171 реєстратором Калуською міською державною нотаріальною конторою, а також 06.02.2006 за реєстраційним номером обтяження № 2850166 реєстратором Приватним нотаріусом Тихан О.М. на підставі постанов про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони відчуження від 19.01.2006 та від 06.06.2006. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказані заборони були накладні на будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Разом з тим станом на березень 2002 року вказаний житловий будинок належав позивачу [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку від 06.03.2002, посвідченого приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Тихан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № Д-425. Оскільки Калуський відділ ДВС самостійно не скасовує накладені обтяження, іншим чином відновити права позивача немає можливості, представник позивача просить суд визнати вище вказані постанови Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції протиправними та скасувати відповідні записи реєстраторів про арешт нерухомого майна. Ухвалою суду від 08.09.2021 прийняту дану заяву про збільшення позовних вимог, замінено неналежного відповідача: приватного нотаріуса Калуського нотаріального округу Тихан Ольгу Михайлівну на належного відповідача: Калуський відділ Державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства, а також залучено Приватного нотаріуса Калуського нотаріального округу Тихан Ольгу Михайлівну до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Ухвалою суду від 07.10.2021 закрито підготовче провадження в справі. А справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.10.2021. В судове засідання представник позивача адвокат Жиляк М.Д. не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. 06.10.2021 відповідач Калуський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області подав суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Відповідач АКБ «Трансбанк» відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, його представник в судове засідання не з`явився, хоча відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідач причини неявки представника суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. - адвокат Калинюк Р.С.подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 27.01.2003 року між АКБ «Трансбанк», підприємцем [PERSON] та [PERSON] , укладено договір застави майна, що був посвідчений приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Тихан О.М. та зареєстрований в реєстрі за № Д-132 (а.с. 11-14). Згідно п. 1.1 даного договору 27 січня 2003 року між АКБ «Трансбанк» та підприємцем [PERSON] укладено договір № 62 про відкриття кредитної лінії в національній валюті на поточну діяльність з лімітом в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень 00 копійок із сплатою 25 (двадцяти п`яти) процентів річних за використану частину кредитних коштів та 0,5 (п`ять десятих) процентів комісійних річних за невикористану частину кредитної лінії, на строк до 27 (двадцять сьомого) січня 2005 (дві тисячі п`ятого) року включно. В забезпечення повернення отриманого кредиту, процентів за користування цим кредитом та іншої заборгованості в тому числі: пені, відшкодування збитків та витрат, завданих про строчкою виконання та (або) пов`язаних зі зверненням стягнення на майно, Заставодавець майновий поручитель ( [PERSON] ) передає під заставу «Заставодержателю (АКБ «Трансбанк») нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . Житловий будинок, цегляний, житловою площею 114,3 кв. метра, зазначений в плані літерою «А» та слідуючі господарські будівлі та споруди: літня кухня зазначена літерою «б», гараж, зазначений в плані літерою «Б1», стайня зазначена в плані літерою «В» вбиральня, зазначена в плані літерою «Г», ворота зазначені в плані за № 1, огорожа зазначена в плані за № 2. Заставлений житловий будинок належить [PERSON] на підставі Договору дарування житлового будинку, посвідченого 06.03.2002 року приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Тихан О.М., по реєстру № Д-425 (а.с. 117) і зареєстрованого в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 3 під реєстровим № 525 (пункт 1.2. договору застави). Відповідно до п. 2.1. Договору застави зобов`язання забезпечене заставою, вважається виконаним, якщо погашення кредиту у сумі 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок, процентів, пені та відшкодовані збитки, витрати пов`язані з простроченням виконання зобов`язань за Договором № 62 про відкриття кредитної лінії в національній валюті від 27 січня 2003 року та витрати по зверненню стягнення на майно на момент фактичного задоволення Згідно із п. 2.2. договору застави Заставодержатель набуває права стягнення боргу за рахунок предмета Застави, у разі, якщо зобов`язання за Договором № 62 про відкриття кредитної лінії в національній валюті від 27 січня 2003 року не буде виконано в обумовлені строки, виконано частково, при цьому прострочення становить більш ніж 15 діб У разі часткового виконання зобов`язань Позичальником Застава зберігається у первісному обсязі (пункт 2.3. договору застави). Сторони мають права та обов`язки, визначені статтями 6-12, 16-20 Закону України «Про заставу» від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII (пункт 3.1. договору застави). При недостатності суми для повного погашення, забезпеченого заставою боргу, за Заставодержателем зберігається право стягнення з боржника непогашеного залишку заборгованості з іншого майна, цінностей або тимчасове (постійне) право користування деякими правами позичальника на це майно (пункт 3.6. договору застави). Відповідно до пункту 4.1 договору застави, договір вступає чинність з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань за Договором № 62 про відкриття кредитної лінії в національній валюті від 27 січня 2003 року. Договір припиняє чинність у разі виконання умов Договору № 62 про відкриття кредитної лінії в національній валюті від 27 січня 2003 року, погашення заборгованості згідно п.3.2.2., а також в інших випадках, передбачених ст.ст. 28, 29 Закону України «Про Заставу» (пункт 4.2. договору застави). Оскільки [PERSON] не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2005 року у справі № 18/239 позов АКБ «Трансбанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь АКБ «Трансбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 55088,75 грн. та 550 грн. державного мита, а також 118 грн. витрат за надані інформаційно-технічні послуги (а.с. 10). Також 18.11.2005 приватний нотаріус Тихан О.М. вчинила виконавчий напис, яким пропонувала звернути стягнення на предмет застави за Договором застави майна від 27.01.2003, а саме на належний [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , який зареєстрований в реєстрі за № Д-1247. За рахунок коштів, вилучених від реалізації майна пропонувала задовольнити вимоги АКБ «Трансбанк» у розмірі 55 241,94 гривні, а також 560,00 гривень витрат по вчиненню виконавчого напису (а.с. 15) На виконання даного виконавчого напису 19.04.2006 року державним виконавцем виконавчої служби ДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного виконавчого напису (а.с. 16). 16.10.2007 позивач [PERSON] сплатила 15 000,00 гривень в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 62 від 27.01.2003 (а.с. 30). З відповіді Калуського міськрайонного відділу ДВС, наданої на адвокатський запит (а.с. 22) згідно з відомостями АСВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 18.11.2005 року №Д-1247 стягнення з [PERSON] на користь АКБ «Транс Банк» 55 241,94 гривні. 13.11.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №29802081) та надіслано сторонам для ознайомлення. 29.05.2014 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із відсутністю майна. Копія постанови разом із оригіналом виконавчого документа була направлена стягувачу, даний виконавчий документ на виконання до Калуського відділу ДВС не надходив. Надання будь яких документів по даному провадженню є неможливим, оскільки його знищено. Також з відповіді Калуського міськрайонного відділу ДВС від 07.07.2020 № 33828 (а.с. 74) вбачається, що згідно даних АСВП виконавчий документ (виданий на підставі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2005, справа № 18/239) щодо стягнення з [PERSON] на корить АКБ «Трансбанк» заборгованості в сумі 55088,75 грн. на виконання відділу не поступав. Крім того, судом встановлено, що [INFO] боржник [PERSON] помер (а.с. 83). Після його смерті приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Попович О.І. була відкрита спадкова справа № 16/2020. З копії даної спадкової справи вбачається, що відповідач АКБ «Трансбанк» до нотаріуса з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України не звертався (а.с. 91-102). Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2005 року у справі № 18/239 позов АКБ «Трансбанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь АКБ «Трансбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 55088,75 грн. та 550 грн. державного мита, а також 118 грн. витрат за надані інформаційно-технічні послуги. Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; Спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця. Спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього. Кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань (пункти пункти 55-62 постанови Великої Палати Верховного суду від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц). Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За частиною першою статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до положень статті 28 Закону України «Про Заставу», застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач АКБ «Трансбанк» не подав відповідно до вимог закону кредиторську вимогу, що підтверджується копією спадкової справи, відтак зі спливом строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями. Тому суд приходить до висновку, що право застави щодо нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] слід припинити, а також слід припинити його приватне обтяження (заборону відчуження) зареєстровану 29.01.2008 року за № 6477098, на підставі (підстава обтяження) договору застави майна від 27.01.2003 року, посвідченого Приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № Д-132 та скасувати відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 21) в рамках виконавчого провадження постановами Калуського відділення ДВС (АА233651, АА968265, від 04.04.2005, вх. № 600 від 22.07.2005) накладено арешт на майно позивачки, яке зареєстровано 28.07.2005 року за реєстраційним номером обтяження № 2235171 реєстратором Калуською міською державною нотаріальною конторою та також 06.02.2006 року за реєстраційним номером обтяження № 2850166, реєстратором Приватним нотаріусом Тихан О.М., на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження (АА 233570, АА968239 від 19.01.2006 року вх.. № 50 від 06.06.2006 року 06.02.2006 року). Крім того, згідно даної інформації житловий будинок [ADDRESS] , згідно вказаних постанов ДВС власником зазначений [PERSON] . Однак, судом встановлено, що станом на березень 2002 року об`єкт обтяження), який обтяжено забороною на відчуження вищезазначеними постановами ДВС (перебував у власності [PERSON] , відповідно до договору дарування житлового будинку від 06.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Тихан О.М., 06.03.2002 року. Таким чином, в рамках виконавчих проваджень щодо боржника [PERSON] державними виконавцями помилково були накладенні обтяження і на належний позивачу [PERSON] житловий будинок. Вищезазначене свідчить про незаконність дій Калуського відділу державної виконавчої служби та порушення права [PERSON] вільно розпоряджатися своїм майном, а тому вищевказані постанови є протиправними, а внесені на їх підставі записи у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підлягають скасуванню. Як вбачається з квитанцій позивачем при подачі позову до суду сплачено 1816,00 гривень (а.с. 24) та 908,00 гривень (а.с. 116) судового збору, а також 5000,00 гривень за надання правничої допомоги (а.с. 9), а тому на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідачів АКБ «Трансбанк» та Калуського відділу Державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїслід стягнути на користь позивача дані судові витрати з врахуванням пропорційності задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved