Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором кредиту, в якій зазначив, що відповідно до договору кредиту №б/н від 09 листопада 2010 року відповідачці надано кредит у розмірі 1700 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду щодо укладання договору шляхом підписання заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» затвердженою наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку». Відповідачка порушила умови погашення заборгованості за кредитом, на претензії банку не реагувала і не погасила в добровільному порядку суму боргу. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 28 лютого 2017 року за відповідачкою рахується заборгованість з врахуванням тіла кредиту, процентів за кредитом та штрафних санкцій в загальній сумі 23438 грн. 86 коп. з яких: 1550 грн. 71 коп. - сума заборгованості за кредитом, 17270 грн. 82 коп. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 3025 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1092 грн. 33 коп. - штраф (процентна складова). Представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 23438 грн. 86 коп. і судові витрати в розмірі 1600 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача не з'явився, однак направив до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що вона на даний час не працює та не має можливості погасити заборгованості. Суд вислухавши думку представника позивача та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи суд встановив, що договором кредиту № б/н від 09 листопада 2010 року відповідачці надано кредит у розмірі 1700 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З заяви анкети про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приватбанк від 09 листопада 2010 року вбачається, що [PERSON] підписала дані умови та погодилась на отримання кредиту на умовах яких надає їх позивач. З графіку розрахунків вбачається, на 28 лютого 2017 року за відповідачкою рахується заборгованість з врахуванням тіла кредиту, процентів за кредитом та штрафних санкцій в загальній сумі 23438 грн. 86 коп. з яких: 1550 грн. 71 коп. - сума заборгованості за кредитом, 17270 грн. 82 коп. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 3025 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1092 грн. 33 коп. - штраф (процентна складова). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що [PERSON] порушила зобов'язання взяті на себе відповідно до умов укладеного кредитного договору і зобов'язалась нести відповідальність у разі не повернення суми боргу, а тому суд вважає, що відповідачка зобов'язана відшкодувати нанесені збитки банку. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд оцінюючи викладені докази які доповнюють однин одного у сукупності з правовими нормами дійшов висновку, що заборгованість за договором кредиту № б/н від 09 листопада 2010 року станом на 28 лютого 2017 року становить 23438 грн. 86 коп. (двадцять три тисячі чотириста тридцять вісім гривень 86 копійки) та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Платіжним дорученням від 04 березня 2017 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Суд вважає, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн.

Outcome: approved