Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Представник позивача 30 травня 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . 02.08.2005р. рішенням Зарічного районного суду м. Суми по справі № 2-3750/05 ухвалено: стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в сумі 170,00 гривень, щомісячно, починаючи з 31.05.2005 року до повноліття дитини на користь [PERSON] . Виконавчий лист звернуто до примусового виконання. Відповідач сплачував аліменти не регулярно та не в повному обсязі, а починаючи з квітня місяця 2008 року, взагалі припинив їх сплачувати. Станом на 22.04.2015 року заборгованість становить 16370,15 грн. 07.11.2015р. [PERSON] зареєструвала шлюб, та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач взагалі припинив сплачувати аліменти починаючи з 01.04.2008р. (включно). 27.06.2016 р ., у зв`язку із досягненням повноліття сином відповідача, нарахування стягнення припинено. Загальний розмір неустойки (пені) за весь період заборгованості складає 5122, 10 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , в розмірі 5122,10 грн., стягнути витрати, пов`язані із розглядом справи в розмірі 3000,00 грн. Ухвалою суду від 07.06.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду на 21 серпня 2018 року на 13-10 год. 21.08.2018 року розгляд справи відкладено до 29.10.2018 року на 13-10 год. в зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. 29.10.2018 року розгляд справи відкладено до 14.12.2018 року на 10-00 год. в зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. 14.12.2018 року розгляд справи відкладено до 14.02.2019 року на 09-30 год. в зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. 14.02.2019 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 10.04.2019 року до 13-10 год. в зв`язку з неявкою учасників процесу. 10.04.2019 року розгляд справи відкладено до 14.06.2019 року на 10-30 год. в зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, в письмовій заяві представник просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник третьої особи Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] (мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 19.08.1998 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічним райвиконкомом в м. Суми, відповідний актовий запис № 784 від 19.08.1998р.(а.с.6). 02.08.2005р. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми по справі № 2-3750/05 ухвалено: стягнути з Відповідача аліменти на утримання сина в сумі 170,00 гривень. Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 31.05.2005 року до настання повноліття дитини на користь [PERSON] (а.с.8). Позивач звернулася із виконавчим листом № 2-3750 від 03.08.2005, виданим Зарічним районним судом м. Суми до Зарічного районного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, де 09.02.2006р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 35698466 (а.с.9-10, 12а-12-б). Виконавчий лист станом на момент звернення до суду перебуває на примусовому виконанні, відповідачем сплачуються аліменти не регулярно та не в повному обсязі, а починаючи з квітня місяця 2008 року, взагалі припинена їх сплата. Вищевказане підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам з [PERSON] на користь [PERSON] , відповідно до якого заборгованість станом на 30.05.2005 року (включно) відсутня, загальна заборгованість станом на 22.04.2015р. становить 16370,15 грн., постановою від 20.02.2018р., винесеною при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3750 від 03.08.2005р., що видав Зарічний районний суд м. Суми, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі кордону, за якою державним виконавцем Зарічного районного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Вороною О.В. встановлено: «наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а саме: 18778,48 грн.». 07.11.2015р. [PERSON] зареєструвала шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 27.02.2018р., виданого Ковпаківським районним у м. Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, відповідно до якого змінено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідний актовий запис № 726 від 07.08.2015р. (а.с.7) Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач є працездатною особою, доказів щодо поважності причин, з яких не сплачував аліменти, державному виконавцю надано не було, тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, вимог про зменшення їх розміру не заявляв, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Відповідно до правового висновку Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі № 6-300цс16: «Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюються виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліменти за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).» Статтею 20 СК України встановлено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Сплата аліментів відповідачем припинена з 01.04.2008р. (включно), 27.06.2016р., у зв`язку із досягненням повноліття сином відповідача, нарахування стягнення припинено. Згідно ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.04.2008 року по 27.06. 2016 року становить 5122 гривні 10 копійок. За таких обставин судом виявлено порушене право позивача по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини, яке підлягає захисту, що є підставою для стягнення з відповідача (боржника) неустойки по заборгованості за прострочення сплати аліментів згідно ч. 1 ст. 196 СК України в розмірі 5122 гривні 10 копійок. Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3000, 00 грн., суд вважає, що вимога не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача не надано доказів сплати позивачем на її користь коштів в сумі 3000, 00 грн. за надання правової допомоги.

Outcome: approved