Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в позовній заяві та разом із позивачем [PERSON] в судовому засіданні просять суд розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 06.11.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПП НВАП Ель Гаучо про строкове платне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, що розташована на території Бедриківської сільської ради, Заліщицького району, Тернопільської області, площею 0,73 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6122080400:01:001:0482, який зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Заліщицькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.12.2012 року №612200004008269, з урахуванням змін, внесених 06.12.2017 року на підставі додаткової угоди №б/н від 11.04.2017 року. Також позивач та його представник просять стягнути з відповідача в користь позивача 640,00 гривень судових витрат по справі, пов'язаних із сплатою судового збору при поданні даної позовної заяви до суду. Покликаються при цьому позивач та його представник на те, що позивач являється власником земельної ділянки площею 0,73 га., яка розташована на території Бедриківської сільської ради, Заліщицького району, Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6122080400:01:001:0482. 06.11.2012 року між сторонами було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки. Даним договором передбачено, що він укладений строком на 10 років, але орендодавець має право не раніше ніж через 5 років з дати його укладення на протязі 1 місяця (по закінченню 5 річного строку) в односторонньому порядку розірвати цей договір. Позивач та його представник стверджують, що при укладенні спірного договору сторони погодились, що орендодавець зможе його розірвати в односторонньому порядку. У зв'язку з цим, позивачем 07.11.2017 року було надіслано відповідачу рекомендований лист з письмовим повідомленням про розірвання договору оренди земельної ділянки, на підставі п.6, 28, 30 укладеного між ними договору 06.11.2012 року. Однак, на день поданні даного позову до суду, позивач, як він стверджує, не отримав від відповідача погоджених угод про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, які одночасно з листом надсилались орендарю для погодження, що спонукало позивача звернутись до суду з даним позовом з метою захисту своїх майнових прав. Представник відповідача - директор ПП НВАП Ель Гаучо [PERSON] подав суду письмовий відзив на даний позов, в якому зазначає, що спірний договір оренди земельної ділянки від 06.11.2012 року, з метою приведення його умов до норм чинного законодавства, 11.04.2017 року викладено в новій редакції, укладено між сторонами додаткову угоду, згідно якої термін дії спірного договору встановлено до 31.12.2027 року, збільшено орендну плату в натуральній формі, не передбачено можливості його розірвання в односторонньому порядку. Представник відповідача не заперечує того факту, що в старій редакції договору справді існувала можливість одностороннього його розірвання за ініціативою орендодавця, однак, на його думку, таке положення договору носить явно дискримінаційний характер, оскільки створює певну невизначеність, неможливість повноцінного планування використання земельної ділянки в повному циклі. Новою редакцією договору чітко визначено підстави припинення дії договору шляхом його розірвання, зокрема, за взаємною згодою сторін, за рішенням суду, на вимогу однієї із сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором. Крім цього сторони погодили, що в будь-якому разі припинення чи розірвання договору відбувається не раніше закінчення сільськогосподарського року (листопад місяць). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти даного позову, підтримав відзив на позов, поданий директором підприємства [PERSON] та просить суд відмовити в задоволенні даного позову повністю, за безпідставністю позовних вимог. При цьому зазначає, що позивач був вільним в укладенні змін до договору оренди земельної ділянки, однак, підписавши його 11.04.2017 року погодився з новими умовами, в тому числі з тим, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку в новій його редакції не допускається. Також представник відповідача зазначає, що у разі дострокового розірвання спірного договору відповідач понесе значні матеріальні збитки, так як, ним придбано посівний матеріал, засоби хімічного захисту рослин, укладено договори зі збуту продукції, на поля, які перебувають у користуванні відповідача внесено мінеральні добрива, термін дії яких декілька років, тому відповідачем і укладено довгострокові договори земельних ділянок з орендодавцями. Національним законодавством права орендарів захищено, зокрема передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено договором або законом. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає виходячи із наступного: відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №056228, виданого 20.09.2004 року, позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,73 га., яка розташована на території Бедриківської сільської ради, Заліщицького району, Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6122080400:01:001:0482. Згідно ст.626 ч.1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.627 ч.1 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 06.11.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПП НВАП Ель Гаучо укладено договір оренди земельної ділянки, власником якої являється позивач, згідно вищевказаного державного акту. Даний договір оренди зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Заліщицькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.12.2012 року №612200004008269. Відповідно до ст.1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст.638 ч.1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ч.1 ЦК України). Відповідно до п.6 даного спірного договору оренди земельної ділянки, його укладено сторонами терміном на 10 років, але орендодавець при цьому має право не раніше ніж через 5 років з дати його укладення на протязі 1 календарного місяця (по закінченні 5-річного строку) в односторонньому порядку розірвати цей договір шляхом подачі у встановленому законом порядку відповідної заяви до державного місцевого органу реєстрації договорів оренди землі на розірвання такого договору. 07.11.2017 року позивачем було надіслано відповідачу лист-повідомлення про розірвання договору оренди землі. Одночасно з листом було також відповідачу направлено для погодження угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки. Як ствердили в судовому засіданні позивач та його представник на день поданні даного позову до суду, позивачем не отримано від відповідача погоджених угод про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, що спонукало позивача звернутись до суду з даним позовом. Представники відповідача у письмовому відзиві та судовому засіданні не заперечують проти того, що дійсно у старій редакції спірного договору від 06.11.2012 року була прописана можливість орендодавця розірвати договір в односторонньому порядку, однак договір 11.04.2017 року було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства України, шляхом укладення додаткової угоди. Відповідно до п.6 вищевказаної додаткової угоди термін дії договору встановлено до 31.12.2027 року. Згідно п.31 додаткової угоди дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, або за рішенням суду, на вимогу однієї із сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (п.32 вищевказаної додаткової угоди). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №106775131 від 08.12.2017 року додаткова угода від 11.04.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 06.11.2012 року зареєстрована 06.12.2017 року. Представники відповідача також стверджують, що відповіли на лист-повідомлення позивача про розірвання договору оренди землі листом за вих.№2454 від 08.12.2017 року, в якому повідомили про те, що договір оренди в односторонньому порядку розірваний не може бути, відповідно до додаткової угоди, укладеної сторонами 11.04.2017 року. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем отримано дану відповідь 13.12.2017 року. Згідно положень ст.651 ч.1, ч.2 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.31 ЗУ Про оренду землі договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Як встановлено в судовому засіданні підстав для одностороннього розірвання договору оренди земельної ділянки додатковою угодою від 11.04.2017 року до договору від 06.11.2012 року не передбачено. Навпаки, п.32 застережено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст.24, 25 ЗУ Про оренду землі та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (ст.32 ЗУ Про оренду землі). Таким чином, суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, подані учасниками справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до переконання, що оскільки позивач був вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, при підписанні додаткової угоди від 11.04.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 06.11.2012 року, яка зареєстрована 06.12.2017 року та обізнаний із змістом договору, його умовами (пунктами), які були визначені на розсуд сторін і погоджені ними, тому його позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами 06.11.2012 року із змінами відповідно до додаткової угоди від 11.04.2017 року є безпідставними та в їх задоволенні позивачу слід відмовити повністю. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи положення ст.263 ЦПК України, згідно яких рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, суд вважає, що виконав всі вимоги цивільного судочинства та вирішив дану справу згідно із законом. Рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховуючи положення ст.141 ЦПК України, вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. А, тому,

Outcome: dismissed