Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що матері позивача [PERSON] [PERSON] належало будинковолодіння по вул. Білинки, 17 в с.Бортятин Мостиського району Львівської області. Стверджує, що 05.08.2010 року матір померла. За життя своїм майном остання розпорядилася та вищевказане будинковолодіння заповіла позивачу [PERSON] Спадкоємців, яким належало б право на обовязкову частку у спадщині, немає. Покликається на те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON], так як у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про її прийняття, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має змоги у звязку з тим, що за життя спадкодавець [PERSON] належним чином не оформила правовстановлюючі документи на спірне будинковолодіння. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON] право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься довіреність, згідно якої його інтереси представлятиме представник [PERSON] Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та проти позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, проте надіслав копію спадкової справи за №259/2017 заведеної внаслідок смерті [PERSON], котра померла 05.08.2010 року та просив справу слухати у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON], позивачка у справі, є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON], котра померла 05.08.2010 року, і за життя, а саме 19.06.2006 року склала заповіт, згідно з яким заповіла позивачу [PERSON] будинковолодіння що за адресою: с.Бортятин, вул.Білинки, 17 Мостиського району Львівської області. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця [PERSON] нею не змінений і не відмінений. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як відомо із ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Слід зазначити, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], оскільки у визначений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про її прийняття. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадщину, що відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], у встановленому законом порядку прийняв саме спадкоємець за заповітом - позивач по справі [PERSON] Спадкоємців обовязкової частки у спадщині, що відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке за життя спадкодавцем [PERSON] належним чином не оформлено право власності. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією паспорта та свідоцтва про народження позивача [PERSON] копією заповіту спадкодавця [PERSON] від 19.06.2006 року, довідками виданими Судововишнянською міською радою, копією спадкової справи №259/2017, заведеної внаслідок смерті [PERSON], довідкою КП «Мостиське РБТІ» про вартість спірного будинковолодіння, копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №17 по вул.Білинки, що в с.Бортятин Мостиського району Львівської області. Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши такі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача [PERSON] Наявними у справі доказами установлено, що останній є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON], у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті останньої, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на спірне будинковолодіння.

Outcome: approved