Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся 04.03.2021 до суду з позовом, в якому просить суд визначити позивачу [PERSON] додатковий строк - три місяці, для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , визначивши початок перебігу строку на прийняття спадщини з дати офіційного дозволу на перетин кордону України громадянами Франції. В обґрунтування позову представник вказує, що матір позивача [PERSON] та батько - [PERSON] , [INFO] склали заповіт на ім`я [PERSON] , що зареєстровано у реєстрі за №4777, №4778. [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] - [INFO], після чого позивач 20.10.2016 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.11.2017 [PERSON] встановлено додатковий строк три місяці, для прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON] , після чого позивач звернувся 23.02.2018 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та 02.10.2018 із листом про надання спадщини за заповітом. Приватний нотаріус Перекопська І.С. листом №886/02-14 від 31.10.2018 повідомила позивача про неможливість вчинення нотаріальних дій за копіями документів та без особистої їх подачі спадкоємцем. У подальшому за станом здоров`я позивач не мав можливості особисто з`явитися до нотаріуса, що підтверджується довідкою від 18.09.2020 лікаря [PERSON], про те, що [PERSON] за станом здоров`я не може здійснювати довгі подорожі, у тому числі і в Україну, стан пацієнта триває понад 5 років. Також, під час карантину позивач не має можливості виїхати із Франції. Тобто існують об`єктивні причини неможливості [PERSON] з`явитися до приватного нотаріуса Перекопської І.С. для особистої подачі заяви про прийняття спадщини, а саме: погіршення стану його здоров`я та постійне місце проживання за межами України. Таким чином, як на причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини, представником позивача у позові вказані такі обставини, як те, що [PERSON] працівником посольства України у Французькій Республіці невірно роз`яснено порядок звернення із заявою про прийняття спадщини, стан здоров`я [PERSON] , який не дозволяє тривалий час залишатися без нагляду лікаря, постійне місце проживання позивача за межами України, карантинні заходи, що унеможливлюють вільне пересування Францією та через кордон України. Оскільки у позивача були і на даний час існують об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причини пропуску встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. Ухвалою суду від 05.03.2021 позовна заява прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого провадження. До розгляду справи по суті представником позивача через систему «Електронний суд» 05.04.2021 подано заяву про зміну предмету позову, в якій він, залучивши до участі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Перекопську Ірину Степанівну, збільшивши позовні вимоги, просив суд: визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці, для прийняття спадщини після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] ; визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці, для прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , визначивши початок перебігу строку на прийняття спадщини з дати офіційного дозволу на перетин кордону України громадянами Франції. Ознайомившись із змістом заяви про зміну предмету позову, поданої представником позивача [PERSON] , суд встановив, що фактично представник позивача збільшив розмір позовних вимог шляхом пред`явлення нових вимог немайнового характеру. Дослідивши зміст та вимоги уточненої позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та ухвалою від 07.04.2021 залишив її без руху, надавши строк у 10 днів з дня отримання копії, для усунення недоліків. До канцелярії суду 14.07.2021 засобами поштового зв`язку надійшла заява про зміну предмету позову, подана [PERSON] в інтересах [PERSON] , яка за змістом аналогічна заяві про зміну предмету позову, що подана представником 05.04.2021 через систему «Електронний суд» та дублює її. Однак судом встановлені розбіжності щодо кількості документів, які додані в якості додатків до уточненої позовної заяви, направленої поштовим зв`язком та документів, які додані в якості додатків до уточненої позовної заяви, направленої через систему «Електронний суд». Крім того, дослідивши надіслану суду представником позивача [PERSON] уточнену позовну заяву та доданих до неї документів встановлено, що вказаних в ухвалі суду від 07.04.2021 недоліків представником позивача не усунуто, у зв`язку з чим ухвалою суду від 20.04.2021 вказана уточнена позовна заява повторно залишена без руху, позивачу та його представникові надано строк 10 днів з дня отримання копії, для усунення недоліків. Через систему «Електроний суд» 21.04.2021 представником позивача [PERSON] до суду направлено заяву про усунення недоліків, на виконання ухвали від 07.04.2021 разом з додатками, дослідивши зміст якої, з огляду на те, що представником позивача не усунуто недоліків уточненої позовної заяви, вказаних в ухвалах суду від 07.04.2021 та 20.04.2021 у встановлений судом строк, який сплинув, ухвалою суду від 25.06.2021 уточнена позовна заява повернута. Ухвалою суду від 25.06.2021 підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Правом на участь в судовому засіданні позивач та його представник не скористались. Від представника позивача надійшла заява про проведення засідання за його відсутністю, за наявними у справі доказами, зазначивши, що дане клопотання погоджене із позивачем [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] до суду не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутністю, при прийнятті рішення покладалася на розсуд суду. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення сторін, з урахуванням поданих ними заяв суд вважає за можливим розглянути справу за їх відсутністю. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.05.2016 (а.с. 19, 80, 110). За життя [PERSON] 05.10.2005 склав заповіт, зареєстрований у реєстрі за №4771, посвідчений державний нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В., відповідно до якого заповів належну йому частку квартири за [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] (а.с. 16, 65, 108 зворот). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, вказаний заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі 05.10.2005 за №37446577 (а.с. 17, 66, 109). Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також в разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , почав відлік відповідно з дати його смерті та закінчився 31.10.2016. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С. 20.10.2016 із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] . Справжність підпису [PERSON] посвідчена першим секретарем з консульських питань Посольства України у Французькій Республіці [PERSON] , зареєстровано у реєстрі за №572-1565 (а.с. 20, 61, 110 зворот). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.11.2017 встановлено, що згідно повідомлення приватного нотаріуса КМНО Дніпропетровської області Перекопської І.С. від 25.11.2016 за вих. №1156/02-14 [PERSON] , строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 31.10.2016, поштове відправлення відбулося 12.11.2016, тому заява про прийняття спадщини вважається надісланою несвоєчасно, тобто пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду для поновлення строків. Вказаним рішенням апеляційна скарга адвоката Довбні О.В., подана в інтересах [PERSON] на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2017 по цивільній справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визначення строку для прийняття спадщини, задоволена, [PERSON] встановлено додатковий строк - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 29.11.2017 (а.с. 21-24, 69-72, 111-112). [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Перекопської І.С. із заявою про прийняття спадщини, посилаючись на додатковий строк у три місяці, встановлений рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.11.2017, першим секретарем з консульських питань Посольства України у Французькій Республіці Собко М.М. 23.02.2018 посвідчена справжність підпису [PERSON] , та повторно 02.10.2018 із заявою з вимогою про видачу йому спадщини за заповітом (а.с. 25, 26, 63, 73, 79, 113, 114). Приватний нотаріус Перекопська І.С. 31.10.2018 позивачеві направила повідомлення за №886102-14, в якому зазначила, що за спадковою справою №53-2016 отримані документи [PERSON] . Через неможливість вчинення дій за копіями документів, роз`яснила про необхідність звернутися повіреній особі з оригіналами документів, для отримання офіційного роз`яснення (а.с. 27, 62, 115). Як зазначив у позовній заяві представник позивача, оскільки у подальшому [PERSON] не мав можливості особисто звернутися до нотаріуса Перекопської І.С., він вимушений був звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до положень ст. 1269 ЦК, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Строк для прийняття спадщини є преклюзивним і з його спливом право на прийняття спадщини припиняється. Додатковий строк для прийняття спадщини може бути встановлено судом у виняткових випадках у разі доведення позивачем тієї обставини, що у нього були непереборні обставини, за яких він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є обов`язком спадкоємця, який має намір прийняти спадщину. Невиконання обов`язку або незнання про нього не звільняє позивача від відповідного обов`язку і не надає йому жодних переваг. При цьому до уваги суду повинні братися переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості про обставини, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори у встановлені строки. Представником позивача наведені причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини, пов`язані із тим, що працівником посольства України у Французькій Республіці не вірно роз`яснено порядок звернення із заявою про прийняття спадщини, стан здоров`я [PERSON] , який не дозволяє на тривалий час залишатися без лікарського нагляду, постійне проживання [PERSON] за межами України, карантинні заходи, що унеможливлюють вільне пересування Францією та через кордон України. Як на доказ вказаних обставин, представником надано повідомлення лікаря Сержа Л`ерітьє, який є лікарем-куратором Марусіча Ю. з 02.01.2018, що клінічний стан пацієнта, що триває понад 5 років, не дозволяє йому здійснювати довгі подорожі, у тому числі в Україну і не передбачає найближчим часом (а.с. 28-29, 114-115). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємця; перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (Постанова Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17); велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України (Постанова Верховного суду України від 26.06.2019 у справі №565/1145/17); тощо. Разом з цим, у п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що судами не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування у депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі № 752/11156/18-ц. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211 (зі змінами та доповненнями), вказано, що на усій території України з 12.03.2020 встановлено карантин та запроваджені протиепідемічні заходи, у зв`язку з чим на період дії карантину заборонялося здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі; обмежувався прийом громадян у державних установах тощо. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Положень щодо поширення дій цього закону на вчинення нотаріальних дій, зокрема й тих, що пов`язані з можливим пропуском передбачених законодавством строків, немає. Крім того, надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. На підставі ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, оскільки доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, що додані до позову, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Що стосується наданих представником позивача [PERSON] до позовної заяви доказів, а саме: заповіт [PERSON] (а.с. 14, 75, 107 зворот), витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі щодо [PERSON] (а.с. 15, 86, 108), свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с. 18, 83, 109 зворот), суд їх до уваги не бере, як такі, що є неналежними доказами у справі, оскільки вони не стосуються предмета доказування. Крім цього, у абзаці 5 пункту 24 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були надані та досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є безпідставними, необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 141 ЦПК України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Outcome: dismissed