Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 43364,08грн. заборгованості з орендної плати, розірвати договір суборенди землі б/н від 01.02.2018 року та припинити його дію. Позовна заява мотивована тим, що позивач 01.02.2018 року уклав договір суборенди двох земельних ділянок із відповідачем, проте всупереч умовам договору останній систематично не вносив орендну плату з 2018 року, що є підставою для розірвання договору суборенди та стягнення суми заборгованості. Також до суду надійшли додаткові обґрунтування позову представника позивача проте, що договір суборенди був укладений позивачем під впливом помилки та не відповідає вимогам законодавства, відсутні істотні умови договору. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що орендна плата може і сплачувалася суборендарем, проте невідомо кому, оскільки з 2013 року по 2021 рік жодна особа не отримала документи щодо права власності. Позивач у судовому засіданні також додав, що помилявся щодо обставин укладення договору суборенди з відповідачем, оскільки з останнім домовлялися в якості орендної плати виконання обробітку його землі і взагалі договір домовилися укласти на два роки. Проте відповідач умови договору не виконує, тому просить позов задовольнити. Відповідач заперечив проти задоволення позову, зазначив, що договір суборенди укладався із позивачем добровільно, він сам його виготовив, сам просив укласти. Реєстрував договір оренди сам відповідач. Дійсно він обіцяв обробляти позивачу його власні земельні ділянки, проте ні як орендну плату за землю, а в якості дружніх відносин. Представник відповідача також заперечив проти задоволення позову, зазначив, що всі умови договору суборенди від 01.02.2018 року виконувалися відповідачем належним чином. Орендна плата сплачувалася суборендарем спадкоємниці орендодавця [PERSON] . Остання отримала орендну плату за вказані земельні ділянки за два роки - 2019 і 2020 рік, у зв`язку з чим заперечує стягнення орендної плати і інших штрафних санкцій з відповідача. Щодо інших пояснень позивача, то вони не мають відношення до предмету позову. Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 жовтня 2010 року між орендодавцем [PERSON] і орендарем [PERSON] укладено договір оренди двох земельних ділянок з кадастровим номером 6524180500:03:026:0014, площею 6,92га і кадастровим номером 6524180500:03:026:0013, площею 6,55га, строком на 15 років. Договір оренди зареєстровано у Нововоронцовському реєстраційному відділі 07.12.2010 року. Згідно п. 23 Договору без додаткової письмової згоди Орендодавця Орендар вправі передавати земельні ділянки в суборенду. 01 лютого 2018 року між орендарем [PERSON] і суборендарем фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір суборенди двох земельних ділянок з кадастровим номером 6524180500:03:026:0014 та кадастровим номером 6524180500:03:026:0013. Строк договору до закінчення терміну дії договору оренди землі. Згідно п. 10 Договору суборенди орендна плата вносить суборендарем власнику земельних ділянок (спадкоємцю) у грошовій формі у розмір 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.04.20018 року № 121525686 та № 121562564 щодо земельних ділянок з кадастровим номером 6524180500:03:026:0014 та кадастровим номером 6524180500:03:026:0013, 18.04.2018 року зареєстровано договір суборенди, орендар [PERSON] , суборендар [PERSON] . З наданих відповідачем двох відомостей про виплату грошей б/н за липень 2019 року [PERSON] отримала 28000грн. відповідно договору суборенди землі від 01.02.2018 року та за липень 2020 року - 30000грн. Даних про виплату [PERSON] грошей відповідно договору суборенди землі від 01.02.2018 року за 2018 рік матеріали цивільної справи не містять та у судовому засіданні не встановлено. Допитана у судовому засіданні [PERSON] повідомила суду, що є спадкоємицею [PERSON] та подала у 2020 році заяву про прийняття спадщини після смерті у 2013 році бабусі. Дійсно у 2019 році і у 2020 році отримала від [PERSON] як спадкоємиця гроші у розмірі 28000 грн. і 30000 грн. відповідно, в якості орендної плати за користування земельними ділянками, належними [PERSON] . Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 238802325 та № 238797227 від 24.12.2020 року за [PERSON] зареєстроване право власності двох земельних ділянок з кадастровим номером 6524180500:03:026:0014 та кадастровим номером 6524180500:03:026:0013. У частині першій статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 412 ЦК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Так, пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою визначено систематичну несплату орендарем земельного податку або орендної плати. Таким чином, аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що чинним законодавством не лише не визнано заборгованість орендаря з орендної плати за користування земельною ділянкою у якості перешкоди для розірвання договору оренди, а навпаки закріплено, що систематична несплата орендарем орендної плати є підставою для розірвання відповідного договору оренди земельної ділянки. У судовому засіданні не встановлено факту систематичного невнесення (два та більше випадків) орендної плати за договором суборенди землі б/н від 01.02.2018 року, тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині. З викладених ж підстав суд відмовляє і у стягненні з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості з орендної плати. Інші положення позовної заяви, а саме про те, що договір суборенди був укладений позивачем під впливом помилки, він не відповідає вимогам законодавства, відсутні істотні умови договору, то викладене виходить поза межі предмету позову про розірвання договору суборенди землі, тому не приймаються судом.

Outcome: dismissed