Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в межах наданих їй повноважень в інтересах [PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: вулиця [ADDRESS] В даному будинку 10 квітня 2006 року був зареєстрований її син, [PERSON], а також його дружина, [PERSON]. В 2012 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Восени 2011 року відповідач припинила проживання в спірному будинку, з цього часу вона участі у ведені господарства не приймала, будь-яких обов'язків по утриманню житла не несла, проте з реєстраційного обліку не знялась. На даний час [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] хоча з осені 2011 року постійно проживає по [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] не проживає в спірному житлі понад один рік без поважних причин, інше не встановлено домовленістю між нею та власником житла або законом, то [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житлом у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав заявлених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе про водити розгляд справи за її відсутності та ухвалити заочне рішення. Заслухавши показання позивача, показання свідків, проаналізувавши обставини справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 26 травня 2004 року, повідченого державним нотаріусом Шацької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 428 /а.с. 5/, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.07.2004 року № 4174954 /а.с. 6/, інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна від 11.03.2015 року /а.с.28/. Відповідно до довідки Шацької селищної ради Шацького району Волинської області № 303 від 10.02.2015 року, відповідач [PERSON] зареєстрована, однак фактично не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] /а.с. 12/. Відомості про реєстрацію її в даному житловому будинку наявні в будинковій книзі /а.с. 9-11/. Даний факт також підтверджується відповідю АДП УДМС України у Волинській області від 23.02.2015 року, в якій зазначено, що [PERSON] зареєстрована за даною адресою з 10.04.2006 року /а.с. 20/. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в будинку за адресою: [ADDRESS] хоча фактично проживає в [ADDRESS], що в судовому засіданні підтвердили свідки, - [PERSON] та [PERSON]. Крім цього, свідки суду показали, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з осені 2011 року. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає без поважних причин понад один рік, тому на вимогу власника будинку її слід визнати такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved