Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 29.10.2015 року звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилалася на те, що позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.07.2011 року належить будинок розташований за адресою: [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстрований, однак не проживає відповідач [PERSON] - брат позивача [PERSON] Відповідач був зареєстрований будинку 07.02.2000 року, за життя [PERSON], яка була власником будинку. Після смерті [PERSON], станом на час реєстрації відповідача, позивач успадкував житловий будинок, як спадкоємець першої черги. Відповідач з 10.08.2008 року і по теперішній час за адресою реєстрації не проживає без поважних причин. Представник позивача вказувала на те, що самостійно відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку, через що позивач змушений звернутися до суду. У відповідності до ст. 3, 16, 405 ЦК України просила суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивача та позивач правом на учать в судовому засіданні не скористалися, представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, на позовних вимог наполягала, просила задовольнити, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечувала (а.с.3,34). Відповідач до суду повторно не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить офіційне повідомлення про час та місце розгляду даної справи та виклик до суду відповідача, викладене у газеті «Вісті Придніпров'я» № 16 (1715) від 10.03.2016 року (а.с.40). Також, на адресу реєстрації та можливого місця проживання відповідача було направлено повістку про виклик до суду на 18.02.2016 року (а.с.33), яка повернулася до суду з відміткою «адресат не розшуканий». Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, до суду не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладався на розсуд суду (а.с.31,32). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, враховуючи, що підстава, предмет та розмір позовних вимог не змінювався, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі з наступних законних підстав. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.07.2011 року належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], який він успадкував після смерті матері з врахуванням 1/2частки від якої відмовився син померлої [PERSON], що підтверджується вказаним свідоцтвом, виданим державним нотаріусом Криворізької районної нотаріальної контори зареєстрованим в реєстрі за № 2-2024 (а.с.7). Право власності позивача на вказаний будинок, підтверджується також витягом про реєстрацію прав (а.с.9) та довідкою КП «Криворізьке БТІ» ДОР від 05.01.2016 року (а.с.29). Як вбачається з виписки з домової книги від 15.10.2015 року за № 1097 Червоненської сільської ради Криворізького району та з відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області у вказаному будинку за адресою [ADDRESS] з 07.02.2000 року зареєстрований відповідач - [PERSON] (а.с.10,15). Отже суд приходить до висновку, що [PERSON] зареєстрований за зазначеною адресою як член сім'ї власника - брат (а.с.22,23). Відповідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вказувала представник позивача, що фактично відповідач не проживає за зареєстрованою адресою, особистих речей не має, участі в утриманні будинку, сплаті комунальних платежів не приймає, його теперішнє місце знаходження не відоме. Той факт, що відповідач [PERSON] за адресою своєї реєстрації - [ADDRESS] не проживає з 10.08. 2008 року, тобто більше 1 року, підтверджується актом від 15.10.2015 року посвідченим секретарем виконкому Червоненської сільської ради (а.с.12). Представник позивача зазначала, що позивач не чинив перешкод відповідачу в користуванні житлом, сам відповідач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався та доказів протилежного не надав. Позивач змушений сплачувати за нього комунальні послуги, таке інше, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Оскільки позивач не чинить відповідачу жодних перешкод у користуванні будинком і при цьому відповідач не проживає у вказаному житловому будинку більше року, не з'явився до суду та не надав доказів в підтвердження поважності причин непроживання у вказаному будинку, між ними не було досягнуто жодної домовленості про порядок користування цим житлом, тому суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved