Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася в суд з позовом до Другого ВДВС Луцького МУЮ Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] про зняття арешту з майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час оформлення позивачем своїх спадкових прав, а саме на житлову квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] (перейменовано вулицю «Колгоспну» на «Садову») з'ясувалося, що на дану квартиру в цілому накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження постановою державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ від 12.11.2008 року. В зв'язку з існуванням такого обтяження майна позивач не може оформити своїх спадкових прав. А тому, просить зняти вказаний арешт з квартири. Позивач та його представник подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник Другого ВДВС Луцького МУЮ подав заяву про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні спору покладався на розсуд суду. Додатково зазначив, що станом на 27.01.2014 року у Другому ВДВС Луцького МУЮ відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] не перебуває. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27/50 частин будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на праві власності за [PERSON] на підставі рішення суду від 10.03.2005 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 4) та копією рішення (а.с.5). [PERSON] померла [INFO] року. Інші 23/50 частин будинковолодіння зареєстровані за [PERSON], що підтверджується копіями старого та нового технічних паспортів на об'єкт нерухомого майна. 24.12.2012 року [PERSON] було складено заповіт (а.с.8), за яким належну йому частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] він заповів позивачу [PERSON]. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 15.11.2013 року вбачається, що 12.11.2008 року державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції Плисюком В.М. було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника [PERSON] на суму 19 649,26 грн., а саме -- на квартиру за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 8183040. Судом встановлено, що боржник у виконавчому провадженні [PERSON] не був і не являється співвласником будинковолодіння за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст.391 ЦК України лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Проаналізуваши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що накладеним арештом порушуються права позивача, а тому, вимоги позивача про звільнення майна з-під арешту підлягають до задоволення. Разом з тим, задовольняючи позов про звільнення майна з-під арешту, суд використовує права надані ст. 217 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для реєстрації припинення обтяження.

Outcome: approved