Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.04.2010 року в сумі 42 740,48 грн. станом на 13.05.2018 року, яка складається з: 2760,44 грн. заборгованість за кредитом, 656,69 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом, 36811,90 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи: 500,00 грн., фіксована частина, 2011,45 грн., процентна складова. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.04.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, у звязку з чим, станом на 13.05.2018 року має заборгованість в розмірі 42 740,48 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання, призначені на 24.07.2018 року, 03.09.2018 року та 18.09.2018 року не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ст.130 ЦПК України, відзив на позов не надала, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до положень ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст.1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.04.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили можливість зміни Банком кредитного ліміту в односторонньому порядку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК Українипорушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в свою чергу у порушення зазначених норм закону та умов договору зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, допустивши станом на 13.05.2018 року заборгованість у розмірі 42 740,48 грн., яка складається з: 2760,44 грн., заборгованість за кредитом, 656,69 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом, 36 811,90 грн. заборгованість за пенею, а також штрафів: 500,00 грн., фіксована частина, 2011,45 грн., процентна складова. Суд не знаходить підстав для зменшення розміру процентів за користування кредитом, оскільки, вони є платою за користування коштами та не відносяться до поняття неустойки, також, у зв'язку з відсутністю заяви відповідача про зменшення розміру неустойки, суд не вбачає підстав для її зменшення. Аналогічна позиція закріплена в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин». З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що позовні вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості за тілом кредиту 2 760,44 грн., по процентам за користування кредитом - 656, 69 грн., пеня - 36 811,90 грн., підлягають задоволенню, у звязку з неналежним виконанням боржником договірних умов. Між тим, вимоги позивача в частині стягнення штрафу - 500 грн. (фіксована частина) та 2011,45 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань може свідчити про недотримання вимог ст.61 Конституції України. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial