Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Представник позивача - адвокат Німак М.Я. звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Позов мотивує тим, що 08.12.2003 між сторонами укладено шлюб, який рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.01.2021 року шлюб розірвано. В період шлюбу сторонами набуто нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а саме: земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2062 га та житловий будинок з господарською спорудою, площею 205,3 кв.м., державна реєстрація проведена 26.04.2016 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.05.2016. Вищезазначене нерухоме майно зареєстровано на відповідач [PERSON] . Однак, дане домоволодіння та земельна ділянка, на якій воно знаходиться являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто позивача та відповідача. Вартість домоволодіння та земельної ділянки в цілому становить 632 671 грн. Оскільки сторони не домовились про порядок поділу нерухомого майна, а відповідач не погоджується добровільно здійснити поділ майна, то виходячи з принципу рівності часток, як такі, що набуті ними за час шлюбу, [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2062 га, кадастровий номер 2622884801:01:007:0081, яка знаходиться по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарською спорудою (криниця), що по [ADDRESS] , а також вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 08.12.2003 між сторонами укладено шлюб (а.с. 5). В період шлюбу сторонами набуте нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а саме земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2062 га (кадастровий номер 2622884801:01:007:0081) (підстава - Державний акт на право на земельну ділянку ЯМ № 610513, виданий 23.10.2012 управлінням Держкомзему у Калуському районі) та житловий будинок з господарською спорудою, площею 205,3 кв.м., державна реєстрація проведена 26.04.2016 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.05.2016. Вищезазначене нерухоме майно зареєстровано на [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.02.2021 (Інформаційна довідка № 243052947) (а.с. 6-7). При цьому, позивач зазначає, що дане домоволодіння та земельна ділянка, на якій воно знаходиться являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки оцінювача ФОП [PERSON] № 19866 від 12.02.2021 р. вартість домоволодіння та земельної ділянки в цілому становить 632 671 грн. (а.с. 8-9). Представник позивача зазначає, що сторони не домовились про порядок поділу нерухомого майна, а відповідач не погоджується добровільно здійснити поділ майна. Будь-які матеріали, які б спростували наведені факти матеріали справи не містять. За правилами ст.ст. 57, 60, 65, 70 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на їх кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах даної категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України та ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Дані про наявність шлюбного договору матеріали справи не містять. Враховуючи здобуті у судовому засіданні докази, суд вважає, що підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя не має, тому частки кожного із подружжя є рівними. За таких обставин позов слід задоволити у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 60, 61, 63, 70, 71 СК України, ст.ст. 158, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved