Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Представник позивача ? адвокат Панченко Т.А. 10.11.2020 звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя вона склала заповіт, посвідчений 23.01.2017 секретарем Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 2. Відповідно до заповіту спадкодавець заповіла позивачу земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,2924 га, що належала їй відповідно до Державного акту серії ЯБ № 317947, виданого 09.06.2006 Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією Київської області. Спадкодавець [PERSON] доводилась рідною тіткою [PERSON] , яка є бабою позивача по лінії матері. Оскільки у [PERSON] власних дітей не було і вона не була заміжня, її доглядала баба позивача [PERSON] , після смерті якої за [PERSON] продовжив доглядати позивач. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 62259560 від 29.10.2020 інформація про спадкову справу на [PERSON] померлу [INFO] у Спадковому реєстрі відсутня. 29.10.2020 позивач звернувся до державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області щодо оформлення спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , але нотаріусом йому було відмовлено у прийнятті заяви, у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини позивач пропустив у зв`язку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на території України з 20.03.2020 було встановлено карантин, який відповідно до постанов КМУ був продовжений. В зв`язку з цим у перші місяці після відкриття спадщини, він не звернувся до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. Потім з 15.09.2020 по 15.10.2020 позивач перебував на самоізоляції з метою нерозповсюдження тяжкого захворювання COVID-19, що підтверджено довідкою медичного закладу. З цієї причини самоізоляцію позивача на роботі було забезпечено шляхом надання йому чергової відпустки. З 16.10.2020 у зв`язку з погіршенням здоров`я, позивач знаходився на амбулаторному лікуванні по 27.10.2020. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Панченко Т.А. та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задовольнити. Вказують також на те. що про існування заповіту позивач дізнався випадково від односельців. Наявність заповіту з`ясував у сільраді за місцем свого проживання і відразу звернувся до нотаріуса. Однак, він відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Представник відповідача - Переяславської міської ради, в особі першого заступника міського голови А. Фесенка в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, позовні вимоги визнав в повному обсязі, наслідки визнання позову роз`яснені та зрозумілі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідків та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , про що 19.03.2020 за № 166 зроблено відповідний запис відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.03.2020 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). До дня смерті [PERSON] проживала в будинку [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за даною адресою проживав позивач [PERSON] , що встановлено відповідно до довідки № 513 від 29.10.2020, виданої Гайшинською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 23.01.2017 секретарем Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 2, за яким вона заповіла [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,2924 га, що належала їй відповідно до Державного акту серії ЯБ № 317947, виданого 09.06.2006 Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією Київської області. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 62259560 від 29.10.2020 інформація про спадкову справу на [PERSON] померлу [INFO] у Спадковому реєстрі відсутня. За повідомленням державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області № 1993/01-16 від 29.10.2020 щодо оформлення спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви, у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на території України з 20.03.2020 було встановлено карантин, який відповідно до постанов КМУ був продовжений по теперішній час. В період з 15.09.2020 по 15.10.2020 [PERSON] перебував на самоізоляції, як особа, що контактувала із хворим на COVID-19, що підтверджено довідкою № 1072 від 15.10.2020 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Деснянського району м. Києва. З цієї причини, в цей же період позивач перебував у щорічній відпустці, що вбачається з довідки № 101 від 03.11.2020 Головного управління ДСНС України в Київській області 6 Державного пожежно-рятувального загону. В період з 16.10.2020 по 27.10.2020 [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у зв`язку із захворюванням, що встановлено відповідно до листка непрацездатності серії АДЯ № 256730. Обставини щодо наявності у позивача ознак ГРВІ у період з 15.09.2020 по 15.10.2020 та перебування його на самоізоляції без оформлення листка непрацездатності в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] - батьки позивача та сам позивач, який був допитаний в якості свідка. Обставини щодо виходу на роботу позивача 28.10.2020 після перебування на лікуванні в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] , який є його керівником. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 84, 85, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що встановлено положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Спадщина ніким не прийнята. Відповідач не заперечує проти продовження додаткового строку для прийняття спадщини позивачу. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі ним заяви про прийняття спадщини поважними, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини, якими були карантинні заходи запроваджені на території України, в зв`язку з запобіганням поширенню коронавірусу COVID-19, а також його перебування на самоізоляції та амбулаторному лікуванні по причині зазначеної вище хвороби, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Окрім того, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. На підставі викладеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, згідно ст. 12, 81, 206, 263-265ЦПК України, суд,-

Outcome: approved