Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Представник позивача Бурега І.В. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому зазначив, що 17.07.2018 року [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] надав відповідачці готівкові кошти в сумі 2300 гривень, а відповідач зобов`язався повернути вказані грошові кошти в сумі 3000 гривень до 23.08.2018. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі. Однак відповідач не виконує своїх зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 3090 гривень, що спонукало позивача звернутися до суду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу в очному порядку. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини . Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Зі змісту розписки від 17.07.2018 складеної [PERSON] встановлено, що остання позичила у [PERSON] 2300 гривень. Зобов`язалася повернути 3000 гривень 23.08.2018 року (а.с.9) . Суд зазначає, що наявність зазначеного документа в розпорядженні [PERSON] та факт визнання позовних вимог відповідачем, підтверджує факт передачі позивачем предмету позики відповідачеві та факт існування по день розгляду спору цивільно-правових відносин між сторонами, які виникли зі змісту договору позики . Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Відповідно до вимог частин 1,3 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Якщо строк ( термін ) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором . Отже суд вважає доведеними ті обставини, що на момент розгляду спору відповідач не повернув позивачеві позику в сумі 3000 гривень, а також відсотки, визначені договором позики. Згідно з статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу . Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд доходить до висновку, що позивач, являючись позикодавцем вправі вимагати від відповідача, який є позичальником, повернення позики та процентів які визначені договором, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві вказану суму. Згідно з статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних від простроченої суми становитимуть 107 гривень 01 копійку ( 3000*3%*434/365) Враховуючи викладене, суд,

Outcome: approved