Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій прохає суд стягнути з відповідача, [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.01.2015 р. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в позові, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з не відомих суду причин, хоча про час і місце розгляду даної цивільної справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 травня 2011 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дітей. Молодша донька - [PERSON], [INFO]. Як було встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи сторони мешкають окремо один від одного. Неповнолітня [PERSON], [INFO] мешкає разом з [PERSON] і повністю знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, оскільки це не було спростовано сторонами по справі, що відповідач має не регулярний мінливий дохід, задовільний стан здоровя, ніяких зобовязань за іншими виконавчими листами не несе. У відповідності до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61ЦПК України). Враховуючи вищезазначені обставини та те, що позивач на надав до суду докази про намагання отримати аліменти з відповідача, починаючи з 01.01.2015 р., суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, підлягають частковому задоволенню, і з відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, необхідно присудити до стягнення на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто з 13.10.2015 року, а не з 01.01.2015 року. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial