Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування рішення Львівської загально гарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформлене протоколом №1 від 10 січня 2019 року; визнання [PERSON] таким, шо перебуває на квартирному обліку у загальному порядку з 30 січня 1997 року. \~ \~ \~ \~Позов мотивує тим, що з 25.06.1991 року по сьогоднішній день полковник [PERSON] проходить військову службу у лавах Збройних Сил України. Так, у період з 25.06.1991 - 26.01.1993 останній числився військовослужбовцем строкової служби військової частини [NUMBER] , в/ч [NUMBER] . В подальшому [PERSON] декілька разів змінював місце своєї військової служби, а саме: 26.01.1993 - 20.03.2008 військовослужбовець в/ч [NUMBER] м. Великі Мости; 20.03.2008 - 15.10.2010 в/ч [NUMBER] м. Львів, 15.10.2010 - 04.03.2015 в/ч [NUMBER] м. Львів; 04.03.2015 - 17.01.2017 в/ч [NUMBER] м. Великі Мости. З 17.01.2017 і по теперішній час позивач є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] м. Львів (призначений наказом Голови Державної прикордонної служби України від 17.01.2017 р. №48-ос). Станом на даний момент вислуга років у Збройних силах становить 27 років 10 місяців. За час проходження служби [PERSON] забезпечувався житлом за рахунок Міністерства оборони України: 11.02.1993 р. надавалось службове житло у [ADDRESS] (протокол №2 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] ); 26.08.1993 р. надавалось службове житло у [ADDRESS] (протокол №8 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] ); 16.06.1995 р. надавалось службове житло у [ADDRESS] (протокол №111 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] ); 30.10.1997 р. надавалось службове житло у [ADDRESS] (протокол №9 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] ). Використовуючи своє право та право своєї сім`ї на отримання окремого житла для проживання, позивач у 1997 році звернувся з рапортом про постановлення його та членів його сім`ї, якими були дружина [PERSON] , їхній син [PERSON] , 1996 р.н., та донька [PERSON] , 1995 р.н., на квартирний облік. Рішенням житлової комісії в/ч [NUMBER] від 30.01.1997 р., лейтенанта [PERSON] зі складом сім`ї 4 особи поставлено на чергу для отримання житла у загальному порядку (протокол №1 засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] ). Разом з тим, 30.10.1997 р. на засіданні житлової комісії в/ч [NUMBER] поряд із наданням позивачеві службового житла, останнього було знято із квартирної черги, про що [PERSON] не знав. В подальшому, рішенням житлової комісії в/ч [NUMBER] від 01.12.2003 р. [PERSON] було знову прийнято на облік осіб, що потребують покращення житлових умов, в загальному порядку. Крім того, у зв`язку із постійними переїздами у іншу місцевість, останнього ще двічі, у 2009 та 2015 роках, знімали з квартирного обліку та зараховували із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку. При цьому, з 03.08.2017 р. [PERSON] було включено до списку осіб, які потребують першочергового отримання житла, як учасника бойових дій. У 2018 році позивач дізнався, що житлова комісія датою його зарахування на квартирний облік вважає саме 01.12.2003 р., а не 30.10.1997 р. Не погоджуючись з такими обрахунками, позивач звернувся до тво першого заступника начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України з рапортом щодо перегляду дати зарахування його на квартирний облік. За наслідками розгляду такого рапорту, житлова комісія Кінологічного навчального центру прийняла рішення, яким констатувала порушення вимог закону при прийнятті житловою комісією військової частини [NUMBER] від 30.10.1997 р. рішення щодо зняття військовослужбовці [PERSON] з квартирного обліку у зв`язку з отриманням відомчого житлового приміщення. Дату зарахування на квартирний облік військовослужбовця [PERSON] та членів його сім`ї вважати з 30.01.1997 р. Зазначений висновок, щодо дати зарахування позивача на квартирний облік 30.01.1997 р. був підтриманий рішенням засідання Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.11.2018 р. Разом з тим, 10.01.2019 р. Львівська загально гарнізонна житлова комісія Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України вирішила скасувати своє ж протокольне рішення №10 від 30.11.2018 Р. та вважати часом зарахування [PERSON] на квартирний облік 01.12.2003 р. Позивач вважає такі дії Львівської загально гарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, що полягали у невірному визначенні часу його зарахування на квартирний облік протиправними, такими що порушують житлові права мого довірителя, обмежують права його сім`ї в реалізації права на поліпшення житлових умов та не відповідають нормам житлового законодавства, з огляду на наступне. Вважає, що надання військовослужбовцям службового житла жодним чином не породжує наслідків у вигляді зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов. Надання службового (відомчого) житла та перебування на осіб на квартирному обліку не повинні співвідноситись між собою та впливати одне на одного, оскільки службове житлове приміщення, відповідно до законодавства України, надається незалежно від перебування військовослужбовця на квартирному обліку. Відтак, рішення Львівської загально гарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, яким скасовано протокольне рішення №10 від 30.11.2018 р. є незаконним та відповідно таким, що підлягає скасуванню. Ухвалою від 6 червня 2019 року по справі відкрито провадження. 22 липня 2019 року до суду поступив відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив. Зазначає, що позивач вважає, що 30.10.1997 р., на засіданні Житлової Комісії в/ч [NUMBER] йому було надано службове житло та одночасно знято з квартирного обліку, і ніби він наприкінці 2018 року дізнався про факт зняття його з квартирного обліку. Вважає , що позивач вводить суд в оману, подаючи при тому неправдиві факти. Так, згідно протоколів ЖК в/ч 2418 № 2 від 11 лютого 1993 р., №8 від 20 жовтня 1993 р. та №111 від 16 червня 1995 р. позивачу надавалось службове житло у закритому військовому містечку, яким є в/ч [NUMBER] . В протоколі №8 записано, що ЖК в/ч [NUMBER] засідала 26 серпня 1993 р., проте протокол затверджений лише 20 жовтня 1993 р. Згідно п. 2.6 інструкції Службові житлові приміщене надаються військовослужбовцям за місцем проходження військової служби за рішенням начальника органу ДПСУ, а у разі переміщення по службі (п.2.7), пов`язаного з переїздом в іншу місцевість, службові жилі приміщення, які вони займали за попереднім місцем службі підлягають звільненню у двомісячний термін з дня видання наказу про виключення із списків особового складу органу ДПС. На даний час позивач службове житло в/ч [NUMBER] не здав. Також зазначає, що в 1997 році, згідно протоколу №9 від 11.11.1997 р. в/ч [NUMBER] , позивача складом сім`ї 4 чоловіки з квартирного обліку зняли, цей протокол на даний час чинний та ніким не оскаржений та не скасований. В 2003 році, згідно протоколу №3 від 01.12.2003р. в/ч [NUMBER] , позивача прийняли на облік як такого, що потребує покращення житлових умов, у загальному порядку. В 2009 році, згідно протоколу № 7 від 29.12.2009р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ), позивача зараховано на квартирний облік із збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби у в/ч [NUMBER] (КНЦ) з 01.12.2003р. В 2015 році, згідно протоколу № 2 від 29.04.2015р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ), позивача зняли з квартирного обліку у зв`язку з переведенням для подальшого проходження військової служби у в/ч [NUMBER] . В 2016 ропі, згідно протоколу № 1 від 26.01.2016р. в/ч [NUMBER] , позивача зарахували на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов, у першочерговому порядку із збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби у в/ч [NUMBER] (ЗхРУ з 01.12.2003 року. В 2017 році, згідно протоколу № 5 від 03.08.2017р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ), позивача зарахували на квартирний облік із збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби у в/ч 2418 з 01.12.2003 року. В 2019 році, згідно протоколу № 1 від 10.01.2019р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ), ЖК під час розгляду питання затвердження списків черговиків дійшла висновку про відсутність підстав у позивача перебувати на квартирному обліку з 30.01.1997р. Даним протоколом п.1.4 протокольного рішення ЖК № 10 від 30.11.2018р. - скасоване. В 2019 ропі, згідно протоколу № 3 від 20.03.2019р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ) на ЖК розглядався рапорт позивача, щодо повторного перегляду дати зарахування на квартирний облік по в/ч [NUMBER] (КНЦ) з 30.01.1997р. ЖК підтвердила законність перебування на квартирному обліку позивача з 01.12.2003р. Щодо протоколу № 6 в/ч 2418 (КНЦ) від 07.09.2018р., в якому зазначено, що дату зарахування на квартирний облік позивача та членів його сім`ї вважати з 30.01.1997р., то в порушенні вимог інструкції, ЖК в/ч [NUMBER] (КНЦ) взагалі не мала права розглядати звернення позивача і приймати по ньому рішення, так як, позивач являвся військовослужбовцем іншої військової частини (1468 ЗхРУ), та на квартирному обліку у в/ч [NUMBER] (КНЦ) не перебував. На квартирний облік зараховуються тільки ті військовослужбовці, які проходять військову службу у цій військовій частині. Згідно п.1.7 Інструкції - усі питання пов`язані з наданням та забезпеченням житловою площею військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби та перебуваючи на обліку ЖК органів ДПСУ. Таким чином, Львівська загально гарнізонна Житлова комісія діяла правомірно та законно, підтвердивши законність перебування на квартирному обліку позивача з 01.12.2003р., так як протокол №9 від 11.11.1997р. в/ч [NUMBER] (КНЦ) про зняття позивача з квартирного обліку та протокол №3 від 01.12.2003р. в/ч [NUMBER] (КНЦ, яким позивача прийняли на облік як такого, що потребує покрашення житлових умов, у загальному порядку, протокол № 3 від 20.03.2019р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ) про підтвердження законності перебування на квартирному обліку позивача з 01.12.2003р., позивачем не оскаржені, ніким не скасовані та на даний час діючі та правочинні. Представник позивача подав до суду 29.07.2019 року відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем порушень строк для подання відзиву. Окрім цього, ствердив, що як зазначає відповідач, оскільки Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, то застосуванню підлягає спеціалізоване законодавство, а саме - наказ Голови Держкомкордону України від 25 лютого 1995 року №67 та наказ АДПСУ від 20 грудня 2007 року №1040, якими затверджені Положення про житлові комісії та Інструкція про організацію забезпечення житловими приміщеннями в ДПСУ чинні на даний момент. Разом з тим, ані вказані нормативно-правові акти, а ні наказ Державного комітету у справах охорони державного кордону України від 20.01.1996 №30, що був чинний на момент виключення позивача з квартирної черги не передбачають можливості зняття з квартирного обліку з піде гав отримання службового житла (пункт 2.16). Крім того, стверджуючи, що ЖК в/ч [NUMBER] (КНЦ) не мала права розглядати рапорт позивача і приймати по ньому рішення з мотивів, що позивач є військовослужбовцем іншої військової частини (1468 ЗхРУ), відповідач водночас упускає той факт, що висновок ЖК в/ч [NUMBER] (КНЦ) від 07.09.2018р., щодо дати зарахування позивача на квартирний облік 30.01.1997 р. був підтриманий рішенням засідання Львівської загально гарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.11.2018 р. (витяг з протоколу №10), тобто органом який мав таке право. Таким чином, відповідач сам собі суперечить, оскільки Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України власними діями легітимізувало рішення ЖК в/ч [NUMBER] (КНЦ). У запереченні на відповідь на відзив від 31.07.2019 року відповідач зазначає, що представник позивача посилається на наказ Голови Держкомкордону України від 20 січня 1996 року за № 30. Даний наказ жодного відношення до надання службового житла не має. Цей наказ регулює питання забезпечення військовослужбовців прикордонників постійним житлом, веденням квартирного обліку а не забезпечення службовим житлом. У відповідності до п.2.16 наказу - Військовослужбовці знімаються з квартирного обліку у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок чого зникли підстави для надання іншого жилого приміщення. Згідно протоколів ЖК в/ч 2418 № 2 від 11 лютого 1993 р, № 8 від 20 жовтня 1993 р. та № 111 від 16 червня 1995 р. позивачу надавалось службове житло. В 1997 році, згідно протоколу № 1 від 30.01.1997 р. в/ч [NUMBER] (КНЦ), позивача поставили на чергу для отримання житла у загальному порядку складом сім`ї 4 чол. В 1997 році, згідно протоколу №9 від 11.11.1997 року В/Ч [NUMBER] , позивача складом сім`ї 4 чол. з квартирного обліку зняли. Цей протокол на даний час чинний та ніким не оскаржений та не скасований. Щодо протоколу ЖК ЗхРУ від 30 листопада 2018 року за № 10. В 2019 році, згідно протоколу № 1 від 10.01.2019р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ), п.1.4 протокольного рішення ЖК № 10 від 30.11.2018р. - скасоване. В 2019 році, згідно протоколу № 3 від 20.03.2019р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ) на ЖК розглядався рапорт позивача, щодо повторного перегляду дати зарахування на квартирний облік по в/ч [NUMBER] (КНЦ) з 30.01.1997р. ЖК підтвердила законність перебування на квартирному обліку позивача з 01.12.2003р. Таким чином, Львівська загально гарнізонна Житлова комісія діяла правомірно та законно, підтвердивши законність перебування на квартирному обліку позивача з 01.12.2003 р., так як протокол №9 від 11.11.1997 р. в/ч [NUMBER] (КНЦ про зняття позивача з квартирного обліку та протокол №3 від 01.12.2003 р. в/ч [NUMBER] (КНЦ, яким позивача прийняли на облік як такого, що потребує покращення житлових умов, у загальному порядку, протокол № 1 від 10.01.2019р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ), п.1.4 протокольного рішення ЖК № 10 від 30.11.2018р.- скасоване, протокол № 3 від 20.03.2019 р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ) про підтвердження законності перебування на квартирному обліку позивача з 01.12.2003 р., позивачем не оскаржені, ніким не скасовані та на даний час діючі та законні. Ухвалою суду від 8 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, поновлено відповідачу строк на подання відзиву. В судовому засіданні представник позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі, дав пояснення аналогічні тим, що наведені у відзиві на позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням житлової комісії в/ч [NUMBER] від 30.01.1997 р., лейтенанта [PERSON] зі складом сім`ї 4 особи поставлено на чергу для отримання житла у загальному порядку (протокол №1 засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] (а.с.13). 30.10.1997 р. на засіданні житлової комісії в/ч [NUMBER] позивачу [PERSON] надано службове житло та знято із квартирного обліку (протокол №9 засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] (а.с.15-17). В 2003 році, згідно протоколу №3 від 01.12.2003р. в/ч [NUMBER] , позивача прийняли на облік як такого, що потребує покращення житлових умов, у загальному порядку. Також з матеріалів справи вбачається, що в 2009 році, згідно протоколу №7 від 29.12.2009р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ), позивача зараховано на квартирний облік із збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби у в/ч [NUMBER] (КНЦ) з 01.12.2003р. В 2015 році, згідно протоколу № 2 від 29.04.2015 р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ), позивача зняли з квартирного обліку у зв`язку з переведенням для подальшого проходження військової служби у в/ч [NUMBER] . В 2016 ропі, згідно протоколу №1 від 26.01.2016 р. в/ч [NUMBER] , позивача зарахували на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов, у першочерговому порядку із збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби у в/ч [NUMBER] (ЗхРУ) з 01.12.2003 року. В 2017 році, згідно протоколу №5 від 03.08.2017 р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ), позивача зарахували на квартирний облік із збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби у в/ч [NUMBER] з 01.12.2003 року. Також, житлова комісія Кінологічного навчального центру прийняла рішення (витяг з протоколу №6 спільного засідання керівництва та житлової комісії Кінологічного навчального центру від 07.09.2018 р.), яким констатувала порушення вимог закону при прийнятті житловою комісією військової частини [NUMBER] від 30.10.1997 р. рішення щодо зняття військовослужбовці [PERSON] з квартирного обліку у зв`язку з отриманням відомчого житлового приміщення. Дату зарахування на квартирний облік військовослужбовця [PERSON] та членів його сім`ї вважати з 30.01.1997 р. Рішенням засідання Львівської загально гарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.11.2018 р. (витяг з протоколу №10) висновок, щодо дати зарахування Позивача на квартирний облік 30.01.1997 р. був підтриманий. В 2019 році, згідно протоколу №1 від 10.01.2019 р. в/ч [NUMBER] (ЗхРУ), ЖК під час розгляду питання затвердження списків черговиків дійшла висновку про відсутність підстав у позивача перебувати на квартирному обліку з 30.01.1997 р. Даним протоколом п.1.4 протокольного рішення ЖК №10 від 30.11.2018 р. - скасоване. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що на час прийняття рішення 30.11.2018 р. позивач подав лише рапорт про перегляд часу перебування на черзі з 30.01.1997 року та не повідомив всіх обставин в тому числі про постановку на квартирний облік за попереднім місцем служби у в/ч [NUMBER] (ЗхРУ) з 01.12.2003 року за його заявою. Під час перегляду цього рішення 10.01.2019 року, комісія витребувала житлову справу позивача, дослідила всі документи, які є у ній і скасувала протокольне рішення Львівської загально гарнізонної комісії від 10.01.2019 року. У відповідності до положень п.3.1 Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом № 1040 від 20.12.2007 року Адміністрації Державної Прикордонної Служби України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 січня 2008 р. за N 16/14707 передбачено, що на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов, зараховуються військовослужбовці, які не забезпечувались постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей. П. 3.4.названої Інструкції передбачено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії органу Державної прикордонної служби, яке затверджується начальником цього органу. У рішенні житлової комісії органу Державної прикордонної служби зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, у першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови у зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Як встановлено в судовому засіданні і це не оспорюється позивачем, на засіданні житлової комісії військової частини № [NUMBER] від 30.10.1997 року протокол № 9 (а.с.15) позивачу та членам його сім`ї було надано для проживання службове житло і з квартирної черги знято, а відповідно до рішення житлової комісії військової частини № 2418 від 01.12.2003 року (а.с.18) за заявою позивача прийнято рішення про прийняття ( зарахування) позивача на облік як осіб, що потребують покращення житлових умов в загальному порядку. На даний час ці рішення позивачем не оспорені, вони є чинними і на виконання рішення від 01.12.2003 року позивач у порядку передбаченому законом подає документи на підтвердження потреб у отримання житла. Приймаючи рішення про скасування протокольного рішення Львівської загально гарнізонної комісії від 10.01.2019 року комісія якраз виходила з того, що рішенням житлової комісії військової частини № 2418 від 01.12.2003 року (а.с.18) за заявою позивача він прийнятий ( зарахований) на облік як осіб, що потребують покращення житлових умов в загальному порядку з цього часу і підстав для відновлення перебування на квартирному обліку з 30.01.1997 року у позивача не має. Суд з такими доводами відповідача погоджується, оскільки рішенням житлової комісії військової частини № [NUMBER] від 30.10.1997 року протокол № 9 (а.с.15) позивачу та членам його сім`ї було надано для проживання службове житло і з квартирної черги знято, згодом рішенням від 01.12.2003 року його взято на новий квартирний облік і ці рішення є чинними і про них він детально знав. Суд вважає, що рішення житлової комісії від 01.12.2003 року у відповідності до Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом № 1040 від 20.12.2007 року Адміністрації Державної Прикордонної Служби України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 січня 2008 р. за N 16/14707 є підставою перебування на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов. При цьому доводи позивача про те, що комісія Кінологічного навчального центру 07.09.2018 року прийняла рішення вважати правильним зарахування його на чергу з 30.01.1997 року правового значення не має, оскільки нею не відмінено рішенням житлової комісії військової частини № [NUMBER] від 01.12.2003 року, як і рішення від 30.10.1997 року протокол № 9 (а.с.15) , а окрім того на час прийняття вказаного рішення позивач не проходив службу у Кінологічному навчальному центрі. Таким чином, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог, тому в задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить із того, що у зв`язку із відмовою в задоволенні позову, судові витрати, що понесені позивачем, слід залишити за відповідачем.

Outcome: dismissed