Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив визначити порядок користування квартирою №5 в будинку № 76 по вул. Миру в м. Харкові, виділивши в користування [PERSON] кімнату, площею 11,7 кв.м. з балконом площею 3,1 кв.м., відповідачу [PERSON] кімнату площею 14,6 кв.м., залишивши в загальному користуванні сторін кухню площею 5,7 кв.м., ванну кімнату площею 1,9 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м., коридор площею 4,3 кв.м, вбудовану шафу площею 0,5 кв.м. В обгрунтування позову зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 березня 2000 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради за № 7-00-175910, за позивачем та її сином [PERSON] зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Право власності зареєстровано за ними 22 березня 2000 року в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № П-7-19236. Відповідно до технічного паспорту квартира є ізольованою, розташована на другому поверсі пяти поверхового будинку та складається з двох кімнат, площею 14,6 кв.м. та 11,7 кв.м. Загальна площа квартири становить 40,6 кв.м., житлова 26,3 кв.м. Співвласник квартири [PERSON], помер 10 листопада 2008 року. Після смерті сина позивач у встановлений законом строк відмовилася від належної їй частини спадкового майна на користь дружини сина - [PERSON], а остання в свою чергу подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але спадщину не оформила дотепер. Відповідач з часу прийняття спадщини квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує, проживає за іншою адресою. Позивач зареєстрована та проживає в квартирі одна і їй, як інваліду другої групи, важко сплачувати за квартиру в цілому та за всі комунальні послуги. Сторони у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 березня 2000 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради за № 7-00-175910, за позивачем та її сином [PERSON] зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Право власності набуто сторонами на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Право власності зареєстровано за ними 22 березня 2000 року в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № П-7-19236. Відповідно до технічного паспорту квартира є ізольованою, розташована на другому поверсі пяти поверхового будинку та складається з двох кімнат, площею 14,6 кв. м. та 11,7 кв.м., кухні площею 5,7 кв.м., ванної кімнати площею 1,9 кв.м, вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 4,3 кв.м, квартира обладнана балконом площею 3,1 кв.м., та вбудованою шафою площею 0,5 кв.м. Загальна площа квартири становить 40,6 кв.м., житлова 26,3 кв.м. Співвласник квартири [PERSON], помер 10 листопада 2008 року. Згідно інформації від 27.06.2018 р. наданої Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 1564/2008. 25 листопада 2008 року до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини звернулася мати спадкодавця, [PERSON] Цього ж дня до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця, [PERSON] Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину ні за законом, ні за заповітом нікому не видавалося. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Відповідач з часу прийняття спадщини, квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує, проживає за іншою адресою. Згідно довідок з місця проживання позивач зареєстрована та проживає в спірній квартирі одна. Позивач є інвалідом другої групи і їй важко сплачувати квартплату за всю квартиру та комунальні послуги. Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 319 ЦК України всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року №13, від 25 травня 1998 року №15 у разі якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Частки позивача та відповідача по відношенню до житлової площі квартири становлять по 13.15 кв.м. за кожним, що на 1.45 кв.м. більше площі кімнати, про виділення якої ставить питання позивач. Разом з цим, суд враховує, що до кімнати яку просить виділити в користування позивач примикає балкон площею 3,1 кв.м. Таким чином, суд, вважає запропонований позивачем варіант встановлення порядку користування квартирою таким, що не суперечить вимогам закону та враховує баланс інтересів кожного зі співвласників. На підставі викладеного і

Outcome: approved