Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Позивачка у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON], помер 15.04.2016 р., серія 1-ЖД № 447638; свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], батько [PERSON], мати [PERSON], серія 1-ЖД № 273732; копія перекладу з молдавської мови свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження «Робу», серія CS-IV № 0234490; копія рішення суду від 07.12.2012 р., згідно якого за [PERSON] було визнано право власності на 5/6 частин житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами № 5 по вул.. Фрунзе в с. Новосільське та 5/6 частин грошових коштів у ТВБВ № 10015/0371; копія заяви про прийняття спадщини [PERSON] від 13.07.2016 р., посвідчена секретарем Новосільської сільської ради Ренійського району, реєстр № 153; копія державного акту на право на земельну ділянку площею 2,92 га (кадастрові номера 5124182900:01:0010112; 5124182900:01:0050381), власник [PERSON], серія ЯБ № 438905; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно; копія газети Ренійський вісник з текстом оголошення про втрату державного акту серії НБ № 438905 на імя [PERSON]; довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 2,92 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, згідно якої грошова оцінка становить 108033,28 грн.; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Фрунзе № 5 в с. Новосільське Ренійського району Одеської області, власник [PERSON], самочинних споруд немає; копія довідки Новосільської сільської ради від 13.07.2016 р. № 1710, згідно якої на день смерті [PERSON] разом з ним проживала сестра [PERSON] Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 08.11 2006 року помер [PERSON] Після його смерті відкритись спадщина у вигляді права земельну ділянку розміром 2,92 га (кадастрові номери 5124182900:01:0010112, 5124182900:01:0050381) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 07.03.2006 р. серії ЯБ № 438905 та 1/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами № 5 по вул.. Фрунзе в с. Новосільське Ренійського району Одеської області. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишив, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємців першої черги не має, спадкоємцем другої черги є сестра [PERSON], позивачка по справі. 13.07.2016 р. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, реєстраційний № 153. Крім того, позивачка на момент смерті брата була зареєстрована та постійно мешкала разом з ним, що підтверджується довідкою Новосільської сільської ради від 13.07.2016 р, № 1710. Пізніше позивачка звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва на спадщину за законом їй було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку серії НБ № 438905 на імя [PERSON] був втрачений спадкодавцем, що підтверджується розміщенням оголошення у пресі. Право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами № 5 по вул.. Фрунзе в с. Новосільське Ренійського району Одеської області у [PERSON] виникло після смерті матері [PERSON], як у спадкоємця першої черги, який має обовязкову частку у спадщині, однак у встановленому порядку він її не оформив. Ці обставини змусили позивачку звернутися до суду із позовною заявою при визнання права власності. Таким чином позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає, однак не може це зробити з підстав які не залежать від неї. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивачка по справі є спадкоємцем за законом другої черги після смерті брата [PERSON], прийняла спадщину як в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачці по справі [PERSON] нотаріусом було відмовлено в оформлені спадщини, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Таким чином позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає, однак не може це зробити з підстав які не залежать від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на спадкове мано з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 та ч.1 ст. 1269 ЦК України.

Outcome: approved