Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON], звернувся до суду з позовом до ПП «АФ Іззія» про розірвання договору оренди землі (а.с.2-4). Позов мотивований тим, що згідно державного акту серії ВН №044250 про право приватної власності на земельну ділянку, виданого 23.04.2004 року відділом Держкомзему у Тростянецькому районі Вінницької області, позивачеві належить земельна ділянка площею 4,7435 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. 05.05.2004 року між позивачем та ПП «АФ Іззія» укладений договір оренди цієї земельної ділянки, строком на 20 років. Договір зареєстрований 10.05.2007 року у Вінницькій регіональній філії «Центр ДЗК» за №040780600216. Відповідач ПП «АФ Іззія» не виконує свої зобовязання за договором в частині сплати орендної плати у визначені строки, систематично порушуючи умови укладеного договору, що є підставою для його розірвання на вимогу однієї із сторін у відповідності з п.34 договору оренди землі. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його, як представника позивача. Позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник відповідача ПП «АФ Іззія» в судове засідання повторно не зявився, про його дату та час повідомлений своєчасно та належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. З раніше поданих заяв та клопотань вбачається, що відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, представника позивача та представника відповідача ПП «АФ Іззія» відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що представники сторін скористалися своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Так, судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 23.04.2004 року серії ВН №044250, позивачу [PERSON] належить 4,7435 га землі на території Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9). 05.05.2004 року [PERSON] як орендодавець уклав договір оренди землі з ПП «АФ Іззія» строком на 20 років, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 10.05.2007 року №04078600235 (а.с.11-13). Відповідно до п.9 та п.11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі, послугами, натурою у перші два роки 1%, що складає 327,39 грн., далі не менше 1,5% від вартості паю, що складає 491,08 грн. Орендна плата вноситься у строк до 15 листопада поточного року. Відповідно до розділу «Інші права та обовязки сторін» вказаного договору оренди землі одним із обовязків орендаря є своєчасне внесення орендної плати. Відповідно до п.35 договору він може бути розірваний в односторонньому порядку у звязку з несвоєчасною виплатою орендної плати. Позивач вказує на те, що відповідачем ПП «АФ Іззія» порушено істотні умови договору, зокрема за період 2010-2015 років орендар систематично не сплачував орендну плату. У свою чергу відповідач ПП «АФ Іззія», як вбачається із змісту заперечень проти позову, поданих клопотань, вказані доводи позивача заперечує, посилаючись на те, що позивач чинить перешкоди у використанні орендованої земельної ділянки, порушує умови договору оренди землі, уклавши з іншим підприємством ПП «Украгро ТТК», договір оренди спірної земельної ділянки. Вказав на те, що у даному випадку відсутній предмет спору, оскільки на підставі договору оренди землі від 01.11.2016 року між позивачем та ПП «Украгро ТТК» зареєстровано право оренди за третьою особою на земельну ділянку, яка є предметом спору. Договір з ПП «АФ Іззія» достроково розірваний. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України щодо загальних положень про договір, Земельного кодексу України, а також Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За змістом ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Відповідно до п.34 договору оренду землі, укладеного між позивачем та ПП «Агропромислова фірма «Іззія», дія вказаного договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. Судом встановлено, що 15.09.2016 року позивач [PERSON] та ПП «Агропромислова фірма «Іззія» уклали та підписали Угоду про дострокове розірвання договору оренди землі, зареєстрованого 10.05.2007 року Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 4,7435 га, кадастровий номер 0524180600:01:003:0094. Відповідно до п. 4 Угоди вона набирає чинності з моменту її державної реєстрації (а.с.148). Відповідно до Інформаційної довідки №85903962 від 26.04.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої по критерію пошуку за кадастровим номером земельної ділянки позивача, державна реєстрація Угоди без номера від 15.09.2016 року про розірвання договору оренди землі проведена 16.12.2016 року державним реєстратором Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON] (а.с.154-155). Як вбачається із наведеної вище Інформаційної довідки, цим же реєстратором 15.12.2016 року зареєстровано договір оренди землі, без номера, від 01.11.2016 року, укладений між позивачем [PERSON] та ПП «Украгро ТТК» (а.с.136-137). Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відсутність порушеного права, чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, способам, визначеним законодавством є підставою для відмови у позові. Таким чином, з досліджених судом доказів вбачається, що сторони позивач та відповідач ПП «Агропромислова фірма «Іззія», під час розгляду справи вирішили спір щодо орендованої останнім земельної ділянки, що належить позивачу, шляхом укладення Угоди про дострокове розірвання договору оренди землі між ними, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що права позивача порушені, чи продовжують порушуватись, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі судового збору в розмірі 551,21 грн. підлягають віднесенню за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed