Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Представник позивача Блащак Р.Л. 03 серпня 2020 року звернувся до Миронівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» яка є фінансовою устновою, що надає послуги з позики грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності. 09 червня 2017 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір позики №204241 в електронній формі. Відповідно до умов вищевказаного Договору позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 1800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 15 днів. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 Договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1800,00 грн. Таким чином, позивачем належним виконані умови Договору позики, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Так, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 28 липня 2020 року становить 79310,40 грн., з яких: 1800,00 грн. - основний борг; 36866,40 грн. - заборгованість по відсоткам; 40644,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. В судове засідання сторони не з`явились. В позовній заяві представник позивача не заперечував проводити розгляд справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надала. Як вбачається з поштової довідки ф. 20, лист не вручено під час доставки у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідач не вжила заходів, щодо отримання вищезазначених листів, а також в установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що 09 червня 2017 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено Договір позики № 204241 в електронній формі. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 Договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1800,00 грн. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 1800,00 грн., а відповідач отримав грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 28 липня 2020 року, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 79310,40 грн., з яких: 1800,00 грн. - основний борг; 36866,40 грн. - заборгованості по відсоткам; 40644,00 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «ВЕЛЛФІН» за Договором № 204241 від 09 червень 2017 року становить у розмірі 79310,40 грн. станом на 28 липня 2020 року (а.с. 26). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем кошти в добровільному порядку ТОВ «ВЕЛЛФІН» не повернуті, тому суд вважає позовні вимоги про стягнення з боржника суми заборгованості за кредитним договором (непогашеного тіла кредиту) в розмірі 79310,40 грн. підлягають задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2102 гривні, що відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» є мінімальним розміром за подання позову майнового характеру юридичною особою та достатнім у цій справі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 81412 гривень 40 копійок (79310 гривень 40 копійок + 2102 гривні). На підставі викладеного, ст. ст. 11, 14, 525, 526, 527, 530, 610 - 612, 629, 634, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved