Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом 12.09.2017 року, в якому просив суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], померлою 19.08.2016 року, а саме встановити, що вони є рідними донькою та матірю, а також встановити, що [PERSON] та [PERSON] є однією й тією ж особою. В обґрунтування предявлених вимог вказав, що [PERSON] (дошлюбне прізвище «Корчевна») є донькою [PERSON], яка 19.08.2016 року померла. За життя її мати склала заповіт, яким заповіла їй належну спадкодавиці на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. У звязку з тим, що [PERSON] до моменту смерті [PERSON] значилась зареєстрованою та проживала разом з нею, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона звернулась до нотаріальної контори, однак 20.02.2017 року отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з неможливістю встановлення родинних відносин між нею та спадкодавицею, а також ідентифікацією особи, яка склала заповіт [PERSON], із спадкодавицею [PERSON]. Оскільки підтвердити вказаний факт в позасудовому порядку не можливо, тому з метою забезпечення можливості реалізації спадкових прав в подальшому представник, діючи від імені та в інтересах [PERSON], вимушений звернутись до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, однак останній подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, предявлені вимоги підтримав. Представник відповідача виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно заяви просила справу розглянути за її відсутності, при вирішенні справи покладаючись на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. За даних обставин з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, які не зявились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.08.2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-КИ № 706721, виданим Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом РАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області (а.с.12). За життя [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] загальною площею 46,14 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., набута нею у власність в порядку безоплатної приватизації (1/2 частина) та на підставі договору дарування від 27.04.1994 року (інша 1/2 частина) (а.с.11, 15, 17-20). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Так, за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 05.11.1994 року державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1-927І, за яким належну їй квартиру вона заповіла [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АВ № 022916 від 24.10.1968 року, матірю [PERSON] (змінено прізвище з «Корчевна» на «Самаріна» під час державної реєстрації шлюбу 26.03.1993 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії IV-КИ № 405629, а.с.16) є [PERSON]. З довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради № 3928 від 21.11.2017 року (а.с.37-зворот) слідує, що на момент смерті [PERSON] за адресою її реєстрації та проживання [INFO] значилась зареєстрованою та проживала [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON], будучи спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом та єдиною спадкоємицею в порядку спадкування за заповітом, в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті матері. З метою оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], 15.11.2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] із відповідною заявою (а.с.36). За зверненням спадкоємиці нотаріусом заведено спадкову справу за №71/2016 щодо майна померлої [PERSON] (номер у спадковому реєстрі 59804835), що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.40). Однак, постановою нотаріуса від 20.02.2017 року у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] відмовлено у звязку з виявленими розбіжностями в документах, що стосуються спадкодавиці та належного їй майна, а саме: в свідоцтві про смерть у відомостях про померлу особу зазначено як [PERSON], в свідоцтві про народження спадкоємиці у відомостях про її матір також зазначено [PERSON], в той час як заповіт складено [PERSON], в правовстановлюючих документах на спадкове майно [PERSON]. Вказані обставини ускладнюють встановлення наявності між спадкодавицею та [PERSON] родинних відносин, ідентифікації її матері з особою, яка склала заповіт та померлою. Згідно ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності/відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Згідно з п.5 ч.2 ст.234, ч.1 ст.256 ЦПК України, які кореспондуються з п.1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. Згідно з п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо його підтвердження необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Дійсно, судовим розглядом встановлено, а обсягом наявних доказів підтверджено, що [PERSON] дійсно є матірю [PERSON], та однією особою з [PERSON], яка склала заповіт та на чиє імя значиться зареєстрованим право власності на квартиру [ADDRESS]. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. Аналізом дійсних обставин справи та доказів суд приходить до висновку, що фактично виявлені неузгодження та розбіжності в прізвищі спадкодавиці викликані технічною опискою під час перекладу її прізвища з російської мови на українську. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення\~\~факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], ідентифікація цієї особи з [PERSON], яка є однією і тією ж, необхідні позивачу для реалізації своїх спадкових прав\~\~після смерті матері на належне їй за життя майно, а встановити даний\~\~факт в позасудовому порядку неможливо, тому з метою захисту спадкових прав позивача та можливості їх реалізації суд приходить до висновку про необхідність задоволенням предявлених її представником вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності.

Outcome: approved