Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, [PERSON] у справах дітей Черкаської міської ради, третя особа Перша Черкаська державна нотаріальна контора про звільнення спадкового майна з під арешту, мотивуючи його тим, що 21 травня 2015 року у ДТП загинула мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із ? частини спільної сумісної власності з позивачем однокімнатної квартири [ADDRESS]. Під час оформлення спадкового майна позивачу була надана інформація про те, що на квартиру накладений арешт. Вказав, що заборона на відчуження квартири була накладена у 2003 році з метою захисту майнових прав на той час неповнолітнього позивача по клопотанню [PERSON] у справах неповнолітніх виконкому Соснівської районної Ради м. Черкаси до Першої Черкаської державної нотаріальної контори, яка внесла відомості про накладення обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Тому, [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Просить суд зняти арешт з однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], де ? частина спільної сумісної власності належала померлій матері позивача [PERSON], який був накладений на підставі клопотання [PERSON] у справах неповнолітніх виконкому Соснівської районної Ради м. Черкаси, реєстраційний номер 5072166 від 05.06.2007 в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та внесений Першою Черкаською державною нотаріальною конторою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.11.2018 залучено до участі в справі в якості співвідповідача службу у справах дітей Черкаської міської ради. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що на даний час квартира [ADDRESS] фактично належить позивачу, однак оформити її належним чином позивач не має можливості, так як на квартиру накладені арешт та заборона відчуження. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] у справах дітей [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Зазначила, що арешт на квартиру був накладений з метою захисту майнових прав на той час неповнолітнього [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] реєстрації речових прав в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався. \~ \~ \~ \~Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~21 травня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-ОК № 348979 від 07.08.20115 року, актовий запис № 376. \~ \~ \~ \~Як вбачається із свідоцтва про народження Серії ІІІ-СР № 385252 від 09.10.1992, [PERSON] вказана матірю [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~[PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.08.2003. В судовому засіданні встановлено, що на підставі листа [PERSON] у справах неповнолітніх № 14/405 від 11.08.2003 Першою Черкаською державною нотаріальною конторою внесені відомості про накладення обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на квартиру [ADDRESS], про що [PERSON] повідомлено листом № 14/595 від 24.10.2003. Як вбачається з листа [PERSON] у справах дітей Черкаської міської ради № 2209/30-02-03 від 20.08.2018 арешт на квартиру [ADDRESS] був накладений Першою Черкаською державною нотаріальною конторою з метою захисту майнових прав на той час неповнолітнього [PERSON], [INFO], на підставі листа виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси № 14/405 від 11.08.2003. Аналогічна відповідь надана [PERSON] Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 05.09.2018 за вих. № 2140/02-17. Додатково зазначено, що нотаріальна контора не є субєктом обтяження, а тому у неї відсутні правові підстави для внесення будь-яких змін до вказаного обтяження, у тому числі його зняття. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] № 42963636 від 12.09.2018 [PERSON], який діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Як зазначив представник позивача, арешт на квартиру позбавляє права [PERSON] на оформлення спадщини після смерті [PERSON]. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «[PERSON] Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові\~належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього ж Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Фактичні обставини справи свідчать, що на даний час відпадала обґрунтована потреба для відповідного арешту майна, а сааме квартири [ADDRESS]. На думку суду, подальший арешт всього майна не забезпечує справедливого балансу між несприятливими наслідками та цілей, на досягнення яких спрямований арешт майна. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки фактичні обставини справи свідчать про те, що відпадала обґрунтована потреба для відповідного арешту спадкового майна.

Outcome: approved