Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 06.10.2008 р. укладено кредитний договір IFG2GA0000000982. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 31672,44 Євро на термін до 06.10.2018 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 16.11.2011 р. було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № IFG2GA0000000982 від 06.10.2008 року, згідно якої АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит в розмірі 32119,68 Євро на термін до 08.10.2018 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 10.11.2016 року укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № IFG2GA0000000982 від 06.10.2008, згідно якої кредитний договір переведено з валюти Євро в валюту гривня. За курсом 28.174460 за один Євро у зв`язку з чим заборгованість позичальника на дату укладення Додаткової угоди становила 332922,09 грн. Також для забезпечення виконання зобов`язання за договором IFG2GA0000000982 було укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON] , та договір іпотеки. Зазначив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, однак відповідачі в порушення умов договору мають заборгованість за кредитним договором в розмірі 239396,03 грн., яку позивач просить стягнути, та судові витрати. Відповідачі не надали відзиву на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Атаманюк В.М. подав до суду клопотання, в якому просив відмовити у позові, та долучив до матеріалів справи виписки по кредитному договору. В клопотанні представник відповідача просив звернути увагу на те, що наявність чи відсутність заборгованості встановлюється не розрахунками, наданими банком, а виписками, а також на те, що позивач проводить нарахування заборгованості також на частину кредитного договору, яка була прощена [PERSON] . Додатковою угодою № 2. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив суд щодо розгляду справи у відсутності представника Банку. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] попередньо надіслали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Просили відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 31672,44 Євро на термін до 06.10.2018 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 15-20). 16.11.2011 р. було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № IFG2GA0000000982 від 06.10.2008 року, згідно якої АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит в розмірі 32119,68 Євро на термін до 08.10.2018 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 21-22). 10.11.2016 року укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору № IFG2GA0000000982 від 06.10.2008, згідно якої кредитний договір переведено з валюти Євро в валюту гривня. За курсом 28.174460 гривень за один Євро. Суму заборгованості в розмірі 43655,39 грн., що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової годи анулюється та є прощенням боргу для позичальника, а саме: за кредитом 37900,48 грн., за відсотками 4252,65 грн., за комісією 1502,26 грн., пеня 0,00 грн. Згідно додатку № 1 до додаткової угоди № 2 встановлено графік повернення кредиту з щомісячним платежем 5 258,80 грн. Згідно зазначеного графіку залишок по кредиту станом на 15.12.2016 р. становить 289266,70 грн. (а.с. 24-25). Між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки, предметом яких є зобов`язання за кредитним договором № IFG2GA0000000982 від 06.10.2008 та додатковою угодою № 1 до цього кредитного договору (а.с. 26-27). Згідно виписки по кредиту, договір IFG2GA0000000982 від 06.10.2008 за період з 10.11.2016 по 31.12.2019 року, станом на 21.11.2016 р. по даному договору числиться: непрострочений кредит 289266,70 грн.; прострочений кредит 37900,48 грн.; нараховані відсотки 1590,97 грн.; прострочені відсотки - 4252,65 грн.; нарахована комісія 0,00 грн.; прострочена комісія 1502,26 грн.; пеня 0,00 грн.; тіло погашення 11147,05 грн.; відсоток погашення 203,23 грн.; комісія погашення 53,32 грн.; пеня погашення 4,89 грн. Залишок тілу кредиту після погашення 327167,18 грн. Суд погоджується з твердженням представника відповідача, адвоката Атаманюка В. М., що наявність чи відсутність заборгованості встановлюється не розрахунками з наступних підстав. З аналізу положень ч. 1 ст. 76, ст. 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України випливає те, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) є первинними бухгалтерськими документами та можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду в справі № 278/2177/15-ц. В той же час, відповідач систематично виконував свої зобов`язання по поверненню кредиту, на підтвердження чого надав суду квитанції (а.с. 131-139). Співставивши вищенаведені факти, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність порушення, невизнання або оспорювання права позивача: Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» щодо кредитного договору № IFG2GA0000000982 від 06.10.2008, в тому числі і щодо договору поруки, та відсутність підстав для задоволення поданої позовної заяви, зокрема відсутність підстав про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором № IFG2GA0000000982 від 06.10.2008 в розмірі 239396,03 грн., тому суд приходить до висновку, що задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного, та ст.ст.15, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed