Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові вказував, що 01.04.2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №003-25012-010408, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Зазначав, що банк свої зобов'язання виконав, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала належним чином, у зв'язку з чим станом на 31.07.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 1549,84 грн., яка складається із: 810,13 грн. - тіло кредиту; 142,09 грн. - прострочене тіло кредиту; 597,62 грн. - заборгованість за відсотками. Просив стягнути з відповідача на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1549,84 грн. та покласти на неї судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, будучи повідомленою про місце, день та годину слухання справи належним чином, в позовній заяві просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №003-25012-010408, згідно умов якого відповідач отримала кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Відповідач зобов'язалася щомісячно та в строки, визначені договором сплачувати платежі. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним з [PERSON] станом на 31.07.2015 року сума загальної заборгованості становить 1549,84 грн., яка складається із: 810,13 грн. - тіло кредиту; 142,09 грн. - прострочене тіло кредиту; 597,62 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того згідно розрахунку заборгованості також відповідачу нарахована пеня у сумі 150,00 грн., проте про її стягнення вимоги не заявлялися. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідача в дохід держави судових витрат відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved