Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Представник позивача в поданій до суду позовній заяві просить суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , яка в рівних частках належить сторонам по справі, а саме: виділити для користування позивачу [PERSON] кімнату розміром 12.75 м2; іншу кімнату розміром 17.3 м2 залишити у користування відповідачки [PERSON] ; залишити в загальному користуванні сторін приміщення кухні, коридору, вбиральні, та ванної кімнати; Вимоги позовної заяви не обґрунтовані, крім констатації факту розірвання шлюбу між сторонами, належності вказаної квартири сторонам в рівних частках, посилання на ст.ст.355,356,358 ЦК України. В позові зазначено лише про бажання позивача встановити порядок користування квартирою і що у вказані квартирі відповідач фактично не мешкає, так як не має можливості користуватися квартирою. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що існує спір про право користування квартирою, відповідачка вчиняє сварки, викликає поліцію, позивач не може користуватися квартирою, йому чиняться перешкоди в користуванні квартирою, в свою кімнату відповідачка перенесла телевізор і позивач не може користуватися ним. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності і відсутності позивача по справі. Відповідачка до суду не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник Відповідачки адвокат Шинкарьова Н.В. проти позову заперечує. Вважає відсутнім спір з приводу користування зазначеною квартирою. Відповідачка дійсно займає кімнату площею 17 кв.м., а позивач іншу кімнату, що вони добровільно визначили. 25.04.2019 року відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.24-26), де звернула увагу суду на те, що право власності на Ѕ частину вказаної квартири за відповідачем не зареєстроване. Між сторонами по справі є домовленість, відповідно до якої відповідачка з донькою користуються кімнатою 17.3 кв.м., а позивач - кімнатою 12.76 кв.м., а інші приміщення знаходяться в загальному користуванні. Конфліктної ситуації щодо користування квартирою не існую. Між сторонами по справі відсутній спір про право. Протягом 3-х місяців позивач дійсно не проживав у вказаній квартирі, так як мав стосунки з іншою жінкою. На даний час позивач проживає у спірній квартирі та користується житловим приміщенням відповідно до вказаного порядку. В своєму відзиві відповідачка просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Згідно до наданих суду документів, судом встановлено наступне. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14.06.2018 року (а.с.6), сторони по справі шлюб розірвали і відповідачка змінила своє прізвище на - « [PERSON] ». Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 16.10.2018 року (а.с.7), за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] в порядку поділу спільного майна подружжя. Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.39), вказана вище квартира є 2-х кімнатною, має загальну площу - 56.7 кв.м., житлову площу - 29.5 кв.м., Ѕ частина вказаної квартири належить на праві власності позивачу по справі. На підставі п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України суд в своєму листі від 08.07.2019 року роз`яснював позивачеві та його представнику їх права щодо надання належним чином завірених копій письмових доказів. Незважаючи на це, до суду не надходили клопотання від позивача та його представника про витребування певних доказів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на викладене, суд розглядає позовну заяву в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст.358 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Наданими суду доказами не підтверджуються обставини того, що між сторонами по справі дійсно виник спір щодо порядку користування квартирою [ADDRESS] . Позивач та його представник не надали суду докази в підтвердження того, що у вказані квартирі відповідач фактично не мешкає, так як не має можливості користуватися квартирою, що існує спір про право користування квартирою, що відповідачка вчиняє сварки і викликає поліцію, що позивач не може користуватися квартирою, що йому чиняться перешкоди в користуванні квартирою, що в свою кімнату відповідачка перенесла телевізор і позивач не може користуватися ним. Також суд бере до уваги і те, що сторони по справі не надали суду копію технічного паспорту на вказану квартиру, хоча суд звертав на це увагу позивача та його представника, в установленому порядку не заявили суду відповідне клопотання. Без вказаного документу суд не може визначити технічні характеристики вказаної квартири. При цьому суд враховує, що в одній інформаційній довідці (а.с.8-9) загальна площа квартири зазначена - 58.6 кв.м. і житлова - 30.6 кв.м., а в іншій довідці (а.с.39) загальна площа квартири зазначена - 56.7 кв.м. і житлова - 29.5 кв.м. Наданими суду доказами не підтверджується факт порушення або оспорювання прав позивача на користування вказаною вище квартирою. Зважаючи на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю і недоказанністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати позивача відносяться на його рахунок, так як в позові йому відмовлено.

Outcome: dismissed