Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнення з відповідача аліментів на утримання вказаних дітей в розмірі 1/ 4 частки усіх видів її заробітку (доходу) до повноліття дітей. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач має чотирьох дітей, які зареєстровані разом з матір?ю за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають по [ADDRESS] . Батьки вказаних дітей померли. Діти навчаються на середньому рівні, більшість часу проводять на вулиці, схильні до бродяжництва, шкідливих звичок та порушень громадського порядку. Відсутній контроль матері за їх місцем знаходення, зайнятістю та поведінкою. Мати не приділяє уваги вихованню дітей. Спеціалістами служби у справах дітей неодноразово проводились роз?яснювальні профілактичні бесіди з відповідачкою, які не дали позитивних результатів. З метою захисту прав та законних інтересів дітей, позивач звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та викладені в позові обставини. Зазначив, що підставою звернення до суду з даним позовом стало рішення виконкому про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Відповідач не має впливу на дітей, останні постійно перебували на вулиці, схильні до бродяжництва. Профілактичні заходи не дали позитивних результатів. Даних про вживання дітьми психотропних речовин в матералах справи немає. З Криворізького міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді, де перебувають [PERSON] та [PERSON] повідомляють, що поведінка дітей не змінилась. Просив позов задовольнити. Представник позивача - [PERSON] в судовому засідані підтримала позовні вимоги, вважає, що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що викладені в позові обставини стосуються лише двох її дітей: [PERSON] і [PERSON] , які перебувають в Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді. В них не склались стосунки з вітчимом, він застосовував до них фізичний вплив. Вона розуміє, що вчиняла не правильно, бажає виправити свою поведінку. З цивільним чоловіком вона не проживає, повернулась до гуртожитку. [PERSON] і [PERSON] бажають повернутися додому. Коли вони проживали разом, вказані сини навчались спочатку в КСШ №102. У вчителів були зауваження з приводу поведінки дітей, останні тікали зі школи, не бажали вчитися. У [PERSON] були конфлікти з дітьми в школі, той їх зачипав, ображав. Вона часто відводила дітей до школи, за проханням вчителя сиділа на уроках. Вона розмовляла з дітьми, вони слухали, погоджувались, що вчиняли не правильно, але все одно так себе вели. Через погану поведінку та слабке навчання [PERSON] і [PERSON] перевели до реабілітаційного центру «Перлина», а пготім до Криворізького міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді. Вона пояснює дітям, що треба себе краще поводити. Відвідує дітей в центрі майже кожного тижня. Ненормативну лексику в родині не вживає, не знає чому директор центру зробив такі висновки. Просить повернути дітей у родину, обіцяє більше часу приділяти їм, записати на дитячі гуртки, щоб вони менше часу проводили на вулиці. Представник третьої особи Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання 21 вересня 2020 року не з?явились, про дату та час судового засідання повідомлена своєчасно і належним чином. Направила заяву про розгляд справи без участі представника центру. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 15 січня 2020 року справу прийнято до розгляду суддею Алексєєвим О.В. Постановлено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. На підставі ухвали суду від 05 березня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Вислухав представників позивача, відповідача, дослідив письмові матеріали справи, допитавши свідків та заслухавши пояснення неповнолітніх дітей відповідача, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] народилась [INFO] , є матір?ю чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-12). Місце проживання дітей зареєстровано разом з матір?ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.24-27,30). Батько дитини [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть №8714 (а.с.7). Батько інших дітей відповідача - [PERSON] помер [INFO] в м. Єйськ, Краснодарського краю, Російська Федерація, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Із листа директора Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 22.04.2019 видно, що працівники центру здійснили повторний візит у родину [PERSON] , яка мешкає з дітьми за адресою: [ADDRESS] . В ході візиту було з?ясовано, що в помешканні умови проживання не задовільні: в квартирі брудно, затхле повітря, наявні ознаки сирості, таргани. У дітей немає постільної білизни, засоби гігієни та продукти харчування в мінімальній кількості. Мати не працює, веде аморальний спосіб життя, витрачає дитячі кошти на свої потреби. Діти залишаються без догляду, жебракують (а.с.13). Листом від 25.04.2019 року адміністрація КЗШ №102 повідомила начальника служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради, що мати дитини [PERSON] , який є учнем 2 -Б класу, намагається створити належні умови для проживання сина. [PERSON] відвідує школу систематично, доглянутий, охайний. Позаурочна зайнятість дитини не організована. Просить провести із [PERSON] профілактично-роз?яснювальну роботу (а.с.14). Інспекторами з ювенальної превенції Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області за клопотанням начальника служби у справах дітей виконкому була проведена перевірка за місцем мешкання родини відповідача. З малолітніми [PERSON] та [PERSON] була проведена профілактична робота направлена на роз?яснення необхідності відвідування школи та попередження про наслідки негативної та неконтрольованої поведінки (а.с.16). Із листа директора Комунального закладу освіти «Криворізький багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Перлина» Дніпропетровської обласної ради» від 30 травня 2019 року видно, що в данному закладі з 03 вересня 2018 року навчаються неповнолітні діти відповідача: [PERSON] та [PERSON] . Останні постійно стають причиною конфліктів з оточуючими, які виникають з приводу порушення учнями правил поведінки у закладі та поза ним. Демонструють надмірну агресію, негативне ставлення до дітей та педагогів. В позанавчальний час діти жебракують, кидають каміннями в людей, вживають нецензурні вислови на адресу оточуючих. Мати не має впливу на синів, не здійснює нагляд за їх місцем перебування поза межами закладу (а.с.17). Як видно із постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за протоколом від 08 січня 2019 року - закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.15). Із інформації про стан виховання, утримання та розвитку дитини [PERSON] , який навчався у 8 класі КЗШ №100, наданої 23 квітня 2019 року видно, що мати [PERSON] не на достатньому рівні контролює успішність дитини, мало приділяє уваги його всебічному розвитку, не систематично відвідує батьківські збори (а.с.18). [PERSON] , [INFO] , за період навчання в 4 класі КБНРЦ «Перлина» характеризується негативно, правил поведінки не дотримується, на зауваження дорослих не реагує, часто стає причиною конфліктних ситуацій. В позаурочний час прослідковуються прояви жебракування та жорстке відношення до оточуючих. Потребує постійної уваги з боку дорослих (а.с.19). Із характеристики [PERSON] , [INFO] . учня 3-Б касу КБНРЦ «Перлина» видно, що дитина емоційно вразлива, у випадку невдач проявляє агресію, кричить, потребує уваги з боку оточуючих. Правил поведінки не дотримується. За межами центру поводить себе негативно, прослідковувались прояви жебракування. Часто дитина не з?являється додому вчасно. Не повідомляє матері про місце проведення вільного часу за межами закладу. Мати часто не реагує на зауваження та рекомендації вчителя. Дитина має неохайний зовнішній вигляд, не забезпечена речами для навчання та виховання (а.с.20). Із характеристики від 10.06.2019 року на [PERSON] , [INFO] , видно, що дитина навчалась в 2-Б класі КЗШ №102, показав низький рівень підготовки. На урок фізичного виховання приходив без спортивної форми та взуття. Не мав необхідного шкільного приладдя. За період навчання в школі, мати не проявляла інтерес до навчання сина, не в повному обсязі виконувала батьківські обов?язки щодо навчання та виховання дитини (а.с.21). Із письмових пояснень [PERSON] від 29.05.2019 року видно, що вона бажає влаштуватися на роботу, намагається дотримуватися чистоти у квартирі, планує здійснити ремонт у деяких кімнатах квартири та в подальшому у всьому помешканні. Вживання алкогольних напоїв заперечує. З дітьми вона проводить бесіди щодо їх поведінки. Просить надати їй останній шанс виправити ситуацію щодо виховання дітей. Попереджена про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.22). Згідно з актом від 06.06.2019 року обстеження умов проживання родини відповідача за адресою: [ADDRESS] , стосунки в сім?ї конфліктні, санітарний стан житла задовільний, але потребує ремонту та генерального прибирання. В квартирі наявні м`які та корпусні меблі, побутова техніка, спальні місця для дітей, стіл для навчання. З відповідачкою проведено профілактичну бесіду та попереджено про адміністративну відповідальність за ст. 184 КУпАП (а.с.23). Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривий Ріг вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що слідує з рішення виконкому №172 від 19 червня 2019 року (а.с. 28). Згідно з довідками Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 18 лютого 2020 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають у вказаному комунальному закладі з 06 серпня 2019 року (а.с.96), діти розбещені, не виховані, не знають норм поведінки, не вміють себе поводити в дитячому колективі. Вживання ненормативної лексики є нормою в родині (а.с.97). Із побутової характеристики [PERSON] , складеної мешканцями гуртожитку по [ADDRESS] , де проживає відповідач, видно, що остання веде нормальний образ життя, в сварках участі не бере, у пьяному вигляді не була помічена. В період з 2017 по 2019 роки вона не проживала в гуртожитку. [PERSON] сама виховує чотирьох дітей, діти нагодовані, доглянуті. Старший син [PERSON] і молодший [PERSON] слухняні, добрі діти. Двоє середніх синів [PERSON] , які вилучені з родини, є некерованими, тяжко піддаються вихованню, не реагують на зауваження матері та сусідів по гуртожитку. Мати докладала всі зусилля для виховання цих дітей (а.с.93). Опитаний в судовому засіданні в присутності педагога неповнолітній [PERSON] , [INFO] , пояснив, що він разом з братом [PERSON] навчається в Центрі, перейшов в 5-й клас. До цього навчались в реабілітаційному центрі «Перлина», після уроків він з братом і друзями часто гуляли на вулиці, іноді приходили додому пізно, мати ругала їх, могла вдарити. Відчим [PERSON] його бив, тому він тікав з дому. На даний час мати не проживає з відчимом. В Центрі йому добре, не було випадків, щоб він тікав з Центру. Просив надати матері шанс і не позбавляти її батьківських прав. Опитаний в судовому засіданні в присутності педагога неповнолітній [PERSON] , [INFO] , пояснив, що він з літа 2019 року з братом [PERSON] навчається та проживає в Центрі, перейшов в 4-й клас. Успіхи у навчанні у нього добрі. Коли навчались в школі та в центрі «Перлина», після занять вони часто з братом гуляли вулицями, бувало приходили додому пізно. Мати ругала, але сильніше ругав відчим і бив його, тому він тікав з дому. Не бажає, щоб матір позбавили батьківських прав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює вчителем в КЗШ №102. У її класі навчається [PERSON] , який в 2019- 2020 навчальному році закінчив 3 клас. Мати дитини в певній мірі виконувала обов?язки по вихованню дитини, відвідувала батьківські збори, підтримувала зв?язок по телефону, приходила до шкоди по запрошенню, однак сама успіхами дитини не цікавилась. Дитина була забезпечена необхідним шкільним приладдям, одягом по сезону. Педагоги відвідували родину періодично. Також в їх школі навчались сини відповідачки [PERSON] та [PERSON] . Ці діти не вміли спілкуватися з однолітками, вживали образливі слова, прогулювали уроки. На уроці інгорували вчительку, на зауваження не реагували. З боку батьків однокласників були претензії до поведінки вказаних дітей відповідача. Також їй відомо, що [PERSON] навчається в КСШ №100. Його вона бачила лише вдома під час відвідування родини. Він спілкувався з нею з повагою, відповідав на запитання. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює директором комунального закладу освіти «Криворізький багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Перлина», ДОР. Діти [PERSON] і [PERSON] прибули до навчального закладу «Перлина» у вересні 2018 році, навчались протягом 2018-2019 навчального року. Вони намагались засвоювати шкільний матеріал, приймали активну участь в шкільних заходах, однак були зауваження до їх поведінки. Інколи дітей до шкоди приводила мати, оскільки вони не хотіли заходити до школи. Коли діти не відвідували школу, мати викликалась до закладу, повідомлялась про порушення дітьми навчального процесу, але поведінка дітей не змінювалась. Їм іноді повідомляли, що бачили як діти гуляли по району, жебракували. [PERSON] і [PERSON] жорстокі, ображали інших дітей, могли і вдарити їх. Із пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона працює соціальним педагогом Комунального закладу освіти «Криворізький багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Перлина» Дніпропетровської обласної ради». [PERSON] і [PERSON] навчались у їх закладі освіти з вересня 2018 до вересня 2019 року. Зауважень щодо успішності учнів не було, однак діти порушували дисципліну в навчальному закладі, пропускали заняття без поважних причин, про що вони неодноразово повідомляли їх матір - [PERSON] . На початку навчання дітей в закладі, восени 2018 року надходили повідомлення від інших осіб, що діти були помічені в жебракуванні, порушенні поведінки в громадських місцях. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які врегульовані Сімейним Кодексом України. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27 лютого 1991 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав визначені в ст.164 СК України, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тобто, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відтак, пред`являючи позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених ч. 1 ст. 164 СК України позивач, повинен довести, що відповідач (мати дітей) свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. З позовної заяви зрозуміло, що свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не приділяє уваги вихованню дітей, не має виховного впливу на них, взаємовідносини в родині конфліктні, діти порушують громадський порядок, мати не контролює їх місце перебування та поведінку. Разом з тим, судом не встановлено, а позивачем не доведено фактів винної поведінки відповідача та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Із письмових доказів та пояснень свідків в судовому засіданні видно, що відповідач навідувалась до навчальних закладів, де навчаються її діти, не ігнорує зауваження викладачів, намагається виховувати дітей. Суд не може дати належну оцінку фактам викладеним у характеристиці, складеної на відповідача мешканцями гуртожитку, в якому проживає відповідач, оскільки така характеристика не завірена належним чином. При цьому, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є проблемними дітьми, з 06 серпня 2019 року перебувають в Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, де мати навідує їх. Діти не тікають з Центру, з вказаного часу не були помічені в жебракуванні. Не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей той факт, що вона не має виховного впливу на синів [PERSON] та [PERSON] . При цьому, зауважень до виховання та поведінки дітей відповідача: [PERSON] та [PERSON] , які проживають з матір?ю, немає. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що рішення виконавчого комітету Інгулецької районної в місті ради м.Кривий Ріг від 19 червня 2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав не містить мотивованих висновків необхідності позбавлення батьківських прав [PERSON] та чи відповідає позбавлення батьківських прав інтересам дітей. Рішення містить факти про обставини, які мали місце протягом 2018 - 2019 років та не відображає дійсних відносин між відповідачкою та її дітьми на даний час та інших обставин, які встановлені в ході розгляду справи. За таких обставин, суд не може погодитися з висновком виконавчого комітету Інгулецької районної в місті ради м. Кривий Ріг від 19 червня 2019 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав на теперішній час не відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, оскільки підстави для вжиття такого крайнього заходу не підкріплені достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дітей; безспірні докази про свідоме, винне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, а також, що неналежне виконання [PERSON] її батьківських обов`язків створило загрозу життю дітей, та у чому ж полягає її винна поведінка суду не надані. Діти [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, з яких видно, що вони не бажають щоб їх матір позбавили батьківських прав. Відповідач визнає свою провину в неналежному вихованні дітей. Мотиви для позбавлення батьківських прав не є достатніми. Таким чином, позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дітей. Проаналізувавши всі докази у справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно її чотирьох синів не буде відповідати меті цього заходу: захисту інтересів дітей та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов`язків, тому суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, матері, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Вирішуючи даний спір, суд вбачає необхідність застосувати до відповідача альтернативні заходи реагування держави, попередивши [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей, оскільки позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері так і для дитини, передбачені ст. 166 СК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, вимога про стягнення аліментів на дитину є похідною та безпосередньо залежить від вирішення основної вимоги про позбавлення батьківських прав. А тому вимога про стягнення аліментів також не підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», останній підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed