Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності, посвідченої секретарем Острівненської сільської ради Арцизького району Одеської області 29 серпня 2017 року, звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) в КСП ім. Дімітрова, розміром 5,9 умовних кадастрових гектарах, розташовану в с. Острівне Арцизького району Одеської області, яка залишилася після смерті батька позивача [PERSON] В поданому до суду позові представник позивача посилається на те, що 11 липня 2016 року помер батько позивача [PERSON] На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно, яке буде належати йому на день своєї смерті заповів своєму сину [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), яке він, в свою чергу успадкував після смерті [PERSON], але через смерть не встиг оформити своє право власності на спадщину. Через відсутність реєстрації права власності спадкодавця, позивачу при зверненні до нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину, що зумовило звернення до суду. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 28.11.2017 року провадження у справі відкрито та призначено до судового засідання. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно якій він позов підтримав повністю та просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, вказавши, що проти позовних вимог позивача не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання представником відповідача позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися положеннями Цивільного кодексу України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 11 липня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 456711 від 12 липня 2016 року (а.с. 4), який на випадок своєї смерті залишив заповіт на імя сина [PERSON], позивача по справі, посвідчений секретарем Острівненської сільської ради Арцизького району Одеської області 30.06.2016 р., який на день смерті [PERSON] не змінювався та не скасовувався (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД № 498972, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 18.11.2016 р., [PERSON], позивач по справі, народився 05 липня 1980 року, його батьком зазначений померлий [PERSON] (а.с. 6). За життя [PERSON] прийняв спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Димитрова с. Острівне Арцизького району Одеської області, розміром 5,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після смерті [PERSON]. Це право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0109444, виданого 10 липня 1996 року на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації від 28 червня 1996 року № 320 та зареєстрованого 15 липня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 444, належало [PERSON], який помер 20 листопада 2000 року, спадкоємицею якого була його дружина, [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НАР № 541463 від 26.05.2016 р., виданим державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с. 7, 8). Відповідно до копії довідки, виданої Відділом в Арцизькому районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 38/132-17 від 30.10.2017 року, вартість земельної частки (паю) розміром 5,9 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території с. Острівне Арцизького району Одеської області з урахуванням індексації станом на 01.01.2017 року становить 117\~266,25 гривень (а.с. 10). Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) на землях колективного сільськогосподарського підприємства імені Димитрова с. Острівне Арцизького району Одеської області, розміром 5,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) після смерті [PERSON], але йому відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на зазначене майно у звязку з відсутністю перереєстрації правовстановлюючого документа, а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0109444 після померлої [PERSON] у відповідному органі реєстрації прав на нерухоме майно (а.с. 9). Згідно повідомлення державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] від 08.12.2017 року, Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON], померлого 11.07.2016 року, спадкоємцем за заповітом на все майно є син померлого [PERSON], який подав заяву на прийняття спадщини 10.12.2016 року за № 1271, відкрита спадкова справа за № 562/2016. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видано: на земельну ділянку площею 3,61 га 24.11.2017 року за реєстровим № 2004; на земельну ділянку площею 3,75 га 24.11.2017 року за реєстровим № 2005; на грошові вклади 24.11.2017 року за реєстровим № 2006. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт прийняття спадщини позивачем у вигляді права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Димитрова с. Острівне Арцизького району Одеської області, розміром 5,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що залишилася після смерті [PERSON], який помер 11 липня 2016 року, встановлений в судовому засіданні, оскільки позивач у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], у звязку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 11 липня 2016 року. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст. ст. 1216, 1225, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved