Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. У позові вказував, що 10.03.2016 року між банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідач отримав кредит в сумі 13999,53 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Зазначав, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином, не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами у зв'язку з чим станом на 27.11.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 14193,26 грн., з яких: 12570,07 грн. - заборгованість за кредитом; 622,99 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 502,80 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 467,40 грн. - штраф, передбачений п.2.2 Генеральної угоди. Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номера від 10.03.2016 року в сумі 14193,26 грн. та 1378,00 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Також у доданому до позовної заяви клопотанні зазначив, що банк підтримує позовні вимоги в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку банку відсутні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що10.03.2016 року між банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідач отримав кредит в сумі 13999,53 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Зазначав, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином, не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами у зв'язку з чим станом на 27.11.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 14193,26 грн., з яких: 12570,07 грн. - заборгованість за кредитом; 622,99 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 502,80 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 467,40 грн. - штраф, передбачений п.2.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеного, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved