Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить звернути стягнення на нерухоме майно відповідача, а саме житловий будинок літ. «А-1», житловий будинок літ. «З-2», вбиральню літ. «Ж», сарай літ. «Е», льох літ. «И», теплицю літ. «К», колодязь №4, огорожу №5,6, що знаходяться за адресою: Харківська обл., м. Харків, пров. Гладкий, 5; задовольнити за рахунок вказаного предмета іпотеки вимоги позивача за кредитним договором №014/02/3-1392-06 станом на 30.09.2013 року, яка складається з заборгованості з погашення тіла кредиту 100043,03 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 799643,94 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 56\~759,47 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 453675,01 грн., пені за порушення строків погашення кредиту 14557,46 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 116\~357,78 грн. та пені за порушення строків погашення процентів 7170,50 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 57313,81 грн.; за кредитним договором №014/07/1-152-07 станом на 30.09.2013 року, яка складається з : заборгованості з погашення тіла кредиту 65413,40 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 522849,31 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 36622,26 доларів, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 292721,72 грн., пені за порушення строків погашення кредиту 9518,44 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 76080,89 грн., пені за порушення строків погашення процентів 4626,98 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 36983,45 грн.; визначити спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме застосувати процедуру продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та стягнути судові витрати. В обгрунтування зазначених позовних вимог посилається на наступне. 09.09.2004 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» в особі ХОД та третьою особою [PERSON] було укладено генеральну кредитну угоду №23, в рамках якої укладено кредитний договір №014/02/3-1392-06 від 12.09.2006 року, відповідно до якого позивач надав третій особі кредит у сумі 230\~000 доларів США зі сплатою 14,0% річних та кредитний договір №014/07/1-152-07 від 16.02.2007 року у сумі 120\~000 доларів США зі сплатою 14,0% річних. Позивач надав кредитні кошти третій особі, чим повністю виконав власні зобовязання за кредитними договорами. А третя особа умови кредитних договорів виконує неналежним чином. Виконання простроченого зобовязання третьої особи за кредитним договором забезпечено іпотекою нерухомості відповідача по справі, оскільки 16.02.2007 року для забезпечення вимог позивача до третьої особи, що витікають з вказаних кредитних договорів, між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки №014/07/1-152/1-07, згідно якого у іпотеку передано нерухоме майно, а саме житловий будинок літ. «А-1», житловий будинок літ. «З-2», вбиральня літ. «Ж», сарай літ. «Е», льох літ. «К», колодязь №4, огорожа №5,6, що знаходяться за адресою: Харківська область, м. Харків, пров. Гладкий, 5. Сума заборгованості за вказаними кредитними договорами не погашена та становить за кредитним договором №014/02/3-1392-06 станом на 30.09.2013 року, яка складається з заборгованості з погашення тіла кредиту 100043,03 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 799643,94 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 56\~759,47 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 453675,01 грн., пені за порушення строків погашення кредиту 14557,46 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 116\~357,78 грн. та пені за порушення строків погашення процентів 7170,50 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 57313,81 грн.; за кредитним договором №014/07/1-152-07 станом на 30.09.2013 року, яка складається з : заборгованості з погашення тіла кредиту 65413,40 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 522849,31 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 36622,26 доларів, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 292721,72 грн., пені за порушення строків погашення кредиту 9518,44 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 76080,89 грн., пені за порушення строків погашення процентів 4626,98 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 36983,45 грн. Тому, позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого права. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину не явки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи\~ не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~ участь у справі.\~ Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Як встановлено судом 09 вересня 2004 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль»( правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON] укладено генеральну кредитну угоду №23. (а.с. 13-16). На виконання генеральної угоди між Банком та [PERSON] 12 вересня 2006 року укладено кредитний договір №014/02/3-1392-06, за яким позичальнику надано кредит у сумі 230 000,00 доларів США та кредитний договір №014/07/1-152-07 від 16 лютого 2007 року на суму 120 000 доларів США. (а.с. 17-21). Відповідно до Договору №4 про внесення змін до Генеральної кредитної угоди №23 від 09.09.2004 року, укладеного між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за надами в рамках даної Угоди кредитами не повинен перевищувати суми 336\~700,00 доларів США та дана кредитна угода чинна до 09.09.2012 року. (а.с. 72). Відповідно до ст.ст. 526,527 ЦК України, зобовязання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України визначено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Третя особа [PERSON] за генеральною кредитною угодою №23 та кредитними договорами взяті на себе зобовязання не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, заборгованість складає за кредитним договором №014/02/3-1392-06 станом на 30.09.2013 року, яка складається з заборгованості з погашення тіла кредиту 100043,03 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 799643,94 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 56\~759,47 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 453675,01 грн., пені за порушення строків погашення кредиту 14557,46 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 116\~357,78 грн. та пені за порушення строків погашення процентів 7170,50 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 57313,81 грн.; за кредитним договором №014/07/1-152-07 станом на 30.09.2013 року, яка складається з : заборгованості з погашення тіла кредиту 65413,40 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 522849,31 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 36622,26 доларів, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 292721,72 грн., пені за порушення строків погашення кредиту 9518,44 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 76080,89 грн., пені за порушення строків погашення процентів 4626,98 доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на 30.09.2013 року становить 36983,45 грн. Підстав не довіряти розрахунку позивача у суду не має. (а.с. 7-12). Відповідно до п.3\~ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06.05.2011 року, стягнуто солідарно з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за вказаними договорами у розмірі 1\~801\~544,74 грн. за рахунок належного йому майна на праві власності та [PERSON] за рахунок заставного майна, звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить [PERSON], а саме нежитлові приміщення, що знаходяться по вул. Котлова 185 у м. Харкові, застосовано спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу позивачем із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» та стягнуто судові витрати. (а.с. 26-32). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за генеральною кредитною угодою №23 та кредитними договорами 16 лютого 2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки № 014/07/1-152/1-07, за яким у іпотеку передано нерухоме майно: домоволодіння: житловий будинок літ. «А-1», житловий будинок літ. «З-2», вбиральня літ. «Ж», сарай літ. «Е», льох літ. «И», теплиця літ «К», колодязь №4, огорожа №5,6, що знаходиться за адресою: м.Харків, пров. Гладкий № 5 з встановленою вартістю 972\~366,00 грн., яке належить відповідачу на праві власності. (а.с. 22-25). Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомими майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.05.2015 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ПАТ «[PERSON] аваль», третя особа [PERSON] про визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.10.2015 року зазначене рішення залишено без змін. Згідно абз. 1 п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4\~ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»,\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~Відповідно до ч. 3 цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду , виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі задоволення судом позову про\~\~\~\~звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», \~у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Статтею 41 вказаного вищого Закону передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо\~\~інше\~\~не передбачено\~\~\~\~ рішенням\~\~\~\~ суду,\~\~\~\~ шляхом\~\~\~\~ продажу\~\~\~\~ на прилюдних торгах\~\~у\~\~межах\~\~процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки\~ст. 16 ЦК України\~визначено один із способів захисту цивільних прав як примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно з пунктом 1\~Закону України від 3 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~(далі - Закон) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~статтею 4 Закону України «Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Але, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.05.2015 року, яке набуло чинності, встановлено, що кредитні кошти були надані позивачем третій особі для підприємницької діяльності та погашення 2-х діючих кредитів в ХОД АТ «[PERSON] Аваль». Відповідно до п. 23 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до вимог ст. 11 вказаного Закону, Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Таким чином, генеральна кредитна угода № 23 в рамках якої укладений кредитний договір №014/02/3-1392-06, за яким позичальнику надано кредит у сумі 230 000,00 доларів США та кредитний договір №014/07/1-152-07 від 16 лютого 2007 року на суму 120 000 доларів США не є споживчим кредитом, тому до нього не застосовуються положенням Закону України від 3 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved