Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Довбня О.В., звернувся до суду 15.09.2020 з позовом, в якому просив суд встановити факт, що за життя [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,1391 га, кадастровий номер 12218811300:03:001:0413, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку. Під час підготовчого провадження представник позивача подав уточнену позовну заяву, у якій змінив предмет позову та просив суд визнати за позивачем [PERSON] право на завершення приватизації на земельну ділянку площею 0,1391 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, з кадастровим номером 12218811300:03:001:0413, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказав, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з господарчими побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,1391 га, кадастровий номер 12218811300:03:001:0413, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, за вказаною адресою. Звернувшись до Третьої криворізької державної нотаріальної контори, позивач 26.07.2013 отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частину у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме: житловий будинок з господарчими побудовами, що за адресою: [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що за вищевказаною адресою, з урахуванням відмови дітей померлого [PERSON] та [PERSON] від спадкування своєї частки, а також постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо земельної ділянки, оскільки правовстановлюючий документ державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий вже після смерті спадкодавця. Ще за життя, [PERSON] звертався до Вільненської сільської ради, де 24.11.2011 отримав рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,14 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих побудов та споруд, що за адресою: [ADDRESS] . Після цього, [PERSON] 25.01.2012 уклав з ПП «Геохора» договір про здійснення робіт із складання документів, які посвідчують право власності на зазначену земельну ділянку та 16.02.2012 довіреність про уповноваження [PERSON] діяти в його інтересах для продовження оформлення документів про право власності на земельну ділянку. Відділом регіонального розвитку архітектури і містобудування Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 13.07.2012 погоджено надання у власність вказаної земельної ділянки. Не маючи відомостей про смерть [PERSON] , померлого [INFO] , Вільненською сільською радою 06.08.2012 прийнято рішення про затвердження технічної документації із землеустрою, на підставі якого представнику [PERSON] за довіреністю [PERSON] , 29.12.2012 видано державний акт про право власності на вказану земельну ділянку. Оскільки спадкодавець на момент відкриття спадщини не набув право власності на вказану земельну ділянку, позивач позбавлена можливості оформити спадщину, а тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права на завершення приватизації. За клопотанням представника позивача ухвалою від 12.11.2020 судом витребувана спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 59-86). Позивач та її представник до суду не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, уточнену позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Відповідач та третя особа участі представників у підготовчому засіданні не забезпечили, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Представник відповідача позов визнав, проти задоволення уточненої позовної заяви не заперечував, відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 04.07.1981 укладено шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10, 67 зворот). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2012, [PERSON] помер [INFO] , (а.с. 11, 67). За життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.1988 належав будинок [ADDRESS] , зареєстрований 24.01.1990 у Криворізькому міському БТІ, запис № 7904 на сторінці № 264, у реєстраційній книзі №22 та підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 18.07.2013 №127292 (а.с.70-71, 75-80). Також, на підставі державного акту на право власності серії ЯМ №820537 від 28.12.2012, [PERSON] на підставі рішення Вільненської сільської ради від 06.08.2012 за №217/ХІV/VІ набув власності на земельну ділянку площею 0,1391 га, що за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 23). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] спадкова справа відкрита 11.12.2012 за номером у Спадковому реєстрі 53898122 (а.с. 72 зворот). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №471/2012, до Третьої криворізької державної нотаріальної контори звернулися: 30.06.2012 [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя 1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину того ж житлового будинку з господарчими побудовами за вищевказаною адресою (а.с.73 зворот 74). Також, 11.12.2012 [PERSON] та [PERSON] , які, згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , відповідно, є дітьми померлого [PERSON] (а.с.68, 69), звернулися до нотаріуса із заявою про відмову від належної їм частини спадкового майна на користь дружини померлого та своєї матері, [PERSON] (а.с.61 зворот). Державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори 26.07.2013 [PERSON] видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням відмови від спадкування частки спадкового майна дітьми спадкодавця (а.с.12-14, 15-19, 84 зворот 85). Щодо земельної ділянки, державним нотаріусом 26.07.2013 Лещаніній Н.Я. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вищевказана земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту на право власності серії ЯМ №820537, який видано 29.12.2012, тобто вже після смерті спадкодавця, який помер [INFO] (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~№7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , почав відлік відповідно з дати його смерті та закінчився 30.12.2012. З заявою\~про прийняття\~спадщини за\~законом 30.06.2012,\~тобто у\~визначений законом\~строк,\~до Третьої\~криворізької державної\~нотаріальної контори\~звернулася \~ [PERSON] \~(а.с. 73 зворот 74) та отримала свідоцтва про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарчими побудовами, що а адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-14, 15-19, 84 зворот 85), а також постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо земельної ділянки (а.с. 19). За життя [PERSON] реалізував право на приватизацію земельної ділянки, у зв`язку з чим, на підставі рішення Вільненської сільської ради Криворізької району Дніпропетровської області від 24.11.2011 йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,14 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських побудов і споруд в [ADDRESS] , із земель житлової та громадської забудови (а.с.20). [PERSON] 25.01.2012 укладено договір №25/01-6/2 з ПП «Геохора» для здійснення роботи із складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд по [ADDRESS] з терміном здійснення робіт в один рік (а.с. 21). Площа і розмір земельної ділянки в результаті обміру були уточнені та складає 0,1391 га, також визначено кадастровий номер 1221881300:03:001:0413 (а.с.24, 27). [PERSON] 16.02.2012 уповноважено довіреністю, яка посвідчена секретарем Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрована в реєстрі за № 24, [PERSON] представляти його інтереси задля продовження оформлення документів про право власності на вказану земельну ділянку (а.с.22). Тобто, на підставі вказаного рішення, на замовлення [PERSON] , виготовлялася технічна документація на земельну ділянку, у тому числі, визначався кадастровий номер та рішенням Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 06.08.2012 №214-XIV/VI, визначено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови (а.с. 25-27) та [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності, на ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджується копією державного акту, який видано 28.12.2012, тобто після смерті [PERSON] (а.с. 23). У зв`язку з чим, постановою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори від 26.07.2013 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті чоловіка, запропоновано звернутися до суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно пунктів «б», «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України можуть набувати права власності на земельні ділянки в порядку безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц. Встановлені судом обставини свідчать про те, що за життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації, але не завершив її, оскільки право власності на землю, яке виникає з моменту державної реєстрації, завершено після його смерті. Оскільки спадкодавець на момент відкриття спадщини не набув права власності на спадкове майно, то, відповідно, таке право не може спадкуватися. У даному випадку спадкоємці набувають право саме на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , у порядку спадкування за законом, набула право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа про право власності на землю, щодо земельної ділянки площею 0,1391 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved