Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, обґрунтовуючи вимоги тим, що концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.10.2011р. по 01.06.2015р. надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , де мешкають відповідачі, які у повному обсязі оплату за надані послуги не здійснюють у зв`язку із чим станом 30.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 13874,85 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судові витрати, які були ним понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору. Під час розгляду справи позивач подав заяву про уточнення позовних вимог в якій просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за період з 01.10.2011 року по 01.03.2016 року за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в розмірі 21128,42 грн. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2016 року позовні вимоги були задоволені та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість за період з 01.10.2011 року по 01.03.2016 року, за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в розмірі 21128,42 грн. (а.с.37-38). Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2019 року вищезазначене рішення скасовано з підстав, зазначених у заяві [PERSON] про перегляд заочного рішення. Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити з викладених у позовній заяві підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі повідомлені про розгляд справи відзиву на позов не подали, причини неявки суду не повідомили, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертались, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223, 279, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. За змістом статті 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Судом встановлено, що Концерном «МТМ» надаються послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою [ADDRESS] . Згідно матеріалів справи, відповідальним квартиронаймачем вказаної квартири є [PERSON] , на ім`я якої відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Згідно довідки ЦОА №9 від 29.01.2014 №78580, довідки від 07.08.2014 №5902, крім [PERSON] , яка зареєстрована за вказаною адресою з 30.10.2013 року, в квартирі також зареєстровані: чоловік [PERSON] з 06.08.2014 року, [PERSON] з 18.03.2002 (без спорідненості) (а.с.6). Концерном «МТМ» за період з жовтня 2011 року по лютий 2016 року у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , надано послуги на загальну суму 21128,42 грн. Оплата наданих послуг не здійснювалась, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на вказану суму, яка станом на час звернення Концерну «МТМ» з відповідним позовом не сплачена. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по оплаті послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за вказаний період на загальну суму 21128,42 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Приймаючи до уваги, що за матеріалами справи зобов`язання [PERSON] здійснювати оплату послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води виникло з 30.10.2013 року, у [PERSON] з 06.08.2014 року, вимоги позову про стягнення з них заборгованості за період з жовтня 2011 року є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. При цьому, згідно довідки голови квартального комітету №75 від 10.02.2019 року [PERSON] по серпень 2016 року мешкав за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим суд вважає доведеним, що у вказаний період [PERSON] не був споживачем послуг, що надавалися Концерном «МТМ» за адресою [ADDRESS] , а тому у нього відсутній солідарний обов`язок здійснювати оплату таких послуг. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що в межах заявлених позовних вимог з відповідального квартиронаймача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за період з жовтня 2013 року по 01.03.2016 року, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, який відповідачами не спростований, становить 14978,09 грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає з наведених вище підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору, пропорційно до задоволених вимог, що становить 863,44 грн.

Outcome: partial