Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Представник позивача за дорученням [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №05007456173 від 22 вересня 2008 року в розмірі 17346 гривень 59 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 22 вересня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем був укладений кредитний договір №05007456173, відповідно до умов якого ТОВ «ПростоФінанс» надало відповідачу кредит в розмірі 44500 гривень 00 копійок. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні інціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до договору відступлення. Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитними договором №05007456173 від 22 вересня 2008 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідач належним чином не виконував умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 17346 гривень 59 копійок, що й стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати в розмірі 229 гривень 40 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника Банку (а.с.57). Відповідач в судове засідання не з'явився, позов не визнав. На розгляд суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України (а.с. 63). В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом встановлено, що 22 вересня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем був укладений кредитний договір №05007456173, відповідно до умов якого ТОВ «ПростоФінанс» надало відповідачу кредит в розмірі 44500 гривень 00 копійок (а.с.5-9). 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні інціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до договору відступлення (а.с.14-18). Гроші відповідач отримав, згідно платіжного доручення №000000033М від 24 вересня 2008 року (а.с.11). Однак, відповідач не виконував умови договору, тобто не сплачував щомісяця обов'язковий мінімальний платіж, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 10 жовтня 2013 року складає 17346 гривень 59 копійок (а.с. 22) в тому числі : · прострочена заборгованість за кредитом - 16871 гривня 44 копійки; · заборгованість за відсотками - 408 гривень 40 копійок; · заборгованість за комісіями - 66 гривень 75 копійок. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримав, але своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, однак позов не визнав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17346 гривень 59 копійок, суму судових витрат у розмірі 229 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved