Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 33 (загальною площею 73,90 кв.м., житловою площею 48,50 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по вул.Якушева в селі Студеники (колишня назва села Жовтневе) Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом, після смерті 23 травня 2015 року його матері [PERSON], який вона успадкувала, однак юридично не оформила після смерті чоловіка [PERSON] Посилається на те, що 07 грудня 2001 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті спадщину прийняла його дружина (мати позивача) [PERSON] відповідно до п.1 ст.549 ЦК УРСР, шляхом вступу в управління та розпорядження майном померлого, однак юридично не дооформила правовстановлюючі документи на своє ім`я. 23 травня 2015 року померла мати позивача [PERSON] Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом який прийняв спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений будинок йому було відмовлено в звязку з тим, що спадкодавець [PERSON] юридично не дооформила правовстановлюючі документи на своє ім`я після смерті чоловіка [PERSON], який помер 07 грудня 2001 року, а саме не зареєструвала на своє ім`я право власності на вказане житло. Факт володіння померлим [PERSON] зазначеним будинком та факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕМ№570746 від 19.01.2007; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.01.2007; копією договору дарування від 09.08.1995; технічним паспортом виданим 25.09.2006 Переяслав-Хмельницьким БТІ; випискою із погосподарської книги №2 за 2016-2020 роки Студениківської сільської ради; звітом про оцінку майна. Своє право на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією свідоцтва про своє народження; копією свого паспорта; довідкою №00/07/00/1288-4 від 11.10.2017 виданою «Центром комунального сервісу»; копією рішення Жовтневої сільської ради №72-7-УІІ від 02.06.2016; матеріалами спадкових справ відносно померлих [PERSON] та [PERSON] В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився, від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача, Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України\~ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За законодавством, що діяло за життя спадкодавця доказом реєстрації права власності на нерухоме майно слугували записи в погосподарських книгах. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затв. наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.\~ Відповідно до п.9 Перехідих положень ЦПК України ( в редакції\~ Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved