Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання правонаступником спадкових прав та обовязків, в якому вказала, що 10 грудня 2016 року у віці 80 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12 грудня 2016 року серія 1-ЖС № 373010, виданого Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 295, і позивач є єдиним сином померлого та спадкоємцем першої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України. Далі в позові представник позивача вказала, що позивач 22.03.2017 року звернувся до Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька [PERSON] з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом йому було відмовлено, оскільки спадкоємцем було надано правовстановлюючий документ на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Соборна, 108 договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно, посвідчений Пологівською державною нотаріальною конторою 08.04.1964 року, зареєстрований в реєстрі за № 887, який містить реєстраційний напис, зроблений Міжміським відділом бюро технічної інвентаризації Бердянського відділу комунального господарства Запорізької області 22.10.1965 року, проте без зазначення номеру реєстрової книги. Як слідує з тексту позовної заяви, на запит Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області від 14.06.2017року вих. №174/02-14, КП «Імпульс» Пологівської районної ради Пологівського району Запорізької області надано відповідь в якій зазначено, що житловий будинок за адресою: Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Соборна, 108, за [PERSON] не зареєстровано. Відсутній також акт про прийняття в експлуатацію зазначеного житлового будинку, який свідчив би про закінчення будівництва житлового будинку щодо якого мало б виникнути право власності. Далі в позові представник позивача зазначила, що виходячи зі змісту ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК України, ч.1 ст.182 ЦК України та п.8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. В позові представник позивача також зазначила, що 05.07.2013 року КП «Імпульс» Пологівської райради був виготовлений технічний паспорт на завершене будівництво садибного (індивідуального) житлового будинку на адресу Запорізька область, місто Гуляйполе вул. Соборна, 108 на імя [PERSON]. Отже, спадкодавець вчиняв дії щодо реєстрації житлового будинку, однак у звязку зі смертю, право власності на житловий будинок не зареєстрував, а отже і не набув права власності на цей обєкт. Оскільки будівництво житлового будинку за адресою Запорізька область, місто Гуляйполе, вул. Соборна, 108 здійснювалось спадкодавцем згідно із законом, що вбачається з технічної документації, однак за життя спадкодавець не набув у встановленому порядку право власності на створений ним обєкт будівництва саме як на обєкт нерухомого майна, тому після його смерті до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обовязки. Представник позивач також зазначила, що оскільки будівництво здійснювалось згідно із законом, на підставі належних документів, будівництво не є самочинним, а тому спадкоємець покійного має право на отримання правовстановлюючих документів у разі переходу на нього прав забудовника, що належали спадкодавцю. Просить суд, визнати за [PERSON], [INFO], всі права та обовязки забудовника (в тому числі право здачі та введення обєкта нерухомого майна до експлуатації, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно та проведення державної реєстрації права власності на нього) житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: Запорізька область, місто Гуляйполе, вул. Соборна, 108, після смерті його батька [PERSON], який помер 10.12.2016 року, в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяви про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити (а.с. 43). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяви про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити (а.с. 42). Представник відповідача Гуляйпільської міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, надали суду письмову заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують (а.с.44, 45). Державний нотаріус Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON], в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяви про розгляд справи без її участі (а.с.41). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Справа розглянута без участі сторін, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, розглянувши надані ним докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] копії свідоцтва про народження серії І -ЖС № 211979, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 30 жовтня 2012 року, позивач [PERSON] народився 04 грудня 1960 року. Його батьками є: батько - [PERSON], матірю - [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до пяти включно укладеного 07 квітня 1964 року між виконкомом міської Ради депутатів трудящих м. Гуляйполе Запорізької області в особі голови міської Ради [PERSON] діючого на підставі рішення сесії міської Ради № 1 від 11.03.1963 року та згідно рішення виконкому міської Ради депутатів трудящих № 6 від 25.03.1964 року про відвід земельної ділянки, і гр. [PERSON], який в подальшому іменується «Забудовник», надано останньому на праві безстрокового користування земельну ділянку № 100-а по вул. Леніна в м. Гуляйполе, загальною площею 500 кв.м. згідно плану земельної ділянки. На наданій земельній ділянці Забудовник зобовязався побудувати: жилий одноповерховий цегляний будинок, житловою площею 43,5 кв.м. з чотирьох кімнат, на відстані трьох метрів від лінії забудови; сарай 6,0х4.0; огородити присадибу з боку вулиці деревяним парканом висотою 1,2 м, який пофарбувати в зелений колір; до 30.10.1964 року на вулиці в межах своєї ділянки висадити, зокрема, фруктові дерева. Останній був зобовязаний приступити до будівництва не пізніше одного року з моменту укладення цього договору та вести будівельні роботи з таким розрахунком, щоб завершити їх на протязі трьох років, тобто до 07 квітня 1967 року. Зазначений договір був нотаріально посвідчений Пологівської нотаріальної контори 08 квітня 1964 року за реєстровим номером 887. Також, договір зареєстровано в Бердянському міжміському бюро технічної інвентаризації від 10.04.1964 року за номером 10. На зазначеному договорі міститься реєстраційний напис про право особистої власності на домоволодіння № 112 (старий номер 100-а) по вул. Леніна в м. Гуляйполе Запорізької області Бердянського міжміського бюро за [PERSON] на підставі договорі на право забудови від 07.04.1964 року одного житлового будинку № 112 по вул. Леніна від 22.10.1965 року (а.с.13-14). 05.07.2013 року КП «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області був виготовлений технічний паспорт на завершене будівництво садибного (індивідуального) житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Соборна (Леніна), 108 на імя [PERSON].(а.с.7-9). 10 грудня 2016 року у віці 80 років в м. Гуляйполе Запорізької області помер батько позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 373010 від 12 грудня 2016 року, видане Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 295 (а.с.10). 22.03.2017 року [PERSON] звернувся з заявою до Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області про прийняття спадщини за законом після свого батька [PERSON], який помер 10.12.2016 року. В заяві зазначив, що окрім нього спадкоємців першої черги немає. До складу спадщини він вказав жиловий будинок 108, що розташований за адресою: вул. Леніна, м. Гуляйполе Запорізької області (а.с.32). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47164088 від 22.03.2017 року до Спадкового реєстру було внесено реєстраційний запис щодо реєстрації спадкової справи номер у реєстрі 60411906, номер у нотаріуса 17/2017, спадкодавець [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 10.12.2016 року (а.с.34). [PERSON] довідки КП «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області № 102 від 14.06.2017 року будинковолодіння, що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Соборна, 108 за [PERSON] не зареєстроване (а.с.39). 30.08.2017 року [PERSON] звернувся до Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу йому свідоцтва про спадщину за законом на житловий будинок № 108 по вул. Леніна в м. Гуляйполе Запорізької області, який належав його батькові [PERSON], який помер 10.12.2016 року (а.с.39 на звороті). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори від 30.08.2017 року № 293/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки право власності на житловий будинок № 108 по вул. Леніна в м. Гуляйполе Запорізької області за спадкодавцем [PERSON]. В обґрунтуванням цього нотаріусом зазначено, що згідно п.п.4.14, 4.15, 4.18, гл.10 розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна. Наданий позивачем [PERSON] від 07.04.1964 року містить реєстраційний напис, зроблений Міжміським відділом бюро технічної інвентаризації Бердянського відділу комунального господарства Запорізької області від 22.10.1965 року, проте без вказання номеру реєстрової книги. Відсутній також акт про прийнятті в експлуатацію зазначеного будинку, на який мало б виникнути право власності (а.с. 15, 40). [PERSON] довідки виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області № 11106 від 20.03.2017 року зазначено, що [PERSON] з 11.02.1966 року до дня своєї смерті 10.12.2016 року був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (Леніна),108, де разом з ним за даною адресою були зареєстровані: син [PERSON], [INFO], та онука [PERSON], [INFO] (а.с. 34 на звороті). Відповідно до паспорту серії СВ № 337128, виданого Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області від 08.02.2001 року позивач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] з 16 лютого 2001 року (а.с.6). Таким чином, встановлено, що спадкодавець за життя отримав в установленому порядку провів будівництво та отримав технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 108 по вулиці Леніна в місті Гуляйполе, але право власності на вказаний житловий будинок не зареєстрував, а отже не набув права власності на цей обєкт нерухомості. Задовольняючи позовну заяву суд виходить з такого. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] положень ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. [PERSON] ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При своєму житті померлий заповіту не складав. Право на спадкування за законом, після його смерті в порядку\~ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець першої черги, має його син\~ [PERSON], [INFO]. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 ЦК України). Обставин щодо прийняття в установленому порядку будь-ким іншим окрім позивача спадщини після смерті [PERSON] та заведення спадкової справи судом не встановлено. Отже, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. [PERSON] з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини; абз.1 п.3 вказаної постанови зазначає, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Право користування земельною ділянкою, наданою для забудови, згідно ч.2 ст. 413 ЦК України, може передаватися землекористувачем у порядку спадкування. Отже, якщо об'єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; - право завершити будівництвом об'єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); - право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об'єкт; - право одержати на своє ім'я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання за ним прав і обов`язків забудовника житлового будинку та господарських будівель, в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може, то суд вважає за можливе визнати за останнім прав та обов`язків забудовника житлового будинку розташованого за адресою: вул. Леніна, 108 в м. Гуляйполе Запорізької області, в порядку спадкування за законом. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Outcome: approved