Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого Банком кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зобов`язання з надання відповідачу коштів виконав, а відповідач умови договору в строк, встановлений договором не виконує. Таким чином, станом на 31.08.2017 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 84774.95 грн., яка складається з наступного: 7 918,22 гривні - заборгованість за кредитом; 69 214.77 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 366,96 гривень - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно по пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 гривень - штраф ( фіксована частина); 4 025,00 гривень - штраф ( процентна складова). Тому, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 84 774,95 гривень та судовий збір у розмірі 1600,00 гривень. Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15.01.2018 року позовні вимоги задоволено. 19.08.2020 року до Каховського міськрайонного суду Херсонської області надійшла заява від представника відповідача про перегляд заочного рішення, яка була задоволена та ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09.10.2020 року справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог,просить відмовити у задоволенні в зв`язку з пропуском строку позовної давності позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 03.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого Банком кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 8). Договір укладено шляхом заповнення Анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна, 30 днів пільгового періоду», базова % ставка на місяць ( нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів на рік) у розмірі 3,0%; розмір щомісячних платежів ( включають плату за користування кредитних коштів у звітньому періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня = пеня (1) + пеня ( 2), де: пеня (1) = базова процентна ставка/ 30 - нараховується за кожний день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз у місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.; штраф при порушенні термінів платежів по любому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів: 250 гривень + 5% від суми позову. З якої відповідач ознайомлений, про що свідчить його підпис на вказаному документі ( а.с. 9). В матеріалах справи міститься довідка про кредитні картки, які було надано на підставі кредитного договору Б/н , укладеного між АТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] , відповідно до якої останньому було надано кредитну катку з датою відкриття 08.05.2008 року та терміном дії до 05/12 та кредитну картку з датою відкриття 12.07.2012 року та терміном дії до 03/16 ( а.с. 114). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.06.2008 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 31.08.2017 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 84774.95 грн., яка складається з наступного: 7 918,22 гривні - заборгованість за кредитом; 69 214.77 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 366,96 гривень - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно по пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 гривень - штраф ( фіксована частина); 4 025,00 гривень - штраф ( процентна складова). Тому, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 84 774,95 гривень та судовий збір у розмірі 1600,00 гривень ( а.с. 140-149). Судом встановлено, що 15.10.2008 року відповідач скористався кредитною карткою та в період з жовтня 2008 року по листопад 2013 року користувався кредитними коштами. Дата останньої операції з використання кредитних коштів 19.09.2014 року( а.с.124-133). Позивачем на адресу суду направлена довідка про рух коштів та деталі операції на ім`я [PERSON] , яка не є стороною у справі, тому суд не приймає до уваги, вказаний документ ( а.с. 104-113). Відповідно до пункту 1.1.2.1.7 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що з моменту укладення договору та отримання кредиту відповідач кошти на його погашення вносив із порушенням строків та не в повному обсязі, що свідчить про порушення ним своїх зобов`язань за договором. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Між позивачем та відповідачем був укладений договір кредитування шляхом заповнення Анкети-заяви та ознайомлення із умовами кредитування. Представником позивача факт користування кредитною карткою не оспорюється, тобто заборгованість по тілу кредиту існує та не заперечується. Однак, останнє зняття коштів відповідачем здійснено 08.07.2014 року, останнє поповнення карки 18.09.2014 року, строк дії картки 03/16 року. Відповідно до п. п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг (наданих Банком до суду разом із позовною заявою) строк та порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт) по кредитним картам з встановленим мінімальним платежем, а також Овердрафту, який виникає по таким картам, зазначений в Пам`ятці Клієнту, Довідка про умови кредитування, яка є частиною Договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, згідно Тарифів та частина заборгованості по Кредиту. Строком повернення Кредиту (Овердрафту) в повному об`ємі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості. Строк повернення Овердрафту в повному об`ємі - протягом 30 днів з моменту виникнення Овердрафту. Строк погашення процентів по Овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа. Як зазначено в постанові Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 «Щодо перебігу позовної давності за вимогами, що складаються із сукупності прострочених щомісячних зобов`язань» 56. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). 57. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 58. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). 59. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. 60. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. 61. Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16.» Згідно вимог ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З огляду на те, що позивач дізнався про порушення кредитного зобов`язання 25.10.2014 року - після отримання відомостей про не виконання боржником взятих на себе зобов`язань, враховуючи відсутність довідки, яка підтвердить факт відсутності пропуску звернення до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, яка витребовувалась судом, проти позивачем вищевказана ухвала суду від 25.10.2021 року не виконана, слід застосували частину п`яту статті 267 ЦК України та встановити, що ПАТ КБ « ПриватБанк» пропущено визначену статтею 257 ЦК України позовну давність. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed