Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Представник позивача Добропільської міської ради звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі зареєстровані за вказаною адресою. Квартира була надана [PERSON] на підставі відповідного ордеру, згодом його було знято з реєстрації як засудженого. Квартира однокімнатна, розташована на першому поверсі п'ятиповерхового будинку для малих сімей, який знаходиться на балансі КП «ДСЄЗ», квартира не приватизована, але родиною не використовується, квартира покинута сім'єю більше п'яти років, комунальні послуги не сплачуються, у зв'язку з чим існує заборгованість, що підтверджується відповідними довідками. На підставі викладеного, позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Від представників позивача та третьої особи надійшли заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Від відповідачів жодних заяв або доказів поважності своєї неявки до суду не надходило, відзивів відповідачами подано не було. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 30.08.1985 року [PERSON] був виданий ордер № 563 на житлову площу за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 07/117 від 28.12.2018 року, виданою Відділом з житлових питань та управління комунальною власністю Добропільської міської ради Донецької області (а.с. 7). Право власності на зазначену квартиру не зареєстроване, що підтверджується довідкою № 253 від 17.08.2018 року, виданою директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 8), та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 151504215, сформованою 28.12.2018 року (а.с. 9). В зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] (засуджений 03.09.1996 року), [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 17/6343, виданою Відділом реєстрації Добропільської міської ради (а.с. 6). Згідно актів, складених 26.06.2018 року, 17.12.2018 року працівниками дільниці ТОВ «ДЕП 2» та мешканцями будинку, було проведено огляд квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. За результатами огляду встановлено, що квартира покинута, знаходиться без нагляду, зі слів сусідів місце проживання [PERSON] та її родини невідоме, комунальні послуги не сплачуються (а.с. 10,11). Зазначена квартира знаходиться на балансі третьої особи - КП «Добропільська служба єдиного замовника», що підтверджується листом вказаного підприємства № 454 від 29.12.2018 року (а.с. 12). Відповідно до інформації № 626 від 27.08.2018 року, наданої директором КП «Добро» Добропільської міської ради, особовий рахунок на вищевказану квартиру оформлений на ім'я [PERSON], заборгованість на 01.08.2018 року складає 5232,26 грн., оплата відсутня з серпня 2016 року, нарахування не проводиться на підставі акту від 05.06.2018 року, квартира не приватизована, знаходиться в антисанітарних умовах, довгий час в квартирі ніхто не мешкає (а.с. 13). Згідно інформації № 79 від 25.10.2018 року, наданої керівником філії ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» «Управління комунальних котелень», станом на 01.10.2018 року по філії «УКК» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» заборгованість з централізованого опалення квартири за адресою: [ADDRESS], по о/р [PERSON], складає 14035,26 грн. (а.с. 14). Відповідно до листа Добропільського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» від 27.08.2018 року № 1337, нарахування за послуги водопостачання і водовідведення за вищевказаною адресою припинені у зв'язку з тим, що там ніхто не мешкає, оплата не проводиться з листопада 2015 року, заборгованість станом на 01.08.2018 року становить 20135,99 грн. (а.с. 15). За інформацією, наданою КП «Добропільська служба єдиного замовника», заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій по квартирі [ADDRESS] складає 8661,86 грн. (а.с. 17). Таким чином, судом було встановлено, що відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації більше 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі тривалий час в квартирі за місцем реєстрації не проживають, комунальні послуги не оплачують, у зв'язку з чим утворилася значна заборгованість, квартира знаходиться в антисанітарному стані, квартира покинута родиною без поважних на те причин, що свідчить про відсутність зацікавленості сім'ї у збереженні житлового приміщення для подальшого проживання в ньому. За ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права або інтересу. Позивач просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] Ці позовні вимоги відповідають нормам житлового законодавства. Стосовно позовних вимог в частині визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Як вбачається з відповіді Відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 09.01.2019 року № 16-19/30, наданої на відповідний запит суду, [PERSON], [INFO], знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS], з 03.09.1996 року (а.с. 35). Тобто ця особа втратила право користування житлом ще з 30.09.1966 р. Отже, підстав для задоволення позову в частині вимог щодо [PERSON] немає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Органами реєстрації відповідно до абзацу сьомого частини першої статті 3 вищезазначеного Закону є виконавчі органи сільських, селищних або міських ради, сільські голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. На підставі викладеного та

Outcome: partial