Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист авторських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.04.2015 в магазині «Такса», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 24, в якому господарську діяльність здійснює ФОП [PERSON], зафіксовано факт розповсюдження (реалізації, продажу) контрафактного товару: твір образотворчого мистецтва репродукцію картини [PERSON] під назвою : «Желудёвые человечки». У період 2009 року [PERSON] своєю творчою працею створила твір образотворчого мистецтва, а саме картину під назвою: «Желудёвые человечки», що підтверджується підписом позивача на оригінальному примірнику, а саме: у нижньому лівому куті твору зазначено : «Е.Gapchinska», а в правому нижньому зазначено рік створення «2009». Реалізація відповідачем вказаного товару підтверджується такими розрахунковими документами: рахунок № 150714-2 від 17.04.2015, накладна № 4 від 28.04.2015. Підтвердженням наявності у [PERSON] авторських прав на зазначений твір також є публікація позивача від 12.05.2010 на всесвітньо відомому Інтернет-ресурсі під назвою Livejournal за інтернет посиланням: http://gapchinska.livejournal.com/15040.html Відповідач порушив права позивача шляхом публічного показу та розповсюдження без її дозволу контрафактного примірника твору (піратство), а саме: здійснював реалізацію на своєму торгівельному місці в магазині «Такса» без дозволу [PERSON] обєкт авторського права, згідно п. б) ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про авторське право і суміжні права». Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» [PERSON] має право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. Суд, в свою чергу, згідно п.г) ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», має право постановити рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Оскільки відповідачем було здійснено публічний показ та реалізовано один товар з обєктом інтелектуальної власності, права на які належать позивачу, достатнім буде стягнуто з відповідача компенсацію у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 24360 грн. З метою досудового врегулювання спору, 08.05.2015 на адресу відповідача було направлено претензію з пропозицією оплати компенсації за порушення авторських прав, але відповідачем дана претензія залишена без задоволення. На підставі вищевикладеного просить суд захистити авторські права [PERSON], порушені шляхом публічного показу та піратства-розповсюдження 28.04.2015 за рахунком № 150714-2 від 17.04.2015 та накладеною № 4 від 28.04.2015 контрафактного твору образотворчого мистецтва-репродукції картини [PERSON] під назвою «Желудёвые человечки» фізичною особою-підприємцем [PERSON], шляхом стягнення з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь [PERSON] суму компенсації в розмірі 24\~360 грн. Стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] просив суд приєднати докази повторного порушення відповідачем авторських прав позивача шляхом розповсюдження (реалізації, продажу) контрафактного товару твору образотворчого мистецтва репродукцію картини [PERSON] під назвою «Принц». З урахуванням цього уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за порушення авторських прав, яке полягає у розповсюдженні та публічному показі твору образотворчого мистецтва-репродукції картин [PERSON] під назвою «Желудёвые человечки», «Принц» у розмірі 24\~360 грн. Стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованими листами. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2015 в магазині «Такса», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 24, в якому господарську діяльність здійснює ФОП [PERSON] , зафіксовано факт розповсюдження (реалізації, продажу) контрафактного товару: твір образотворчого мистецтва репродукцію картини [PERSON] під назвою : «Желудёвые человечки». Реалізація відповідачем вказаного товару підтверджується розрахунковими документами: рахунок № 150714-2 від 17.04.2015, накладна № 4 від 28.04.2015, в яких постачальником товару зазначена відповідач ФОП [PERSON], а отримувачем товару представник позивача ФОП [PERSON] Також, судом встановлено, що 20.08.2015 в магазині «Такса», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 24, в якому господарську діяльність здійснює ФОП [PERSON], зафіксовано повторний факт розповсюдження (реалізації, продажу) контрафактного товару: твір образотворчого мистецтва репродукцію картини [PERSON] під назвою : «Принц». Реалізація відповідачем вказаного товару підтверджується товарним чеком № 4718 від 20.08.2015, в яких продавцем товару зазначена відповідач ФОП [PERSON] В судовому засіданні були оглянуті контрафактні твори образотворчого мистецтва репродукції картин [PERSON] під назвою : Желудёвые человечки», «Принц» та встановлено, що авторство [PERSON] стосовно твору образотворчого мистецтва Желудёвые человечки» підтверджується підписом останньої у нижньому лівому куті твору, з зазначенням: «Е.Gapchinska», а в правому нижньому зазначено рік створення «2009», стосовно образотворчого мистецтва «Принц» - підписом на оборотній стороні з зазначенням: «Є.Гапчинская», «Принц». Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» автором є фізична особа, яка своєю працею створила твір. Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦК України обєктами авторського права є твори, а саме, літературні та художні твори, зокрема: … твори живопису. Відповідно до положень ч.1 ст. 435 ЦК України первинним субєктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Відповідно до ст. 437 ЦК України, ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», авторське право на твір виникає з моменту створення твору. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Відповідно до ст. 440 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл з використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору. Згідно ст. 441 ЦК України використання твору є його: опублікування (випуск у світ); відтворення будь-яким способом та у будь-який формі; переклад; переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; публічне виконання; продаж, передання в найм (оренду) тощо; імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Отже, судом встановлено, що відповідач ФОП [PERSON] своїми діями (публічним показом та розповсюдженням твору) допустила порушення майнового права позивача на використання твору шляхом його відтворення, розповсюдження (продажу), а також порушила виключне право позивача дозволяти використовувати твір іншим особам. З пропозицією укласти авторський договір на використання (розповсюдження) твору відповідач ФОП [PERSON] до позивача [PERSON] не зверталася. Ст. 50 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що порушення авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують немайнові права субєктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього закону, та їх майнові права, визначені статтями 15,39,40 і 41 цього Закону, з врахуванням передбачених статтями 21-25,42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав. Відповідно до п. 2 ст. 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», при порушеннях будь-якою особою авторського права, передбачених статтею 50 цього Закону, та інших порушеннях особистих немайнових прав і немайнових прав субєктів авторського права, законодавець надає автору право вибору способу правового захисту авторського права і суміжних прав. Одним із способів цивільно-правового захисту авторського права і суміжних прав, визначеним п.п. г п.2 ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», є подання позову про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. Відповідно до п. г ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» компенсація визначається судом у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Постановою Пленуму ВС України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» розяснено, що при вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав субєкта авторського права, а не розміру заподіяних збитків. (п.42). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки відповідач своїм правом на участь в судовому засіданні та надання доказів в підтвердження своїх доводів та заперечень не скористалася, суд розглянув справу на підставі доказів наданих позивачем. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що факт порушення відповідачем майнових прав субєкта авторського права [PERSON] доведений перед судом, а тому з врахуванням вимог розумності та справедливості, а також враховуючи, що відповідач здійснила порушення авторських прав позивача двічі, слід стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за порушення авторських прав, яке полягає у розповсюдженні та публічному показі твору образотворчого мистецтва репродукції картин під назвою «Желудёвые человечки», «Принц», у розмірі 24\~360 грн., що відповідає 20 мінімальним заробітним платам, у розмірі, який був визначений на момент порушення такого права. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved