Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Представник ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №105-60-01-15 від 10.04.2008 року. На виконання вказаного Кредитного договору Банк надав кредит [PERSON] в розмірі 80 000,00 грн. шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, на умовах визначених кредитним договором. Згідно п. 2.2 Кредитного договору дата остаточного повернення всіх отриманих коштів в межах кредитної лінії сум кредиту - 09 квітня 2009 року. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати відсотки за користування кредитом в сумі 22% річних. У відповідності до п. 3.5 Кредитного договору управління кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку щомісячно комісійну винагороду в сумі 80,00 грн. В дату остаточного повернення кредиту відповідачем не було повернуто в повному обсязі всі кошти отриманні в межах кредитної лінії. На цю дату позичальником було частково сплачено заборгованість за кредитним договором в сумі 40 000,00 грн. Оскільки позичальником не були виконані зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, а саме у терміни встановлені кредитним договором не повернуто кошти отриманні в межах кредитної ліні в сумі 40 000,00 грн., банк звернувся до відповідачки з Претензією №1 від 15.04.2009 року про повернення боргу за кредитним договором. У відповіді на претензію від 22.04.2009 року відповідач визнав заборгованість за кредитом в повному обсязі та зобов`язувався її сплати в місячний строк. Після визнання претензії позичальник деякій час перераховував грошові кошти в рахунок сплати простроченої заборгованості за кредитом, проте до теперішнього часу він не повернув отримані кредитні кошти в повному обсязі. Останні платіж зі спали сплати простроченої заборгованості за кредитом в сумі 1 000,00 грн. відповідачем було зроблено 31.07.2009 року. Таким чином станом на 02.05.2019 року позичальником не повернуто банку кредит в сумі 37 024,00 грн. та не сплачено комісію за управління кредитом згідно п. 3.5. Кредитного договору в сумі 9 520,00 грн. Згідно наданої представником позивача розрахунку заборгованості, загальна заборгованість по кредиту становить 482328,05 грн., яка складається з: -заборгованість по кредиту - 37024,00 грн.; -заборгованість по процентах за неправомірне користування кредитом - 132269,23 грн.; -заборгованість по комісії за управління кредитом - 9520,00 грн.; -пеня по кредиту - 95612,37 грн.; -пеня по процентах - 193949,63 грн.; -пеня по комісії - 13952,82 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином судовими повістками, які повернуті до суду з відмітками «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №105-60-01-15 від 10.04.2008 року. На виконання вказаного Кредитного договору Банк надав кредит [PERSON] в розмірі 80 000,00 грн. шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, на умовах визначених кредитним договором. Згідно п. 2.2 Кредитного договору дата остаточного повернення всіх отриманих коштів в межах кредитної лінії сум кредиту - 09 квітня 2009 року. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати відсотки за користування кредитом в сумі 22% річних. У відповідності до п. 3.5 Кредитного договору за управління кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку щомісячно комісійну винагороду в сумі 80,00 грн. В дату остаточного повернення кредиту відповідачем не було повернуто в повному обсязі всі кошти отриманні в межах кредитної лінії. На цю дату позичальником було частково сплачено заборгованість за кредитним договором в сумі 40 000,00 грн. Оскільки позичальником не булі виконі зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, а саме у терміни встановлені кредитним договором не повернуто кошти отриманні в межах кредитної лінії в сумі 40 000,00 грн., банк звернувся до відповідачки з Претензією №1 від 15.04.2009 року про повернення боргу за кредитним договором. У відповіді на претензію від 22.04.2009 року відповідач визнав заборгованість за кредитом в повному обсязі та зобов`язувався її сплати в місячний строк. Після визнання претензії позичальник деякій час перераховував грошові кошти в рахунок сплати простроченої заборгованості за кредитом, проте до теперішнього часу він не повернув отриманні кредитні кошти в повному обсязі. Останні платіж зі спали сплати простроченої заборгованості за кредитом в сумі 1000,00 грн. відповідачем було зроблено 31.07.2009 року. Таким чином станом на 02.05.2019 року позичальником не повернуто Банку кредит в сумі 37 024,00 грн. та не сплачено комісію за управління кредитом згідно п. 3.5. Кредитного договору в сумі 9 520,00 грн. Відповідно п.3.6 Кредитного договору у випадку порушення позичальником встановленого п.2.2 цього Договору строку остаточного повернення всіх отриманих сум кредиту позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі 36 процентів річних порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п. 3.2 Цього договору. Таким чином позичальник зобов`язаний сплатити банку відсотки за неправомірне користування кредитом на раховані за процентною ставку 36% річних, розмір яких станом на 02.05.2019 року становить 132 269,23 грн. Як передбачено п.5.3 Кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за надання кредиту та/або плати за кредит та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що дії у період прострочення та нараховується щоденно. Отже, відповідачка зобов`язана сплатити позивачу пеню за несвоєчасно несплачені проценти за неправомірне користування кредитом розмір, якої станом на 02.05.2019 року становить 193 949,63грн. та пеню за несвоєчасну сплату сум кредиту, розмір якої станом на 02.05.2019 року становить 95 612,37грн., а також пеню за не своєчасну сплату комісії, розмір якої станом на 02.05.2019 року становить 13 952,82 грн. Згідно наданої представником позивача розрахунку заборгованості, загальна заборгованість по кредиту становить 482328,05 грн., яка складається з: -заборгованість по кредиту - 37024,00 грн.; -заборгованість по процентах за неправомірне користування кредитом - 132269,23 грн.; -заборгованість по комісії за управління кредитом - 9520,00 грн.; -пеня по кредиту - 95612,37 грн.; -пеня по процентах - 193949,63 грн.; -пеня по комісії - 13952,82 грн. Згідно п.6.8 Кредитного договору цей договір дії до повного повернення позичальником, отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання Позичальником будь яких інших грошових зобов`язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору. Відповідно до пункту 6.12 Кредитного договору строк у межах якого Банк може вернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності) встановлюється тривалістю у 10 років. П.п. 2.1., 2.2., 3.2.,3.3, З.4., З.5., 4.2.1., 4.2.2., 4.2.6. Кредитного договору встановлено зобов`язання позичальника повернути кредит, сплачувати позивачу проценти за користування кредитом, проценти за неправомірне користування кредитом, неустойку та погасити заборгованість за кредитом, відповідно до умов, встановлених кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно п.1 ст.536 ЦК України передбачено,що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти,якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень частин 1,2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором є обґрунтованими, законними, тобто такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved