Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованість за договором позики №2014-04-00041 від 29.01.2014 року, що був укладений між сторонами, в розмірі 33300,00 гривень, з яких 2500 гривень - основний борг, 15700 гривень - проценти за користування позикою, 14850 гривень - пеня за весь час прострочення, 250 гривень - штраф. Позов мотивується тим, що згідно п.1 договору позики ТОВ «Мігфінанс» надає [PERSON] короткострокову позику з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732% річних). Позичальник зобов'язався повернути позику 14.02.2014 року та сплатити відсотки за користування позикою в сумі 3350 гривень. Відповідач отримала грошові кошти в розмірі 2000 гривень, однак від повернення позики та відсотків - ухиляється. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, згодна на заочне рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надала. Судом встановлено: 29.01.2014 року між ТОВ «Мігфінанс» до [PERSON] укладено договір позики №2014-04-00041, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 2500 гривень, з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732% річних), в термін до 14.02.2014 року, в разі прострочення сплати відсотків п.7.1 договору визначено штраф 205 гривень (а.с.6). Відповідно до видаткового касового ордеру від 29.01.2014 року відповідач отримала 2000 гривень (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості сума боргу складає 33300,00 гривень, з яких 2500 гривень - основний борг, 15700 гривень - проценти за користування позикою, 14850 гривень - пеня за весь час прострочення, 250 гривень - штраф. Згідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до приписів ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст.ст. 625,1050 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Уклавши з ТОВ «Мігфінанс» договір позики та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушила свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування коштами. Отже, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved