Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнювався. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однак ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дітей, останні постійно ходять в брудному одязі, відстають в розвитку. Крім того, в квартирі, де живуть діти, відсутні належні умови для проживання, повна антисанітарія, відповідачі не сплачують комунальні послуги, а також [PERSON] має ознаки психічного розладу, порушує громадський порядок, у зв`язку з чим залишення дітей у батьків є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання. На підставі викладеного, представник позивача просить суду відібрати дітей у відповідачів без позбавлення батьківських прав та стягнути з них аліменти. Представник позивача судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов чи заяви про розгляд справи за її відсутності вона не подавала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] . судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити в його задоволенні, повернути дітей батькам. Також, [PERSON] надав суду відзив на позов, який мотивований тим, що за час розгляду справи умови приживання в квартирі суттєво покращилися, останній офіційно працевлаштований, крім того діти хочуть жити з батьками. Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для відібрання дитини згідно ст.170 СК України. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав. Діти [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що хочуть проживати з батьками. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, покази дітей, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копій свідоцтв про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено та сторонами не заперечується, що сім`я проживає в квартирі [ADDRESS] . Як вбачається із наданих позивачем актів обстеження умов проживання даної квартири в продовж 2016-2018р.р. з доданими фотоматеріалами(а.с.9-11,17-23), водопостачання та каналізація відсутні, потрібен капітальний ремонт, повна антисанітарія, їдкий запах, умови для проживання дітей відсутні. Відповідно до розпорядження Суворовської РА ОМР №493 від 22.08.2018р., дітей вилучено у відповідачів без позбавлення батьківських прав. Згідно акту обстеження даної квартири від 22.03.2019р.(а.с.113-117) та фотоматеріалів(а.с.91-92), в помешканні чисто та прибрано, стан квартири на даний час відповідає санітарно-гігієнічним нормам, частково було проведено ремонт квартири, встановлено лічильник та бойлер, замінено кран в ванній кімнаті та кухні, діти мають окрему кімнату з ліжками та журнальним столиком. Заборгованість за комунальні послуги частково погашено, а надання послуг водопостачання та водовідведення відновлено в повному обсязі, про що свідчать копії квитанцій(а.с.86) та копія листа ТОВ «ІНФОКС»(а.с.63). Також, [PERSON] , має офіційне працевлаштування, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою з місця роботи(а.с.84). За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадки передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно із пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків і вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманам вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування бродяжництва. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати і лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок(демонстрація та заохочення дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Крім того, у ч.3 ст.170 СК України вказано, якщо відпадуть причини, які перешкоджають належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, що бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своїми батьками. Вищевказані фактичні обставини дають суду підстави вважати, що відповідачі, усвідомлюючи неналежне виконання ним свої батьківських обов`язків, ризики для життя, здоров`я і морального виховання свої дітей, змінили свою поведінку, суттєво покращивши за час розгляду справи в суді умови проживання у зазначеній квартирі, відновили водовідведення та каналізацію, зробили ремонт, сплати заборгованість за комунальні послуги, почали піклуватися за санітарним станом житла. Також суд не бере до уваги доводи представника позивача щодо психічного розладу відповідача [PERSON] , оскільки не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини, зокрема будь-якої медичної документації. Таким чином, враховуючи зміну поведінки відповідачів, суттєве покращення умов проживання у вищевказаній квартирі, бажання дітей проживати разом з батьками, офіційне працевлаштування [PERSON] , суд доходить висновку про відсутність підстав для відібрання дітей в батьків, передбачених ч.1 ст.170 СК України. Крім того. суд на підставі ч.3 ст.170 СК України, вважає за необхідне зобов`язати позивача повернути дітей відповідачам. На підставі висловленого,

Outcome: dismissed