Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області в інтересах малолітньої [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить позбавити батьківських прав відповідача стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь державного закладу, прийомних батьків або батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у сім`ю яких буде влаштована дитина, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів платників аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з моменту подання позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька малолітньої [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] та малолітня [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З 2017 року [PERSON] перебуває під постійним контролем соціальних служб м. Чугуєва. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 12.09.2017 року, за телефонним повідомленням старшого по гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , щодо асоціального способу життя [PERSON] , дана сім`я була відвідана представниками служби у справах дітей. Під час відвідування сім`ї встановлено, що [PERSON] вживає алкогольні напої. З матір`ю малолітньої [PERSON] , якій на той час було 9 місяців, проведено профілактичну бесіду щодо недопущення зловживання алкогольними напоями, її попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. За рекомендацією служби у справах сімей [PERSON] взята під соціальний супровід Чугуївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (далі - ЦСССДМ), у рамках якого, жінка активно співпрацювала зі спеціалістами ЦСССДМ у налагодженні життєдіяльності сім`ї. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 20.06.2018 року, за усним повідомленням працівників ЦСССДМ про відмову [PERSON] лікувати доньку, сім`ю знову відвідано спеціалістами служби у справах дітей. Встановлено, що дійсно малолітня [PERSON] хворіє, зі слів матері, лікування дитина отримує у домашніх умовах. Однак ліки показати [PERSON] не змогла, визнала, що ліки відсутні. За наполегливою рекомендацією лікарів та служби у справах дітей у той же день дитину з матір`ю влаштовано до педіатричного відділення Чугуївської центральної районної лікарні ім. М.І. Кононенка. Відповідно до витягу з акту проведення рейду по попередженню підліткової злочинності, дитячої бездоглядності та безпритульності від 01.10.2019 року у квартирі будинку [ADDRESS] виявлено громадян асоціальної поведінки, серед яких знаходилася [PERSON] з ознаками вживання алкоголю. Зі слів [PERSON] «...вона має право випивати, коли схоче». За її ж словами, донька [PERSON] знаходиться у бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] запропоновано пройти за місцем перебування дитини. По дорозі слідування рейдова група зустріла бабусю [PERSON] разом із малолітньою [PERSON] . Малолітня [PERSON] виглядала здоровою, одягненою відповідно до сезону, на появу матері відреагувала спокійно без радості. Під час розмови у присутності [PERSON] [PERSON] повідомила, що її донька постійно вештається у сумнівних компаніях, зловживає алкогольними напоями, донькою [PERSON] не займається, іноді бувають просвітління, однак ці моменти короткотривалі. Відповідно до витягу з акту проведення рейду по попередженню підліткової злочинності, дитячої бездоглядності та безпритульності від 15.10.2019 року працівниками служби у справах дітей відвідано адресу проживання бабусі [PERSON] . Під час обстеження вдома перебувала матір [PERSON] та малолітня [PERSON] . [PERSON] виглядала тверезою, повідомила, що вона планує пройти лікування від алкогольної залежності, влаштуватися на роботу до Роганського молокозаводу, малолітню доньку планує влаштувати до дитячого садочка. Але вже через тиждень, відповідно до акту обстеження умов проживання від 23.10.2019 року, за усним повідомленням мешканців буд. [ADDRESS] щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] стосовно її малолітньої доньки [PERSON] , представники служби у справах дітей знову відвідали зазначену адресу. Двері кімнати були відчинені, але в кімнаті нікого не було. Представники служби у справах дітей відвідали адресу проживання бабусі [PERSON] : [ADDRESS] . Малолітня [PERSON] перебувала під наглядом бабусі. Під час розмови [PERSON] повідомила, що її донька [PERSON] , як і раніше зловживає алкоголем, вихованням та утриманням дитини не займається, місце її перебування на даний час [PERSON] не відомо. [INFO] [PERSON] , за заявою бабусі [PERSON] влаштовано до Чугуївського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей (далі - ЦСПРД). [PERSON] запропоновано знайти матір дитини [PERSON] та вручити залишене запрошення до служби у справах дітей на бесіду щодо з`ясування її намірів та вирішення подальшої долі малолітньої доньки. Однак до служби у справах дітей [PERSON] не з`явилася. Відповідно до акту проведення рейду по попередженню дитячої бездоглядності та безпритульності, профілактики соціального сирітства від 27.11.2019 року представниками служби у справах дітей [PERSON] відвідано за місцем її проживання: [ADDRESS] . [PERSON] перебувала вдома. За її словами [PERSON] в ЦСПРД вона не відвідує через те, що постійно перебуває з ознаками вживання алкоголю або «... в отходняке». Державну соціальну виплату одинокої матері, яку вона отримує на дитину, вона витрачає на алкоголь, інших доходів [PERSON] не має. Санітарно-технічний стан помешкання задовільний, однак в помешканні дуже холодно, вхідні двері щільно не закриваються, їжа відсутня, на столі наявна пляшка з алкоголем. Із [PERSON] вкотре проведено профілактичну бесіду, взята пояснювальна записка, вона попереджена про наслідки за неналежне виконання батьківських обов`язків, рекомендовано звернутися до лікаря-нарколога щодо подолання алкогольної залежності, влаштуватися на роботу, відвідувати дитину у ЦСПРД, піклуватися про її здоров`я та розвиток, створити передумови для повернення дитини в сім`ю. [PERSON] вручено запрошення на прийом до служби у справах дітей та до ЦСССДМ 28.11.2019 року з метою визначення напрямку роботи із сім`єю по виведенню її із складної життєвої ситуації з метою недопущення соціального сирітства. 02.12.2019 року [PERSON] прийшла на прийом до служби у справах дітей, надала письмове пояснення своєї поведінки, вкотре пообіцяла працевлаштуватися, не пиячити, займатися вихованням та утриманням своєї доньки, створити сприятливі умови для проживання, які необхідні для повернення дитини із ЦСПРД. Однак станом на день подачі позову ситуація у сім`ї [PERSON] не змінилася. За інформаціями Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 21.01.2020 року №681 та від 24.01.2020 року №835 [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, порушує публічний порядок, допускає правопорушення в побуті, підтримує стосунки з особами, що ведуть антигромадський спосіб життя. Неодноразово на [PERSON] надходили скарги від мешканців мікрорайону. За інформацією Чугуївського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей №01-02/2/45 від 24.02.2020 року за час перебування дитини в закладі [PERSON] відвідує доньку нерегулярно. Неодноразово траплялися випадки, коли від неї відчувався запах вживання алкоголю. В тверезому стані [PERSON] будує плани на майбутнє, бажає займатися вихованням малолітньої [PERSON] , але потім продовжує зловживати алкоголем і забуває про свої обіцянки та наміри. Практичним психологом ЦСПРД стан [PERSON] характеризується, як нестабільний. [PERSON] негативно впливає на подальший розвиток та психіку малолітньої [PERSON] , яка, за спостереженням практичного психолога, перебуває у нестабільному психоемоційному стані. На момент зарахування до закладу дівчинка не говорила, не всміхалася, не мала навичок гри з іншими дітьми. На сьогодні дівчинка соціалізована у межах свого віку, із задоволенням грається з дітьми, але після зустрічей з матір`ю перебуває в поганому настрої, засмучується, плаче, погіршується сон та апетит. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , 2016 р.н., від 02.03.2020 року, наданої практичним психологом Чугуївського ЦСПРД - загальний розвиток дитини не відповідає віковій нормі. У дівчинки спостерігається затримка мовного розвитку (не розмовляє, вимовляє тільки звуки), не вміє самостійно їсти, одягатися, гратися. Затримка психічного розвитку пов`язана з несприятливими умовами виховання, мати розвитком дитини не займалася. У червні 2019 року та у січні 2020 року із [PERSON] . Чугуївським міським ЦСССДМ укладено договори про надання соціальних послуг у рамках соціального супроводу, як з громадянкою, сім`я якої опинилася у складних життєвих обставинах. Відповідно до інформації ЦСССДМ від 25.02.2020 року №59 робота із [PERSON] була спрямована на підвищення виховного потенціалу матері, попередження проявів негативних явищ у сім`ї, створення належних житлово-побутових та санітарно-гігієнічних умов для проживання дитини, сприяння у працевлаштуванні матері, влаштування дитини до дитячого садочка. Однак [PERSON] залишилася пасивною у вирішенні зазначених питань. Відповідно до інформації ЦСССДМ від 19.03.2020 року №110 [PERSON] не активно співпрацювала із спеціалістами ЦСССДМ, не реагувала на рекомендації та поради соціальних працівників ЦСССДМ. [PERSON] має підтримку з боку родичів, які намагаються їй всіляко допомогти, але всі зусилля залишаються без результатів. Відповідач зробила спробу працевлаштуватися на Чугуївський хлібозавод, але не змогла закріпитися на робочому місця, виявила безвідповідальну поведінку, вдалася до зловживання алкоголем. Ситуація у сім`ї [PERSON] не змінилася. Також ситуація, що склалася у сім`ї [PERSON] , у її присутності була розглянута 13.03.2019 року на засіданні Дорадчого органу з питань координації дій між суб`єктами соціальної роботи з сім`ями, які опинилися у складних життєвих обставинах та 28.01.2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, де [PERSON] просила повірити їй та надати один місяць для пошуку роботи, кодування від алкогольної залежності, обіцяла виконувати рекомендації фахівців з соціальної роботи ЦСССДМ. Тому було прийнято рішення заслухати [PERSON] на наступному засіданні комісії з питань захисту прав дитини 25.02.2020 року для вирішення подальшої долі малолітньої [PERSON] . 25.02.2020 року [PERSON] з`явилася на засідання комісії з питань захисту прав дитини та повідомила, що влаштувалася на роботу до Чугуївського хлібозаводу, однак вже чотири дні роботу прогулює, знову пиячить, належних умов проживання для повернення малолітньої доньки з ЦСПРД вона не створила. Станом на день подання позову [PERSON] до служби у справах дітей не зверталася, заяв про намір забрати дитину з ЦСПРД від неї не надходило. Відповідно до вказаних документів, враховуючи подання Чугуївського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 24.02.2020 року №01- 02/2/45, комісією з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Чугуївської міської ради 25.02.2020 року прийнято рішення за №3/1 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] » та 13.03.2020 року за №61 прийняте відповідне рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини і факти, викладені в позовній заяві. Зазначила, що відповідач знов зловживає спиртними напоями та перестала відвідувати доньку, житлові умови не забезпечила. Представник відповідача та відповідач спочатку заперечували проти задоволення позовних вимог на підставі того, що [PERSON] стала на шлях виправлення, намагається офіційно працевлаштуватися, алкогольними напоями не зловживає, займається вихованням малолітньої доньки, на підтвердження чого надали відповідні документи. В судовому засіданні 24.09.2020 року представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала, оскільки спроби [PERSON] стати на шлях виправлення позитивних результатів не дали, з чого випливає, що вона не бажає займатися вихованням дитини та виправитись. Допитана 16.07.2020 року у якості свідка [PERSON] - мати відповідачки, пояснила, що донька дійсно зловживала алкоголем та не займалась дитиною, однак зараз вона влаштувалась на роботу, пройшла лікування від алкогольної залежності, зробила ремонт та відвідує доньку. Проте, в судовому засіданні 24.09.2020 року зазначила, що [PERSON] стала проживати із співмешканцем і знову зловживає спиртними напоями, на роботу не працевлаштувалась, світло у квартирі, де вона мала намір мешкати з дитиною не підключене, дитиною не цікавиться. В судове засідання 24.09.2020 року [PERSON] не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 11.01.2017 року, та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.7,10). Згідно з довідкою №0310-33/647 від 26.02.2020 року, виданою Відділом реєстрації місця проживання особи, [PERSON] зареєстрована разом із донькою [PERSON] , [INFO] , а також матір`ю і братом за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до Актів обстеження умов проживання, складених 12.09.2017 року, 20.06.2018 року та 23.10.2019 року, під час відвідування [PERSON] та її доньки [PERSON] за адресою проживання, встановлено, що мати вживає алкогольні напої, вихованням дитини не займається, належні умови не створені (а.с.12,13,16). З Актів проведення рейду по попередженню підліткової злочинності, дитячої бездоглядності та безпритульності від 01.10.2019 року, 15.10.2019 року, 27.11.2019 року вбачається, що [PERSON] вживає алкогольні напої, часто залишає малолітню доньку [PERSON] з її бабусею [PERSON] , її вихованням та доглядом не займається (а.с.14,15,18). 22.10.2019 року [PERSON] - мати відповідача, звернулась до [PERSON] у справах дітей із заявою про влаштування її онуки, [PERSON] , до Чугуївського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, оскільки мати дитини - [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, вживає алкогольні напої та не займається вихованням доньки (а.с.17). Як слідує з письмового пояснення, наданого [PERSON] 02.12.2019 року, вона знає, що її донька знаходиться у Чугуївському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, однак жодного разу не відвідала її, свої дії пояснити не може, однак зобов`язується виправитись (а.с.19). Відповідно до Довідки-характеристики [PERSON] за місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, оскільки зловживає спиртними напоями, порушує публічний порядок, допускає правопорушення в побуті, підтримує стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, неодноразово надходили скарги на її адреси (а.с.20). Згідно з інформацією Чугуївського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, ступінь участі [PERSON] в житті дитини - вихованки закладу [PERSON] , низький, мати в недостатній мірі займається розвитком та вихованням дитини, її образ життя негативно впливає на [PERSON] , після зустрічей з матір`ю [PERSON] перебуває в погану настрої, плаче (а.с.22). З психолого-педагогічної характеристики на [PERSON] , вбачається, що дитині необхідне продовження соціально-психологічної реабілітації в умовах закладу (а.с.23). Відповідно до інформації Чугуївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 25.02.2020 року №59 та від 19.03.2020 року №110, [PERSON] не активно співпрацювала із спеціалістами Центру, не реагувала на рекомендації та поради соціальних працівників, відповідач робила спроби налагодження життя у сім`ї, але ситуація у сім`ї [PERSON] не змінилася (а.с.24-25). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 25.02.2020 року №3/1 вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.27-31). 13.03.2020 року Рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області №61 вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.32). Згідно з наданими відповідачем довідками Лікувально-діагностичного відділення №1 КНП «Чугуївська ЦРЛ імені М.І. Кононенка» №327 та №344 від 20.05.2020 року, [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.57-58). За довідками КП «Чугуївський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 20.05.2020 року, [PERSON] на диспансерному обліку у сімейного лікаря не перебуває, діагноз: здорова. Наглядається у лікаря з діагнозом дальнозоркий астигматизм (а.с.59-60). Відповідно до побутової характеристики, наданої КЖЕП м. Чугуєва на [PERSON] 23.06.2020 року №445, за підписами сусідів та голови вуличного комітету, відповідач проявила себе з позитивної сторони, дотримується та поважає права сусідів, веде здоровий спосіб життя, скарг від сусідів на її адресу не надходило, спиртними напоями не зловживає (а.с.62). Згідно листа Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 22.05.2020 року, [PERSON] за період з 2019 року по 2020 року до адміністративної відповідальності не притягувалась (а.с.63). Як вбачається з довідки Лікувально-діагностичного відділення №1 КНП «Чугуївська ЦРЛ імені М.І. Кононенка» від 14.07.2020 року, [PERSON] пройшла курс амбулаторного лікування у лікаря-нарколога з метою усунення потягу до вживання спиртних напоїв (а.с.85). Відповідно до довідки КНП «Чугуївська ЦРЛ імені М.І. Кононенка» №01-17/3169 від 15.07.2020 року [PERSON] проходить медичну комісію з метою працевлаштування на посаду молодшої медичної сестри, наказ про прийняття на роботу буде виданий після проходження медичної комісії (а.с.86). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] , здійсненого Службою у справах дітей за доручення суду 13.07.2020 року, санітарно-технічний стан помешкання задовільний, однак відключене світло за борги. Зі слів [PERSON] вона працевлаштовується до хірургічного відділення ЦРЛ, проходить лікування від алкогольної залежності (а.с.87). За інформацією КЖРЕП м. Чугуєва від 14.07.2020 року, заборгованість [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перед підприємством складає 13646,46 грн., оплата не поступає з 2016 року (а.с.88). Згідно з інформацією про ступінь участі [PERSON] у житті та вихованні [PERSON] , наданої Чугуївським центром соціально-психологічної реабілітації дітей 10.07.2020 року, за період з квітні 2020 року по липень 2020 року [PERSON] відвідувала доньку у закладі вісім разів, кожного разу приносила солодощі, але спілкувалась з донькою нетривалий час.Черговим вихователем майже кожного разу відмічався запах алкоголю від [PERSON] . Після спілкування з матір`ю психоемоційний стан [PERSON] не змінюється (а.с.89). Відповідно до листа Чугуївського центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 21.09.2020 року, [PERSON] з серпня по 21.09.2020 року дитину жодного разу не відвідала (а.с.98). У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Зі змісту цієї статті слідує, що батьки вважатимуться такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. У зв`язку з цим підставою для відповідальності батьків є лише їх ухилення від виконання батьківських обов`язків, що включає наявність вини. Відповідно до діючого сімейного законодавства до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав. Мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (ч. 1 п. 2 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Згідно з п. 16 ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30.03.2007 року - особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання батьками обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особи мають реальну можливість виконати обов`язки, але не вчиняють відповідних дій. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом було встановлено, що відповідач не переймається станом здоров`я своєї малолітньої дитини, ухиляються від виконання своїх обов`язків, передбачених законом, по її вихованню та матеріальному утриманню, зловживає спиртними напоями, не працює, соціально-побутові умови за місцем мешкання не створила, спроби стати на шлях виправлення виявились невдалими, у Чугуївському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей доньку не відвідує, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі [PERSON] , і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені права та інтереси дитини. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 180 СК України наголошує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зі статті 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розмiру алiментiв, який стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - 70%. Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема, матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, знаходиться у працездатному віці, інших осіб, які знаходяться на її утриманні, не має. Тому у сукупності наведених обставин, з урахуванням положень ст. 84 СК України, є підстава для стягнення аліментів. Суд, зважаючи на позовні вимоги, визначає розмір аліментів на утримання дитини в частці від доходу її батьків. При цьому суд роз`яснює, що спосіб стягнення аліментів, визначений судом, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Враховуючи обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991, яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, те, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне роз`яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору за позовні вимоги необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved