Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позов, позовні вимоги мотивував тим, що 16.07.2008 року між АКБ «[PERSON] ворота» та [PERSON] укладений договір № 412 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідач надав позивачу на споживчі цілі кредитні кошти у розмірі 185\~000.00 грн. на строк 85 місяців з 16.07.2008 року по 14.07.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 15,99 % річних за кожним платіжним періодом відповідно до Додатку № 1 до Договору. У забезпечення виконання обовязків за вказаним договором № 412, позивач уклав з відповідачем іпотечний договір № 08-191 від 16.07.2008 року, засвідчений нотаріусом, відповідно до якого передав відповідачу у іпотеку з правовстановлюючими документами земельну ділянку, розташовану в с. Циркуни, вул. Фермерська,11 на території Циркунівської сільської ради Харківського району, Харківської області, площею 0,1200 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер 63251850001:00:019:0027. 24.03.2014 року між відповідачем та позивачем [PERSON] укладено Договір про зміни № 2 до Договору № 412 про надання споживчого кредиту від 16.07.2008 року. Пунктом 2 договору про зміни Сторони підтвердили наявність заборгованості позивача перед [PERSON] у розмірі 132565,79 грн. Відповідно пункту 3 договору про зміни «з моменту його укладання та підписання договору про зміни банк проводить реструктуризацію заборгованості позичальника(в частині прострочених зобовязань Позичальника за Договором) наступним чином: - прострочена сума заборгованості за кредитом у розмірі 82608,83 грн. з моменту укладання та підписання Договору про зміни вважається строковою та обліковується на рахунку № 2203.2.5.0136660. 24.03.2014 року Правлінням ПАТ «[PERSON] Ворота» прийнято рішення за договором № 412 про надання споживчого кредиту від 16.07.2008 року, про те, що після часткового погашення заборгованості у сумі 80000,00 гривень, за умови, що таке часткове погашення буде здійснено у період з 24.03.2014 року по 23.03.2016 року (достроково) здійснити прощення (анулювання) боргу у сумі, що залишиться після погашення вищезазначених 800грн. і не предявляти вимоги щодо сплати пені та судових витрат за вищезгаданим кредитним договором, про що позивачу було повідомлено банком письмово листом за вих.. № 1226 від 24.03.2014 року. У звязку з цією пропозицією банку, позивачем у 2014 році було сплачено 80000 грн.. У свою чергу на підтвердження своїх зобовязань за договором, ПАТ «[PERSON] Ворота» прощено (анульовано) позивачу борг у розмірі 52\~565,79 грн., про що останньому видано листа та повернуто боргові документи на предмет іпотеки. Також представник позивача, зазначив, що згідно договору про зміни від 24.03.2014 року, який є невідємною частиною основного договору № 412, достроковим погашенням строкової заборгованості у сумі 80000 грн. станом на 25.06.2014 року позивач повністю виконала зобовязання. Згодом з сайту банку позивач дізналася, що ПАТ «[PERSON] Ворота» з 31.07.2014 року віднесений до неплатоспроможних. 27.05.2017 року через представника позивач звернувся до відповідача з вимогою надати довідку про виконання та припинення договору № 412 про надання споживчого кредиту, припинення іпотечного договору і закриття рахунку, але листом від 30.05.2017 року відповідач відмовився припинити договори, закрити рахунок і надати йому відповідну довідку, запропонувавши погасити кредитну заборгованість. У звязку з вищезазначеним представник позивача звернувся з вказаним позовом та просив суд визнати договір № 412 від 16.07.2017 року про надання споживчого кредиту припиненим у звязку з його достроковим виконанням належним чином, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд про його задоволення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані ним документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Судом встановлено, що 16.07.2008 року між АКБ «[PERSON] ворота» та [PERSON] укладений договір № 412 про надання споживчого кредиту, (а.с. 5-8), згідно з умовами якого відповідач надав позивачу на споживчі цілі кредитні кошти у розмірі 185\~000.00 грн. на строк 85 місяців з 16.07.2008 року по 14.07.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 15,99 % річних за кожним платіжним періодом відповідно до Додатку № 1 до Договору(а.с.9). У забезпечення виконання обовязків за вказаним договором № 412, позивач уклав з відповідачем іпотечний договір № 08-191 від 16.07.2008 року, засвідчений нотаріусом, відповідно до якого передав відповідачу у іпотеку з правовстановлюючими документами земельну ділянку, розташовану в с.Циркуни, вул. Фермерська,11 на території Циркунівської сільської ради Харківського району, Харківської області, площею 0,1200 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер 63251850001:00:019:0027 (а.с.10). 24.03.2014 року між відповідачем та позивачем [PERSON] укладено Договір про зміни № 2 до Договору № 412 про надання споживчого кредиту від 16.07.2008 року, де пунктом 2 договору про зміни сторони підтвердили наявність заборгованості позивача перед [PERSON] у розмірі 132565,79 грн.(а.с.11-12) Згідно п.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобовязується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. В матеріалах справи є лист від 24.03.2014 року № 1226, ПАТ «[PERSON] Ворота» з якого суд вбачає, що банком було розглянуто звернення позивача щодо списання пені та прощення частини боргу, банком було рішення за договором № 412 про надання споживчого кредиту від 16.08.2008 р., укладеним з [PERSON], після часткового погашення заборгованості у сумі 80000,00 грн., за умови, що таке часткове погашення буде здійснено у період з 24.03.2014 року по 23.03.2016 року.(а.с.13) З повідомлення про прощення (анулювання) боргу за Договором № 412 про надання споживчого кредиту від 16.07.2008 року, суд вбачає, що АТ «[PERSON] Ворота» самостійним рішенням було прощення (анулювання) боргу у розмірі 52\~565,79 грн., з яких : прострочена заборгованість по кредиту 40819,33 грн., прострочена заборгованість з відсотків 11\~746,46 грн.), як частини загальної суми боргу.(а.с.14) Квитанції які додані до позовної заяви не можуть бути доказом сплати заборгованості за кредитом, так як, сплачені не позивачем по справі(а.с.16). [PERSON] особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «[PERSON] Ворота» [PERSON] № 569 від 30.05.2017 року підтверджено, що станом на 30.05.2017 року: договір № 412 про надання споживчого кредиту від 16.07.2008 року укладений з [PERSON] не припинено, рахунок № 2203.2.5.0136660 не закрито, іпотечний договір № 08-191 від 16.07.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, [PERSON] не припинено.(а.с.17) Згідно ч. 1\~ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~закріплено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із роз'ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598\~ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі\~статтею 526 ЦК\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст.\~ст. 27 - 30 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем у даній справі належним чином не доведено обставин в розумінні статті 599 ЦК України, що зумовлюють припинення споживчого договору, а тому позовні вимоги, є необґрунтованими. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed