Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Представник заявника звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Заявлені вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 15.08.2011 року по 16.02.2017 рік. На протязі 6 років сумісного життя [PERSON] неодноразово вчиняв психологічне насильство в сім`ї, відносно [PERSON] , а саме: висловлювався грубою нецензурною лайкою на її адресу, ображав, псував її майно. Після розірвання шлюбу [PERSON] , починаючи з 2017 року, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП України, та до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, продовжував вчиняти проти [PERSON] психологічне насильство, неодноразово дзвонив їй та ображав, приходив до будинку в якому вона мешкає, вчиняв сварки, висловлюється на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим повторно завдає шкоди психологічному здоров`ю заявниці. Зазначає, що оскільки на даний час у заявника немає іншої можливості захиститися від періодичних знущань та насильства [PERSON] , вона звернулася до суду за захистом [PERSON] від кривдника [PERSON] . Представник заявника, заявник в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі, просили суд її задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення представника заявника, заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Розділом IV глави 13 ЦПК України визначений порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч. 1ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в свою чергу, визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частинами 2, 3, 4ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 15.08.2011 року по 16.02.2017 рік (а.с. 17, 18). [PERSON] починаючи з 2017 року, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП України, та до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України (а.с. 9-16). Свідок [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство в сім`ї відносно заявниці, навіть після того як вони розірвали шлюб, він погрожував їй, виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, дзвонить їй та ображає. Отже, враховуючи, що заявник [PERSON] є колишньою дружиною заінтересованої особи - [PERSON] та підпадає під перелік осіб, на яких поширюється дія ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з огляду на наявність доказів вчинення [PERSON] дій, що вищезгаданим Законом визначені як домашнє насильство, свідчень заявниці, а також, постанов суду про притягнення 6 разів заінтересованої особи до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку щодо наявності обґрунтованих ризиків продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, та, як наслідок, наявність необхідності вжиття відповідних заходів реагування шляхом видання щодо неї обмежувального припису. На підставі викладеного,

Outcome: approved