Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою 24.07.2015 року та просив суд визначити, що [PERSON], померлій 16.05.1995 року та [PERSON], померлому 31.08.2009 року за життя кожному окремо належало по 1/2 (одній другій) частці домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка вул. Ватутіна, 10, яке складається з житлового будинку А-1загальною площею 64,3 кв.м., житловою 36,8 кв.м., літньої кухні-сараю «Б», погребу з шийкою «В», гаражу «Г», вбиральні«Д», вод. колонки «І», замощення «ІІ», колодязю «ІІІ» та «ІV», забору №1, воріт №2. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказував, що 03.11.1962 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою вул. Ватутіна,10 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області від 08.08.1998 року виданий на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів від 27.11.1987 року № 309 про видачу свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок. 16.05.1995 року померла [PERSON], а 31.08.2009 року помер [PERSON] Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на вище вказане домоволодіння. [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповідала відповідачу по справі [PERSON] При зверненні сторін до Шостої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 31.08.2009 року, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане домоволодіння, у звязку з невизначенням часток у спільній сумісній власності подружжя. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував (а.с.50). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися, відповідно їх заяв просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували (а.с. 51,52). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 03.11.1962 року виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Фурт) К.О. (а.с.6). В період шлюбу з [PERSON] [PERSON] набув у власність домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка вул. Ватутіна, 10, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.08.1998 року, який виданий на імя [PERSON] на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів від 27.11.1987 року № 309 про видачу свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (а.с.12) та відомостями КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 12.08.2015 року, де зазначено, що вказаний житловий будинок з господарчими побудовами за вказаною адресою зареєстрований за [PERSON] в реєстровій книзі № 32, реєстровий номер 3-161-748 (а.с.42). Статті 22, 28 Кодексу про шлюб та сімю, який був чинним на час придбання вище вказаного домоволодіння, визначали, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У разі поділу майна подружжя, їх частки є рівними. У звязку з цим, суд приходить до висновку, що вище вказане домоволодіння, яке набуте [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] було їх спільною сумісною власністю, і кожному з них належала рівна частка в цьому майні, тобто кожному з них належало право власності по 1\\2 частці вказаного домоволодіння. 16.05.1995 року [PERSON], мати позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть та відповідними свідоцтвами про народження та укладення шлюбу (а.с. 5,7,8). Після смерті [PERSON] з заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини в нотаріальну контору ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти нотаріальною конторою не посвідчувались, спадкова справа не заводилась, що вбачається з листа завідувача Шостої Криворізької державної нотаріальної контори та в.о. державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 06.08.2015 року та відповідних інформаційних довідок (а.с.53-54). За життя [PERSON] склала заповіт, який 17.03.1995 року посвідчений [PERSON] заступником голови виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.9). 31.08.2009 року [PERSON], батько позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], чоловік відповідача [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть та відповідними свідоцтвами про народження та укладення шлюбу (а.с. 5,7,8,11). Після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору звернулися сторони по справі, позивач та відповідачі, свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались, заповіти нотаріальною конторою не посвідчувались, заведена спадкова справа № у спадковому реєстрі 48763494, № у нотаріуса 18, що вбачається з листа завідувача Шостої Криворізької державної нотаріальної контори та в.о. державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 06.08.2015 року та відповідних інформаційних довідок (а.с.39-41). [PERSON], [PERSON], [PERSON] при зверненні до Шостої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 31.08.2009 року, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння за адресою вул. Ватутіна,10 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, у звязку з невизначенням часток у спільній сумісній власності подружжя (а.с.17). Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Вказана норма відображена також в Постанові №7 Пленуму Верховного [PERSON] України від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування. Приймаючи до уваги, що не визначення частки [PERSON] та [PERSON] в спільній сумісній власності подружжя, унеможливлює прийняття сторонами спадщини після їх смерті, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 17), суд вважає за необхідне визначити, що [PERSON], померлій 16.05.1995 року та [PERSON], померлому 31.08.2009 року за життя кожному окремо належало по 1/2 (одній другій) частці домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка вул. Ватутіна, 10, яке складається з житлового будинку А-1загальною площею 64,3 кв.м., житловою 36,8 кв.м., літньої кухні-сараю «Б», погребу з шийкою «В», гаражу «Г», вбиральні «Д», вод. колонки «І», замощення «ІІ», колодязю «ІІІ» та «ІV», забору №1, воріт №2, розташованого на не приватизованій земельній ділянці (а.с.46).

Outcome: approved