Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Представник позивача звернувся\~ до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з Дочірнього підприємства «Пересувна механізована колона № 205» Товариства з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ «Дніпроводбуд». на користь [PERSON], заборгованість із заробітної плати у розмірі 22 466 гривні 00 копійок, стягнути з Дочірнього підприємства «Пересувна механізована колона № 205» Товариства з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ «Дніпроводбуд», на користь [PERSON], середній заробіток за час затримки з виплати заробітної плати у розмірі 8 268 гривні 00 копійок, стягнути з Дочірнього підприємства «Пересувна механізована колона № 205» Товариства з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ «Дніпроводбуд», на користь [PERSON], 30 000 гривні 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 01.03.2014 оку по 30.12.2015 року. Звільнилася з роботи за згодою сторін 30.12.2015 року. Під час звільнення відповідач без виплати заборгованості із заробітної плати надав позивачу: трудову книжку, довідку про середню заробітну плату, усне запевнення про видачу грошового розрахунку найближчим часом. Довідку про нарахування належних позивачу при звільненні грошових коштів, відповідач надати відмовився. Станом на день звільнення розмір місячної заробітної плати позивача становив 1378,00 грн., у звязку з порушенням вимог ст. 117 КЗпП України, відповідач повинен сплатити [PERSON] середній заробіток за час затримки з виплати заробітної плати за січень-червень місяці 2016 року у розмірі 8268,00 грн. В період червень грудень місяці 2015 року відповідачем не проводилися страхові платежі до УПФ України. Внаслідок не перерахування до бюджету необхідних страхових сум, позивач отримує занижений дохід в Центрі зайнятості. У звязку із тим, що відповідач в день звільнення не провів повного розрахунку та не виплачував значний час [PERSON] заробітну плату,заподіяло їй значних моральних страждань. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, до початку розгляду справи надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.61,62). Відповідач повторно в судове засідання не зявився про день а час розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові конверти, які повернулися на адресу суду (а.с. 43,48,60). А отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала в трудових відносинах з дочірнім підприємством «Пересувна механізована колона № 205» товариством з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ Дніпроводбуд» з 01.03.2014 року по 30.12.2015 року, та звільнилася за згодою сторін 30.12.2015 року, про що свідчить трудова книжка серії БТ-ІІ № 6847761 (а.с. 8-10). Під час звільнення, 30.12.2015 року, відповідач, надав Свирид довідку про середньомісячну заробітну плату (а.с. 11), за 6 місяців для розрахунку виплат на випадок безробіття. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. З довідки ДФС України від 05.05.2016 року (а.с. 12,57), видно, що за період часу з 01.03.2014 по 30.12.2015 роки, відповідачем нараховано Свирид за весь період часу заробітну плату в сумі 27505,00 грн., з яких виплачено 6180,00 грн., тобто заборгованість за весь період часу відповідача перед [PERSON], становить 21323,00 грн. Згідно зі ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Стаття 117 КЗпП України передбачає відповідальність роботодавця у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. При цьому, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає спори в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Пункт 8 Порядку передбачає, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Згідно довідки Пенсійного фонду України № 38 від 10.07.2017(а.с. 56) нарахована заробітна плата позивача за останні 2 місяці складає 2756, 00 грн., / 44(кількість робочих днів за останні 2 місяці ) = 62,65 грн., (в день за кожен день затримки заробітної плати.) За період затримки заробітної плати 30.12.2015-20.06.16 роки, кількість робочих днів складає 122 дні, тобто 122* 62,65 грн. = 7643,30 грн., складає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Що стосується моральних страждань позивача які вона оцінює у 30000, 00 грн., суд дійшов висновку у частковому задоволенні даної позовної вимоги, виходячи з наступного. Допущене відповідачем порушення трудового законодавства завдало позивачу моральних страждань, які полягають у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою, щодо неї. Суд, вважає доведеним факт порушення з вини відповідача законних прав позивача, а також те, що вказане порушення призвело до моральних страждань останньої, змінило звичний для неї спосіб життя та вимагало додаткових зусиль для його організації. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Беручи до уваги характер допущеного відповідачем порушення, розмір та глибину душевних страждань позивача, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково - в розмірі 1000 грн., в задоволенні решти вимог відмовити. Оскільки позов [PERSON] складається з позовних вимог немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди),\~ а також вимог майнового характеру (стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку ), то відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір має сплачуватися за ставками встановленими для вимог майнового і немайнового характеру. У звязку з цим, беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог позивача, яка звільнена від сплати судового збору,\~ та\~ виходячи з розміру\~ судового збору\~ за вимоги\~ немайнового характеру \~ мінімального розміру 640,00 грн.\~ та\~ мінімального\~ розміру судового збору\~ за вимоги майнового характеру\~ - 640,00 грн.,\~\~ суд вважає за необхідне стягнути з дочірнього підприємства «Пересувна механізована колона № 205» товариства з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ Дніпроводбуд» судовий збір на користь держави в розмірі 1280,00 грн. (640,00 грн. + 640,00 грн.).

Outcome: partial