Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Представник заявника звернулася до суду з заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник [PERSON] з 2006 року по 2014 рік перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . У 2014 році [PERSON] виїхав з Чаплинського району Херсонської області і з того часу зв`язок з ним втрачено. Оскільки заявник одна виховує і утримує неповнолітнього сина, то має право на отримання соціальної допомоги або призначення пенсії при умові визнання чоловіка померлим чи безвісно відсутнім. Просила заяву задовольнити та визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні представник заявника заявлену вимогу підтримала та просила визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заяник та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.05.2006 року, який заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17.04.2014 року було розірвано (а.с. 9). Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03.07.2015 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 05.05.2016 року [PERSON] було обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до моменту виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості по аліментам (а.с. 2). Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 17.05.2016 року [PERSON] було оголошено у розшук (а.с. 3). Згідно відповіді від 22.09.2019 року, наданою Чаплинським відділенням Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області вбачається, що місце знаходження [PERSON] встановити неможливо (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у 2014 році, то датою з якої його слід вважати безвісно відсутнім є 01 січня 2015 року. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки [PERSON] не виходить на зв`язок з 2014 року та не з`являється за місцем своєї реєстрації, відомості щодо місця перебування останнього не відомі, а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved