Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Представник Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 26 вересня 2017 року спеціалістами відділу контролю за використанням земель управління земельних відносин міської ради було проведено перевірку дотримання земельного законодавства відповідачем, в ході якої було встановлено факт самовільного використання відповідачем земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,8 м. під розміщення огорожі за адресою: вул. ІІ Кальчик, 20, м. Маріуполь. Відповідачу було направлено вказівку (попередженя) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства від 26 вересня 2017 року № 129/2017 та надано час для усунення порушень протягом десяти днів. 13 жовтня 2017 року було проведено додаткову перевірку та вдруге складено акт від 13 жовтня 2017 року та встановлено, що відповідачем вимоги вказівки\~(попередженя)\~не виконано. Відповідачем самовільно зайняту ділянку не звільнено та не приведено у придатний до використання стан, тому позивач просить зобовязати відповідача звільнити вказану самовільно зайняту земельну ділянку, привести її в придатний для використання стан шляхом демонтажу огорожі, за адресою: вул. ІІ Кальчик, 20, м. Маріуполь. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04 грудня 2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду на 13 грудня 2017 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 29 жовтня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлениц у встановленому законом порядку. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2\~ст.\~247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26 вересня 2017 року встановлено факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, без оформлення у встановленому земельним законодавством порядку документів, загальною площею 0,8 м під розміщення огорожі, за адресою: вул. ІІ Кальчик, 20 м. Маріуполь. Відповідно до письмової вказівки (попередження) від 26 вересня 2017 року за № 129/2017 [PERSON] було запропоновано\~самостійно усунути виявлені порушення земельного законодавства у десятиденний строк. Даний припис було отримано відповідачем, про що свідчить підпис про отримання вказівки. Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 13 жовтня 2017 року [PERSON] умови припису не виконав, земельну ділянку не звільнив та не привів у придатний до використання стан. Згідно\~ст.12 Земельного кодексу України\~до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб. За вимогами ст. 78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно ч. 1\~ст. 83 Земельного кодексу України\~землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. На підставі ч. 2\~ст. 83 Земельного кодексу України\~в комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно\~ст. 116 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Будь-яких рішень Маріупольської міської ради щодо передачі відповідачу у користування або власність зазначеної земельної ділянки суду не надано, правовстановлюючі документи на земельну ділянку у суду відсутні. Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно, до закону є правомірними.\~\~\~\~\~\~\~\~ Вимогами\~ст.125 Земельного кодексу України\~передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно\~ст. 212 Земельного кодексу України\~самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених під час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до положень\~статті 386 Цивільного кодексу України\~житловий держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З урахуванням того, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташована огорожа за адресою: вул. ІІ Кальчик, 20, м. Маріуполь, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог Маріупольської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та їх задоволенню. [PERSON] не звертався у встановленому законом порядку до органів місцевого самоврядування із заявою про надання йому у користування (оренду) земельної ділянки, необхідної для організації споруд, а тому зобовязаний звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 0,8 м. з земель житлової та громадської забудови Маріупольської міської Ради, розташовану в місті Маріуполі по вул. ІІ Кальчик, 20, привести її в придатний для використання стан шляхом демонтажу огорожі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600,00 грн., тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved