Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Представник позивача - адвокат Новачук Л.П. в інтересах [PERSON] звернувся з даним позовом посилаючись на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло та договору дарування частки квартири від 22.08.2007 року, згідно даних якого його колишня дружина [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] подарували позивачу належну їм частку квартири. У 1999 році відповідач виїхав з квартири до м. Хмельницького та проживає там за адресою: [ADDRESS] до цього часу. Крім того, [PERSON] та [PERSON] знялись з реєстрації та вибули з квартири. За наведених обставин, просить визнати [PERSON] втратившим право користування вищевказаною квартирою. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, підтримання позову, в якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Із-за неявки в судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. В зв`язку з неявкою відповідача, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Положення вказаного конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. З положень ч. 1 ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України слідує, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частинах кожному належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.11.1997 року. Згідно договору дарування частки квартири від 22.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подарували належні останнім ѕ частини квартири для позивача [PERSON] , що підтверджується також даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 16101166 від 28.09.2007 року. З інформації, що надійшла на запит суду з Шепетівської міської ради на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . Вказане підтверджується також даними довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради 19.06.2019 року. Як вбачається з даних довідки, виданої ОСББ «Промінь», [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 1999 року по даний час. Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідач, не являючись співвласником, без поважних причин понад один рік, починаючи з 22.08.2007 року, не проживає у квартирі [ADDRESS] , тому може бути визнаний втратившим право користування цим житлом. За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення. Судовий збір відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved