Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2014 року по 31.12.2019 року у розмірі 5853, 87 грн. та послуги водовідведення за період з 01.09.2014 року по 31.12.2019 року у розмірі 4181,72 грн., а також 3% річних у сумі 274,49 грн., інфляційні витрати у сумі 774,65 грн. В обґрунтування позовних вимог з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюють, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2014 року по 31.12.2019 року у розмірі 5853, 87 грн. та послуги водовідведення за період з 01.09.2014 року по 31.12.2019 року у розмірі 4181,72 грн. У зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано інфляційні витрати в розмірі 774,65 грн. та 3% річних в розмірі 274,49 грн. А всього позивач просить стягнути 11 084, 73 грн. заборгованості. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року було залишено позовну заяву без руху та надано строк, для усунення недоліків. Ухвалою суду від 24.12.2019 року було відкрито провадження по справі та розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. У судове засідання відповідач не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. У відповідності до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд перевіряє чи визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд прийняв заяву відповідача про визнання позову, встановив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає що необхідно ухвалити рішення про задоволення позову. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задовольняються судом в повному обсязі, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved