Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Немирівського районного суду від 18.08.2014 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Батько дитини записаний згідно ч.1 ст. 135 СК України, зі слів матері. [PERSON], [INFO], було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування і з 05.03.2013 року і по даний час дитина знаходиться на вихованні в Тульчинському обласному будинку дитини на повному державному утриманні. В зв'язку з цим, представник позивача змушений звернутись до суду та просить винести рішення, яким стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду та до її повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінив та просить суд стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: Згідно копії свідоцтва про народження, 10 лютого 2010 року народилася [PERSON], батьками якої записанні [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Батько дитини записаний згідно ч.1 ст. 135 СК України, зі слів матері. Згідно копії рішення Немирівського районного суду від 18.08.2014 року, [PERSON] була позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до розпорядження голови Немирівської РДА №59 від 05.03.2013 року [PERSON], [INFO], було влаштовано до Тульчинського обласного будинку дитини на повне державне утримання (а.с.5). На підставі розпорядження Немирівської РДА №246 від 04.09.2014 року, [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.6). Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча являється її матір'ю. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. Відповідно до ст.. 166 ч.2 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст.. 193 ч.2 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини влаштованої до державного закладу або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу аліменти на дитину можуть бути стягнуті на загальних підставах. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, в сумі 243,60 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентується ст. 180 - 182 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved