Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до Снятинського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.05.2014р. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.05.2014р. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитному розмірі 30,00% річних\~на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни та розміри, передбачені встановленими умовами кредитного договору. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Однак, взяті на себе зобов`язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені умовами кредитного договору відповідачем не виконано. Відповідач порушував терміни погашення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2018 року перед позивачем по кредитному договору становить 27\~203, 66 гривень, з яких: 1095,00 грн.\~заборгованість по тілу кредиту; 24\~337,06 грн.\~заборгованість по відсотках за користування кредитом, а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1271,60 гривень - штраф (процентна складова), яку просить стягнути відповідача. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача подав до суду, в якій просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі у зв`язку з пропущенням позивачем строку позовної давності для звернення до суду, розгляд справи провести у відсутності відповідача. Також представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг складена на російській мові, що суперечить вимогам ст. 10 Конституції України та Закону України «Про державну мову в Україні». В даній анкеті-заяві прізвище та ініціали, дата та підпис виконані не відповідачем, а іншою особою. Окрім того, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не із закінченням строку дії договору. Просить відмовити в задоволенні позову, у зв`язку із закінченням строку давності. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для\~розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. За правилами ч.1 ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених \~нею вимог і на підставі\~доказів,\~поданих \~учасниками\~справи або витребуваних судом\~ у передбачених цим\~ Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які\~вона\~посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими\~учасниками справи,\~а\~ч.6\~що\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.7 ст.81ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору,\~з\~власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному\~здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних\~прав або\~виконанні\~обов`язків\~щодо\~доказів,\~а\~також\~інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює\~наявність або\~відсутність\~обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших\~обставин,\~які мають\~значення для вирішення справи (ч.1ст.76ЦПКУкраїни). Судом встановлено, що 12.05.2014 року між ПАТ «Акцент-банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг,\~шляхом приєднання в порядку\~ст. 634 ЦК України\~до умов, запропонованих банком в письмових\~Умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви, в якій міститься його підпис про ознайомлення з цими умовами надання кредиту фізичним особам, а також тарифами Банку. Відповідно до укладеного з відповідачем договору Банк надав кредит\~у вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~в\~сумі 1095,00 гривень\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі\~30,00% річних\~на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни та розміри, передбачені встановленими умовами кредитного договору,\~що стверджується заявою\~ [PERSON] копія якої приєднана до матеріалів справи. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634\~ЦК України, згідно\~з якою\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах\~або\~інших стандартних\~формах, який може бути укладений лише\~шляхом приєднання\~другої\~сторони\~до запропонованого\~договору\~в цілому. Друга сторона не\~може запропонувати свої умови\~договору. У вказаній заяві зазначено, що [PERSON] ознайомлений і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами Банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із запропонованими Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вказані обставини спростовують доводи відповідача про те, що між ним та банком не було укладено договір. Як вбачається з кредитного договору [PERSON] отримав кошти від ПАТ «Акцент-банк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст.207ЦК України\~і це узгоджується з вимогами ч.1\~ст.638 ЦК України. Відповідно до положень п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користуванням кредитом в розмірі, встановленому Тарифами, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.3.2.3 передбачено можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Розмір відсоткової ставки може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.3.1.10 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п.2.1.5.5 позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язаний на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту. Однак, у порушення умов кредитного договору\~ [PERSON] \~належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків. Внаслідок цього, станом на\~31.10.2018 року\~в нього утворилась заборгованість\~по кредитному договору в сумі\~27\~203, 66 гривень, з яких: 1095,00 грн.\~заборгованість по тілу кредиту; 24\~337,06 грн.\~заборгованість по відсотках за користування кредитом, а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1271,60 гривень - штраф (процентна складова), Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Водночас, із Правил користування\~платіжною картою, які є \~складовою кредитного договору, вбачається, що строк дії кредитного договору, кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки. Згідно з пунктом 3.1.1Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний \~на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Згідно п. 5.4 Правил користування платіжною картою встановлено, що погашення\~по Кредиту процентів відбувається щомісячно за попередній місяць, а тіла кредиту- в повному\~об`ємі, не\~пізніше\~останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH). Таким чином, договором передбачено погашення щомісячними періодичними платежами відсотків за користування кредитом та в повному обсязі кредитного ліміту не пізніше закінчення строку дії кредитної картки. До ухвалення рішення суду \~представником відповідача заявлено клопотання про\~застосування\~строку позовної\~давності. Оцінюючи заяву про застосування строків позовної давності, суд прийшов до \~наступного висновку. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію \~Конвенції про захист\~прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 доКонвенції»\~(далі-Конвенція), яка набрала чинності для України 11\~вересня 1997року передбачено,\~ що\~кожен\~має\~право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення\~із застосування Конвенції (пункт1 статті 32 Конвенції),\~наголошує, що «позовна давність- це законне\~право\~правовопорушника уникнути переслідування або притягнення\~до суду після\~закінчення\~певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції,\~виконує\~кілька завдань,\~у тому числі\~забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570\~рішення від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ«Нафтова\~компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Відповідно до статті 256 ЦК України\~ позовна давність це строк, у межах\~якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного\~права або інтересу. Позовна\~давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків.\~Позовна\~давність\~установлюється в законі з метою упорядкування\~цивільного обороту\~за допомогою\~стимулювання суб`єктів,\~права чи законні інтереси яких\~порушені, до реалізації права на їх позовний захист\~протягом\~установленого строку. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності\~починається від\~дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною четвертою статті 267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої\~заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття\~«позовна»\~має на увазі форму захисту-шляхом пред`явлення\~позову, необхідною\~умовою реалізації\~якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах процесуальному\~(право на\~пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на\~отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає\~через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі»\~(право на захист) у контексті її співвідношення із\~суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і\~право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге -охоронне.\~Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей\~для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є\~забезпечення\~захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах\~певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати\~захист за допомогою звернення до суду, необхідно дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що єс самостійним правом (не ототожнюється із\~суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до статті 257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у\~три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного\~права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Відповідно до Умов та правил надання банкіських послуг, позичальник зобов`язаний\~здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в\~строки, визначені договором,\~і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання\~цього обов`язку,то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником\~строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний\~черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином,\~враховуючи,\~що за\~умовами договору\~погашення кредиту\~повинно\~здійснюватися позичальником\~частинами,\~то початок\~перебігу позовної\~давності длястягнення платежів за договором (в т.ч.тіла кредиту, процентів, пені та ін.) необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. Отже, аналізуючи умови договору сторін і зміст\~зазначених правових норм, суд приходить\~до висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за\~кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за\~користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до вимог Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна», обов`язковий щомісячний платіж становить 2,5 % від заборгованості, але не менше 3 грн., тобто відповідач повинен був щомісячно вносити 2,5 % від заборгованості, але не менше 3грн.. [PERSON] \~ платежі за кредитним\~договором №б/н від 12.05.2014 року з часу отримання кредиту не здійснював, тобто не виконував щомісячні зобов`язання\~ з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, що стверджується даними розрахунку заборгованості за договором від 31.10.2018р. Таким чином у АТ «Акцент-банк» право на стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] виникло з часу настання сплати першого платежу, тобто з 18.05.2014р. Проте звернення\~до\~суду з позовом АТ«Акцент-банк» здійснило лише 04.01.2019 року, тобто \~з пропуском строку позовної давності. Разом із цим, згідно роз`яснень, даних в п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», якщо строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З огляду на\~викладене, суд дійшов\~висновку\~про обґрунтованість вимог позивача проте,\~враховуючи,\~що позивач\~пропустив\~строк\~позовної давності, у\~позові\~необхідно відмовити\~за\~спливом\~строку позовної давності. Відповідно до ст. 89\~ЦПК України,\~суд\~оцінює докази за своїм внутрішнім\~переконанням,\~що\~ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому\~дослідженні\~наявних\~у\~справі доказів. Жоден доказ\~не має\~для суду наперед встановленого\~значення.\~ Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність\~кожного доказу\~окремо, а\~також\~достатність\~і\~взаємний зв`язок\~доказів в\~їх сукупності. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ\~«Акцентбанк» до\~ [PERSON] \~про стягнення заборгованості слід відмовити у зв`язку із\~пропуском строку\~на\~звернення\~до суду за захистом порушених прав, тобто строку позовної давності. Відповідно до п. 2 ч.2 ст.141 ЦПК України витрати, пов`язані з\~розглядом\~справи,\~покладаються на позивача у разі відмови в позові. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з\~вказаним\~позовом стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного, ст.ст.\~253,\~257-258,\~261,\~266,267,\~525,526,\~ 530,\~ 610,\~ 612,\~ 623,\~ 624,\~1049,\~1050,\~1054\~ЦК України та

Outcome: dismissed