Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка дії на підставі доручення , [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення боргу, в якій зазначив, що 21 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, шляхом складання відповідної розписки про отримання [PERSON] грошових коштів у національній валюті України гривні в сумі 300000,00 грн. 00 коп.. [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] зазначену суму коштів в строк до 21 грудня 2015 року. Однак в зазначений в розписці термін, грошей не повернув, причини невиконання взятого на себе боргового забовязання не повідомляє, тому позивач вимушений звернутися в суд з позовною заявою про стягнення на її користь боргу в розмірі 300000,00 грн. а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3000,00 грн. 00 копійок. В судовому засіданні представник позивача позивні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі , а також просила накласти арешт , для забезпечення позову, на не житлове приміщення магазин , розташований за адресою Харківська область Вовчанський район с.Хотімля вул. Леніна 12-в , який належить на праві власності [PERSON]. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін по справі , дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Матеріалами справи встановлено, що згідно розписки від 21.12.2014 року [PERSON],[INFO] , отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 300000,00 гривень (триста тисяч гривень 00 копійок) та зобовязався повернути їх до 21.12.2015 року. (а.с.24) Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1050 ч.1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, предявлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та підлягає задоволенню, крім того на підставі ст. 79, 84, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути 3000,00 гривень судового збору сплачених позивачем.

Outcome: approved