Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Представник заявника Сіліверстова Катерина Миколаївна , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] , починаючи з 01 серпня 2014 року по день її смерті, яка настала [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалася на те, що [PERSON] народилася [INFO] у місті Могильов, проживала разом з заявником за адресою: [ADDRESS] . Заявник та [PERSON] тривалий час , ще з 1979 року, товаришували. Заявниця ще до початку військових дій на території Донецька допомагала [PERSON] , так як останній на той час виповнилося 79 років та вона не взмозі була мешкати самостійно, бо за віком та станом здоров`я потребувала сторонньої допомоги. У серпні 2014 року заявниця та [PERSON] стали мешкали однією родиною, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний бюджет, який складався з пенсії померлої та пенсії заявника, за спільні кошти купували їжу, ліки, оплачували житлово-комунальні послуги та лікування у медичних закладах. [INFO] ум. Донецьк (Пролетарський район) [PERSON] , померла. Заявник разом з [PERSON] мешкали за місцем реєстрації заявниці в [ADDRESS] . Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах, а також для оформлення спадщини. З цього приводу заявник звернулася до приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Берзінь-Усовій І.А., яка повідомила, що оскільки на час смерті, [PERSON] не має підтверджень родинних зв`язків, то заявник не є спадкоємцем першої черги відповідно до норм Цивільного кодексу України. Але так як заявниця і померла мешкали разом більш ніж п`ять років разом як сім 'я, то для реалізації права на спадщину нотаріус рекомендував звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців окрім заявника у померлої не має, за час життя вона не нажила дітей. Факт спільного проживання однією сім`єю підтверджується актом з місця мешкання, заявами свідків, документами на поховання. Встановлення зазначеного факту надасть заявнику можливість бути спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] та отримати спадщину у вигляді недоотриманої пенсії. У зв`язку з викладеним, представник заявника Сіліверстова Катерина Миколаївна , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті та встановлення факту проживання однією сім`єю. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 12 травня 2021 року вимоги заяви адвоката Сіліверстової Катерини Миколаївни, яка діє в інтересах [PERSON] , заінтересовані особи: Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту проживання однією сім`єю та факту смерті на тимчасово окупованій території України - роз`єднано та виділено вимоги про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України в самостійне провадження. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 08 липня 2021 року залучено у якості правонаступника заінтересованої особи до участі у справі Торецьку міську військово-цивільну адміністрацію Бахмутського району Донецької області. Заявниця та її представник до судового засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, однак представник заявниці надав до суду письмові пояснення, у яких клопотав про розгляд справи за відсутності сторони заявника. Представник заінтересованої особи - Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) до судового засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, надав до суду письмові пояснення від 19.05.2021, згідно яких просив винести рішення згідно чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив,однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається наступне. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 123 від 02.09.2020 [PERSON] померла в лікарні м. Донецьк Пролетарського району (хоча зареєстрована була в Будьонівському районі міста Донецьк) (а.с.11) Відповідно до довідки про причину смерті № 123 від 02.09.2020, виданого Комунальною установою Центральна міська клінічна лікарня № 9, [PERSON] померла [INFO] , причина смерті: набухання та набряк головного мозку з вклиненням мозкової речовини в потиличний отвір (а.с.11) Обставини, на які посилається представник заявниці щодо її проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] знайшли своє підтвердження у акті про встановлення факту проживання №731 від 23.12.2020, відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , разом з якою з серпня 2014 по день своєї смерті ( [INFO] ) проживала [PERSON] , [INFO] ,які вели спільне господарство (а.с.16) З заяви [PERSON] , [INFO] , від 20.01.2021, засвідченої нотаріусом Таганрозького нотаріального округу Ростовської області Ісаковою Ніною Василівною, вбачається те, що їй відомо про спільне проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства [PERSON] , [INFO] разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] понад п`ять років з 2014 року по день смерті [PERSON] (а.с.17) З заяви [PERSON] , [INFO] , від 20.01.2021, засвідченої нотаріусом Таганрозького нотаріального округу Ростовської області Ісаковою Ніною Василівною, вбачається те, що йому відомо про спільне проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства [PERSON] , [INFO] разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] понад п`ять років з 2014 року по день смерті [PERSON] (а.с.18) Крім того, з наданих пояснень представника заявниці вбачається, що [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] є давніми друзями більш ніж двадцять років. Окрім того, тривалий час вони разом працювали, де познайомились та з того часу товаришували. Заявниця ще до початку військових дій на території Донецька допомагала [PERSON] , так як останній на той час виповнилося 79 років та вона не взмозі була мешкати самостійно, бо за віком та станом здоров`я потребувала сторонньої допомоги. У серпні 2014 року заявниця та [PERSON] стали мешкали однією родиною, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний бюджет, який складався з пенсії померлої та пенсії заявника, за спільні кошти купували їжу, ліки, оплачували житлово-комунальні послуги та лікування у медичних закладах. На протязі 2014 -2020 року [PERSON] та [PERSON] неодноразово відвідували старих друзів [PERSON] та [PERSON] , та відповідно бачили та знали, що вони мешкають разом і ведуть сумісне господарство у квартирі [PERSON] у [ADDRESS] . Також [PERSON] відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 123 від 01.09.2020 року померла в стаціонарі Донецького неврологічного відділення Лікарні № 9 у Пролетарському районі, так як в стаціонар її забрали з адреси заявника: [ADDRESS] . Хоча [PERSON] була зареєстрована у Будьоновському районі міста Донецьк. Та свідоцтво про смерть отримано [PERSON] у Пролетарському районі за місцем мешкання і смерті [PERSON] . Крім того, з наданих пояснень представника заявниці вбачається, що саме [PERSON] за власні кошти здійснювала поховання [PERSON] . Але, оскільки в неї дуже хворий чоловік, який не в змозі самостійно себе обслуговувати, [PERSON] попросила свою подругу [PERSON] , яка приїхала на поховання звернутися до ритуальної служби для поховання [PERSON] . Тому в договорі-замовленні на організацію та проведення поховання замовником послуг зазначена [PERSON] . Таким чином, судом встановлено факт проживання заявниці однією сім`єю [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] , починаючи з 01 серпня 2014 року по день її смерті, яка настала [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановити факт проживання однією сім`єю іншим шляхом, крім судового порядку, не може, встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачає, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. При цьому, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. У зв`язку з цим, судом взято до уваги дані, які містить «Акт про встановлення факту мешкання» № 731 від 23.12.2020 року. На підставі вищенаведених доказів, приймаючи до уваги письмові пояснення та надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] , починаючи з 01 серпня 2014 року по день її смерті, яка настала [INFO] за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved