Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Представник в інтересах позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС-Фарма» (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач), відповідно до якого просиВ суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі - 43 847 грн. 66 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час виконання трудових обов'язків матеріально відповідальною особою, та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 01 грудня 2016 року до свого звільнення 10 травня 2017 року [PERSON] перебувала у трудових відносинах з TOB «ТАС-Фарма», з 30.11.16 р. займаючи посаду фармацевта аптеки №42 за адресою: м.Київ, вул.Старовокзальна, 26А. Відповідач тимчасово виконувала обов'язки завідуючої цієї аптеки. 01 грудня 2016 року зі [PERSON] був укладений договір про матеріальну відповідальність. Відповідно до нього [PERSON] була службовою особою TOB «ТАС-Фарма», якій були передані у відання медикаменти, товари медичного призначення та косметичні засоби Аптеки № 42. 24 березня 2017 року TOB «ТАС-Фарма» створило комісію для проведення службового розслідування (Наказ TOB «ТАС-Фарма» №37/к). Згідно Наказу №26-ін від 29.03.2017 року на вимогу Комісії з службового розслідування була проведена інвентаризація на Аптеці №42. Згідно відомості інвентаризації нестача товаро-матеріальних цінностей на Аптеці №42 становила 43 847, 66 гривень, а отже майну TOB «ТАС-Фарма» було завдано шкоду на цю суму. [PERSON] порушила посадові обов'язки, в тому числі, щодо ввірених їй матеріальних цінностей, чим спричинила позивачу значні збитки, а тому останній за захистом свого порушеного з боку відповідача права звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, стягнувши матеріальну шкоду у вигляді заподіяних збитків з відповідача, оскільки будучи матеріально відповідальною особою відповідачем не забезпечено схоронність речей. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ч. 1 ст. 211 ЦПК України встановлено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2018 року у цій справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 24.04.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Наказом № 38 від 01.12.2016 року, в зв'язку з виробничою необхідністю в аптеці TAS №42, м. Київ, вул. Старовокзальна, 26-А, тимчасово призначено з 01.12.2016 року фармацевта аптеки TAS №42, м. Київ, вул. Старовокзальна, 26-А [PERSON] в.о. завідувача аптеки TAS №42, м. Київ, вул. Старовокзальна, 26-А, з яким відповідача ознайомлено (а.с. 8). 01 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС-Фарма» до [PERSON]був укладений Договір про матеріальну відповідальність (далі - Договір) (а.с. 84-85). Відповідно до п. 1.3 цього Договору, керівництво Колективом здійснюється завідувачем аптечним закладом, якого призначає Генеральний директор відповідним наказом. При тимчасовій відсутності завідувача аптечним закладом керівництво Колективом здійснюється виконуючим обов'язки завідувача аптечним закладом, який призначається Генеральним директором з обов'язком оповіщенням членів колективу про заміну керівника закладу. Члени колективу зобов'язані: дбайливо ставитись до цінностей і вживати заходів до запобігання шкоди; своєчасно інформувати Генерального директора про всі обставини, які загрожують зберіганню цінностей (п.п. а, г п. 2.2. Договору). Крім того, Розділом 4 Договору визначено, що підставою для притягнення членів Колективу до матеріальної відповідальності є матеріальна шкода, заподіяна розкраданням, нестачею, умисним знищенням або зіпсуванням матеріальних цінностей, а також їх знищенням або зіпсуванням через недбалість, що підтверджується інвентаризаційними документами. Притягання Колективу до матеріальної відповідальності проводиться Генеральним директором після ретельної перевірки причин утворення шкоди з урахуванням письмових пояснень, поданих членами Колективу, а у разі необхідності, також висновків спеціалістів. (п. 4.1., п. 4.2. Договору). Розмір шкоди, заподіяної Колективом підприємству визначається відповідно до статті 135-3 Кодексу Законів про Працю України: у разі розкрадання, недостачі або умисного зіпсування матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцнвості на день відшкодування шкоди, тобто фактично за ринковою вартістю (п. 4.4. Договору). Також, абз. 2 п. 4.6. Договору закріплено, що Договір набирає чинності з моменту підписання і діє протягом всього періоду роботи Колективу з цінностями, переданими йому підприємством. Тобто, відповідач була службовою особою TOB «ТАС-Фарма», якій були передані у відання товари позивача. Наказом Генерального директора ТОВ «ТАС-ФАРМА» №37/к від 24 березня 2017 року призначено внутрішнє розслідування щодо з'ясування обставин порушення завідуючою аптеки TAS №42 [PERSON] своїх посадових обов'язків та створено комісію про проведенню службового розслідування (а.с. 9). Згідно Наказу №26-ін від 29.03.2017 року наказано провести інвентаризація виробів медичного призначення в аптеці TAS №42(а.с. 13). Згідно відомості інвентаризації №СТ-Ин-0000009 від 30.03.17, нестача товаро-матеріальних цінностей на Аптеці №42 становить 43 847, 66 гривень (а.с. 14-81). 06 квітня 2017 року позивачем направило відповідачу лист про необхідність ознайомлення з Актом інвентаризації Аптеки №42 та надати відповідні пояснення, який отримано [PERSON] (а.с. 32-33). За висновками Акту про результати службового розслідування щодо матеріальних збитків, нанесених внаслідок порушення посадових обов'язків та протиправного привласнення медикаментів завідуючою Аптеки №42 від 28 квітня 2017 року у порядку, що передбачений діючим законодавством України рекомендовано стягнути з [PERSON] як з матеріально відповідальної особи компанії - суму нестачу товару за результатом інвентаризації від 30.03.2017 року (а.с. 10-12). Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України). Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» визначено, що у відповідності зі ст.130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Виходячи з вимог ст.15 ЦПК суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності. За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. Згідно із вимогами ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що відповідач як особа, що виконувала обов'язки завідуючої аптеки та з якою був укладений Договір про колективну матеріальну відповідальність несла повну відповідальність за ввірені їй матеріальні цінності, а тому повинна відшкодувати шкоду, завданої працівником при виконанні трудових обов'язків в розмірі 43 847 грн. 66 коп. За умовами п.6 ч.1 ст.134 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли відповідно до законодавства на нього покладено таку відповідальність при виконання трудових обов»язків. На підприємствах громадського харчування (на виробництві та в буфетах) і в комісійній торгівлі розмір шкоди, заподіяної розкраданням або недостачею продукції і товарів, визначається за цінами, встановленими для продажу (реалізації) цієї продукції і товарів (ч. 3 ст. 135-3 КЗпП України). За умовами ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, наразі, суд вважає, що позивачем доведено той факт, що ТОВ «ТАС-Фарма» завдано шкоду та у відповідності до вимог закону визначено її розмір. Крім того, визначено, в якій конкретно обстановці її заподіяно та доведено, що позивачем створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними. Пунктом 2 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92 року, роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Зокрема позивачем доведено, що відповідач, будучи особою, що несе повну матеріальну відповідальність за схоронність матеріальних цінностей у відповідності до Договору про колективну матеріальну відповідальність, порушила посадові обов'язки, в тому числі, щодо збереження ввірених їй матеріальних цінностей, чим спричинила позивачу значні збити. Більше того, позивач у даній справі надав можливість відповідачу ознайомитися з актом інвентаризації та надати пояснення, проте, правом надання пояснень відповідач не скористалася. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС-Фарма» та стягнення з [PERSON] на користь позивача коштів матеріальної шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обов'язків в розмірі 43 847 грн. 66 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 грн. У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved