Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить поновити порушене право позивача на користування земельною ділянкою [ADDRESS] суду м. Харкова від 25.02.2011 року та зобов*язати відповідача знести самочинно побудований тамбур літ. «II» на плані у техпаспорті на домоволодіння [ADDRESS] (літ. «а-3» на плані земельної ділянки), розташованого на земельній ділянці загального користування за адресою: [ADDRESS] та покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він є власником 46/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №1197 від 13.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], укладеного між позивачем та [PERSON] 16.03.2004 року КП «ХМБТІ» здійснено реєстрацію права власності на вищезазначену частину домоволодіння за позивачем. Власником іншої частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є відповідач, якому належить 54/100 частин цього будинку на підставі договору дарування №1175 від 12.03.2004 року, укладеного між відповідачем та [PERSON] та посвідченого ПН ХМНО [PERSON] 16.03.2004 року КП «ХМБТІ» здійснено реєстрацію права власності на вищезазначену частину домоволодіння за відповідачем. Між сторонами виникли непорозуміння та суперечки з приводу користування земельною ділянкою та утримання і збереження майна, у зв*язку з чим у 2009 році відповідач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS]. В свою чергу, позивач звернувся із зустрічним позовом до відповідача про визначення порядку користування вищевказаною земельною ділянкою. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року, яке вступило в законну силу, по справі № 2018/2-111/11/13 було визначено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками [PERSON] та [PERSON] за даною адресою, відповідно до якого кожному з них виділено у користування по ? частині земельної ділянки таким чином, що 151,2 кв м - виділено кожному із співкористувачів, а 3,3 кв м - визначено ділянкою загального користування, для обслуговування житлового будинку. Відповідач [PERSON] на земельній ділянці загального користування побудував тамбур (сіни), чим перегородив доступ позивачу до виділеної йому земельної ділянки і порушив право позивача [PERSON] на користування частиною земельної ділянки по [ADDRESS], в зв'язку з чим просить суд поновити порушене право та зобов'язати відповідача знести самочинно побудований тамбур літ. «ІІ» на плані у технічному паспорті на домоволодіння (літ «а-3» на плані земельної ділянки), розташованого за вищевказаною адресою. Представник позивача [PERSON] в судове засідання з`явилась, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити його. Відповідач в судове засідання з`явився, проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на ті обставини, що він є власником 54/100 домоволодіння по [ADDRESS] та користувачем частини земельної ділянки за вищевказаною адресою. При цьому відповідач вважає, що він не порушує права співвласника домоволодіння позивача на користування частини земельної ділянки, оскільки позивачем не надано суду фактів порушення його прав, а сам відповідач не притягувався до адміністративної відповідальності за ці порушення. Третя особа - Харківська міська Рада в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши думку представника позивача [PERSON] - [PERSON], заперечення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і правовідносини: Позивач є власником 46/100 частин житлового будинку по [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 13.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстрованого відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно у «ХМБТІ» за № 3089942 від 16.03.2004 року. ( а.с. 7-8). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року по справі № 2018/2-111/11/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, яке набрало законної сили, було встановлено наступний порядок користування спірною земельною ділянкою по вулиці [ADDRESS]: виділено [PERSON] у користування ? частину земельної ділянки по [ADDRESS], яка межує з домоволодінням [ADDRESS] у розмірі 154,5 кв.м, з яких 151,2 кв м - площа ділянки, що виділяється у користування одноособово та 3,3 кв м - це ? частина земельної ділянки загального користування. Визначено межу наступним чином: по провулку Аксакова розділивши огорожу на відрізки розмірами 3,50 м та 22,4 м, потім по лінії розділу будинку літ А-1, прибудови літ «а», ганку літ «а-4»; далі по зовнішній стороні ганку літ «а-4» і тамбуру літ «а-3» відрізок розміром 6,24 м до т.А на схемі № 3 до експертизи. Потім земельна ділянка загального користування (від т.А під кутом 45 градусів відрізок розміром 1,4 м, далі паралельно тамбуру літ «а-3» і ганку літ «а-4» на відстані 1,0 м відрізок розміром 5,24 м, потім під прямим кутом відрізок, розміром 1,0 м до точки розподілу). Далі від т. А на відстані 2,0 м паралельно тамбуру літ «а-3», прибудови літ «а», будинку літ «А-1», відрізок розміром 4,85 м по прямій, розділивши огорожу на відрізки розмірами 6,65 та 5,49 м. ( а с. 16-20). Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 03.06.2010 року по справі № 2-220/10/12 було заборонено проводити будь-які будівельні роботи, а бо будь-які інші роботи (земельні, роботи з реконструкції, переплануванню, добудови, облаштуванню виходів-входів та ін.) на земельній ділянці по [ADDRESS].( а.с. 38). З висновку судової будівельно-технічної експертизи №5345 від 25.10.2010 року проведеної ХНІІДСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса вбачається, що при обстеженні встановлено, «що на земельній ділянці по [ADDRESS], співвласником [PERSON] самочинно побудовані сіни розміром 6,6 кв м ( 2,78 х 4,24 - 3,37 х 1,53) до частини житлового будинку літ «А-1» та прибудови літ «а», яка перешкоджає проходу на частину земельної ділянки, яку пропонується виділити у користування співвласнику [PERSON] Проілюстровано у додатку № 5 до експертизи» ( а.с. 21-37). З відповіді Київського районного відділу м.Харкова Головного управління МНС України в Харківській області № 520/Л-22 від 15.06.2010 року вбачається, що будівництво проведено в порушення ст. 10 Закону України «Про пожежну безпеку», без позитивного експертного висновку від органів держпожнагляду, також порушені протипожежні відстані до існуючого житлового будинку. ( а.с. 40). 19.07.2010 року комісією комунального виробничого підприємства по обслуговуванню приватних домоволодінь і зелених насаджень Київського району м. Харкова складено акт, що затверджений підписом та печаткою начальника КППОЧД та ЗН Козловим Н.І., в якому зазначено, що [PERSON] здійснив незаконне будівництва прибудови, тим самим перегородив доступ до земельної ділянки [PERSON] ( а.с.43). З відповіді інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області за № 7/20-6097 від 14.09.2010 року на лист [PERSON] та лист прокуратури Київського району м.Харкова щодо перевірки законності проведення робіт з будівництва прибудови до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] неодноразово запрошувався до інспекції для розгляду справи про незаконне будівництво, однак в зв'язку з неявкою [PERSON] справу неможливо розглянути. ( а.с. 44). Відкрите акціонерне товариство з газопостачання та газифікації «Харківміськгаз» листом від 07.07.2010 року № 25/548 інформує, що згідно акту про виявлені порушення в системі газопостачання від 01.06.2010 року працівниками ВАТ «Харківміськгаз» було виявлено з боку [PERSON] порушення вимог п. 4.3.15 Правил безпеки систем газопостачання України (ПБСГУ) та додатку 3 до п. 4.3.7 ПБСГУ, а саме здійснено самовільне будівництво прибудови на газопроводі - вводі низького тиску dy 40, яке порушує охоронну зону зазначеного газопроводу. ( а.с. 41-42). Актом комісії мешканців вулиці від 2 червня 2010 року у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON](який від підпису відмовився) зазначено факт проведення відповідачем [PERSON] будівельних робіт у дворі домоволодіння [ADDRESS] без дозвільної документації в тому числі по газовій трубі низького тиску. ( а.с.39). Вислухавши сторони, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог пункту г статті 96 ЗК України, землекористувач зобов'язаний не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно з ч.1 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Також, ч.ч. 4-8 статті 376 ЦК України визначено, що якщо користувач земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам, або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом може постановити рішення, яким зобов'язати особу знести самочинну побудову за рахунок особи, яка її здійснила. Таким чином, враховуючи те, що дана споруда за змістом ст. 376 ЦК України є самочинно збудованою та порушує права та законні інтереси позивача, відповідач зобов'язаний знести вказану самочинно збудовано споруду. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору по справі відповідно до закону при зверненні до суду з позовом, тому він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved