Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну частку (пай) № 695 , орієнтованою площею 2,28 га на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. В обгрунтування позову зазначив, що позивач [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину, є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] яка померла [INFO] . При цьому нею було виявлено додаткове спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої, відповідно до заповіту від 25.12.2002 була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. До складу цього додаткового майна зокрема увійшло право на земельну частку (пай) № 695 на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. По день смерті [PERSON] , [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вона прийняла спадщину в порядку визначеному ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Староосотської сільської ради. З метою оформлення спадщини на нововиявлене майно позивач звернулася із заявою до державного нотаріуса та отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) отриманий власником, про що свідчить підпис в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), однак жодних правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) знайти не вдалося. Вважає, що до позивача [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] перейшло право власності на земельну частку (пай) на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області площею 2,28 га. Ухвалою від 01.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження; витребувано з Олександрівської районної державної нотаріальної контори інформацію зі спадкового реєстру (спадкові справи) та реєстру заповітів відносно [PERSON] яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] та в разі наявності спадкових справ, належним чином завірену її копію (а.с. 34-35). Ухвалою від 11.01.2021 за заявою представника позивача замінено первісного відповідача Староосотську сільську раду Олександрівського району Кіровоградської області належним відповідачем Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області (а.с. 75-76). Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 84). Представник відповідача Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 83). Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи клопотання відповідача про те, що не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому засіданні, за наслідками чого винести рішення про часткове задоволення позовних вимог. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] та бабою позивача [PERSON] (а.с. 11, 18-20). Згідно заповіту, посвідченого 25.12.2002 секретарем Староосотсьвої сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого воно не складалося б і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право по закону заповіла [PERSON] (а.с. 12-14). Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) підтверджується відсутність інформації про наявність спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 15). Витягом зі Спадкового реєстру (заповітів/спадкові договори) № 62438222 від 12.11.2020 підтверджується, що [PERSON] склала заповіт який зареєстрований у спадковому реєстрі за № 65272607 (а.с. 16-17). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Староосотською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області 25.08.2016, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 18). Витягом зі Спадкового реєстру (заповітів/спадкові договори) підтверджується відсутність інформації про наявність заповітів та спадкових договорів після смерті [PERSON] (а.с. 21). Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № [NUMBER] від 12.11.2020 підтверджується, що після смерті [PERSON] Олександрівською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 5/2017 від 20.01.2017 та видано свідоцтво про право на спадщину, номер у спадковому реєстрі 60630213 (номер в реєстрі нотаріальних дій 4-183) (а.с. 22-23). Згідно довідки виданої Староосотською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області від 03.09.2020 № 1501, [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] з 1912 року по день смерті - [INFO] ; також, за вказаною адресою проживала [PERSON] [INFO] з 1997 року по день смерті [PERSON] . Староосотською сільською радою від імені [PERSON] був посвідчений заповіт 25.12.2002 по реєстру № 41, на даний заповіт складено дублікат від 31.01.2020 по реєстру № 5. Заповіт та дублікат не змінено та не скасовано (а.с. 26). Згідно повідомлення Олександрівської районної державної нотаріальної контори від 09.12.2020 № 731/01-16, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа нотаріальною конторою не заводилась заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини не надходило, а після смерті [PERSON] померлої [INFO] заведена спадкова справа за № 5/2017. На підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON] поданої 20.01.2017 за № 12 та заяви про відмову від прийняття спадщини від імені [PERSON] , поданої 20.01.2017 за № 3, інших заяв не надходило (а.с. 42). Матеріалами спадкової справи № 5/2017 від 20.01.2017, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується, що з заявою про прийняття спадщини звернулася її донька [PERSON] та останній видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.05.2017, зареєстроване в реєстрі за № 4-183 на спадкове майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер 3520587500:02:000:0682 площею 3,6885 гектарів в межах згідно з планом розташованої на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження голови Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 17.09.2002 за № 564-р, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 404026 виданого Олександрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 09.08.2004 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 441 (а.с. 47-70). Отже, позивач на даний час є спадкоємцем після своєї матері [PERSON] , яка у свою чергу була спадкоємцем після смерті [PERSON] , тобто позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] за правом спадкової трансмісії. Згідно листа Відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 392/101-20 від 19.11.2020, сертифікат на право власності на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] серії КР № 0076869 розміром 4,22 в умовних кадастрових гектарах зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова Староосотської сільської ради № 1145 від 27.12.1996. виданий на підставі розпорядження голови Олександрівської районної державної адміністрації від 04.12.1996 № 502 «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки та її розміру КСП ім. Кірова». Зазначений сертифікат отриманий власником про що свідчить підпис в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай). Відповідно до даних Державного земельного кадастру станом на 01.01.2013 державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ 01.01.) на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області не виготовлявся та не реєструвався. Видача дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) не можлива, оскільки на сьогодні сертифікати не видаються (а.с. 25). Таким чином, [PERSON] на момент смерті належало право на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії КР № 0076869, зареєстрований за № 1145 по КСП «ім. Кірова» Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. Згідно довідки Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області № 2161 від 18.11.2020, згідно карти розподілу колишнього КСП ім. Кірова за [PERSON] рахується земельна ділянка за № 695 площею 2,28 га (а.с. 28). Відповідно до виписки з газети «Вперед», у рубриці «втрачено» вказано, що сертифікат серія КР № 0076869 на право власності на земельну ділянку (пай), виданий на ім`я [PERSON] - вважати недійсним (а.с. 29). Листом державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори в.о. по наданню нотаріальних послуг населенню Олександрівського району Кіровоградської області [PERSON] рекомендовано [PERSON] звернутися до суду для визнання права власності, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно щодо якого оформляється спадщина (а.с. 24). Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 551 ЦК Української РСР, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти у встановлений строк, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновків, що позивач є спадкоємцем на спадкове майно, яке залишилося після смерті її баби. Оформити право через нотаріальну контору позивач не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право померлої на спадкове майно, а саме: сертифікат про право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. Разом з тим, позивач просить визнати право власності на земельну частку (пай), згідно сертифікату. Норми цивільного законодавства передбачають, що спадкоємець успадковує майно або право на нього. Пунктом 17 розділу 10 «Перехідних положень» ЗК України передбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації вимоги на відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток в натурі та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У даному випадку, як встановлено вищевикладеним, земельна частка (пай) в натурі не виділена, а тому за позивачем необхідно визнати у порядку спадкування право на земельну частку (пай), згідно сертифікату, а не право власності, як того вимагає позивач. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно п. 17 «Перехідних положень» ЗК України, сертифікати на право володіння земельною часткою (паєм) вважаються правовстановлюючими документами при пред`явленні вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Отже, позивач, у разі визнання права на земельну частку (пай), згідно сертифікату, матиме можливість отримати земельну ділянку.

Outcome: partial