Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] - [PERSON], звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Мирненської сільської ради Слов'янського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 липня 1997 року [PERSON] належить 1/3 частка житлового будинку [ADDRESS]. Інші 2/3 частки будинку належать на підставі договору купівлі - продажу, посвідченому Другою Слов'янською державною нотаріальною конторою 21 лютого 1974 року - [PERSON]. Власником 1/3 частини вказаного будинку [PERSON] стала після смерті її матері - [PERSON], померлої [INFO] року. Після смерті [PERSON], яка була власником всього вказаного будинку, відкрилась спадщина на весь житловий будинок [ADDRESS] тобто була заведена спадкова справа. [PERSON], на підставі ст. 529 ЦК України (діючого на той час), прийняла спадщину в розмірі 1/3 частки спадкового майна. Інші спадкоємці спадщину в розмірі 2/3 частки спадкового майна не прийняли. Спадкоємець [PERSON] не прийняв спадщину, оскільки помер 15 грудня 1996 року, а інших спадкоємців позивач не знає, та не знає чи були вони взагалі. До теперішнього часу, спадщину, після смерті [PERSON] та смерті [PERSON], ніхто не прийняв та права власності на цю частку не отримав та не зареєстрував. У частині будинку, що належить [PERSON], вона зареєстрована та проживає з 25 грудня 1997 року по теперішній час. Позивач постійно проживає та добросовісно користується всім домом, загальною площею 40,3 кв.м., в тому числі і часткою, що належала [PERSON], оскільки та померла, а спадщину в розмірі 2/3 частки ніхто не прийняв до теперішнього часу. [PERSON] добросовісно володіє чужим майном (2/3 часткою будинку) і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, у зв'язку з чим вона має право на набуття права власності на це майно. Просить суд, визнати за [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], право власності на 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташований по [ADDRESS] що належав [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. Представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі Довіреності, посвідченої 23 листопада 2018 року приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. (а.с.19), належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. 26 грудня 2018 року надала суду Заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні (а.с. 31 ). Відповідач - Мирненська сільська рада Слов'янського району Донецької області, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. 14 грудня 2018 року надав Заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача (а.с. 27). Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача - [PERSON] - [PERSON] до Мирненської сільської ради Слов'янського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 1/3 частки житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], що об'єктивно підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 04 липня 1997 року державним нотаріусом Другої слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області. 1/3 частки домоволодіння [ADDRESS] зареєстроване в БТІ м. Слов'янська, на праві садибної власності за [PERSON] та записано в реєстрову книгу за № 1789/7, 09 липня 1997 року (а.с.18). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Виконкомом Мирненської сільської Ради Слов'янського району Донецької області (а.с.9). Згідно з Довідкою № 3631-3/0.45/01 від 23 листопада 2018 року, виданої КП «Бюро технічної інвентаризації», станом на 01 січня 2013 року, гр. [PERSON] є власником 1/3 частки житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]; право власності за 2/3 частки вищевказаного домоволодіння зареєстроване за гр. [PERSON] (а.с.10). Також, Позивачем надано Інвентаризаційну справу, складену 23 листопада 1963 року, на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11-15). Відповідно до Посвідки про народження № 698084, [PERSON] народилась [INFO] року, у графі «Мати» записана: [PERSON] (а.с.16). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 18 листопада 1999 року, гр. [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка, площею 0,1082 га, розташована на території Мирненської сільради, [ADDRESS] (а.с.17). 20 грудня 2018 року на адресу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла відповідь на запит від 04.12.2018 року № 1240/02-17 від 14 грудня 2018 року, завідуючої Другої слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П., в якій остання повідомила, що усі документи по 1999 рік, включно, передано до Донецького обласного нотаріального архіву, тому перевірити наявність спадкової справи 1996 року та надати її копію немає можливості, у зв'язку із відсутністю доступу до архіву (а.с.28). Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено ЦК України. Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 344 ЦК України, право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказується, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 5,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно з абз. 2 п. 13 указаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Отже, враховуючи те, що Позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє будинком [ADDRESS] доглядає за ним, аби запобігти його псуванню чи руйнуванню, робить необхідні ремонтні роботи, проживає в ньому, відкрито володіє всім будинком більше десяти років, не приховуючи цей факт, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати в порядку набувальної давності за Позивачем право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який належав [PERSON]., яка померла [INFO] року.

Outcome: approved