Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. В заяві зазначив, що відповідачі є власниками та мешкають у квартирі [ADDRESS], та зобов'язаний оплачувати надані позивачем житлово-комунальні послуги. 04.12.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № 19 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, що утворилась станом на 01.12.2013 року на суму 830 грн. 25 коп. Проте умови договору відповідачами виконані не були, та заборгованість остаточно погашена не була. Крім цього, відповідачі не здійснювали оплату послуг у зв'язку із чим утворилась заборгованість, остаточна сума якої, станом на 01.04.2015 року, склала 1 595 грн. 85 коп. Позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення зазначеної суми боргу, та 24.04.2015 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 1 595 грн. 85 коп. Однак, ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.05.2015 року зазначений судовий наказ було скасовано. У зв'язку із цим, представник позивача просив стягнути з відповідачів заборгованість за договором про реструктуризацію заборгованості та за утримання будинку та прибудинкової території, станом на 01.06.2015 року у розмірі 1 746 грн. 55 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача Ярошенко І.С. у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилась, до суду надали заяву з клопотанням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви представника позивача та відповідачів, в якій вони визнали позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками та проживають у [ADDRESS], що підтверджується особистим рахунком [NUMBER], та не заперечується відповідачами (а.с.3). Згідно рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 17.09.2008 року № 351/2 «Про внесення змін в рішення виконкому міської ради від 16.08.2006 року № 214 «Про тарифи на послуги по утриманню житла» розмір плати за утримання будинків та прибудинкової території для 3 типу житла складає 1,70 грн. за 1 м2 загальної площі з рентабельністю та ПДВ (а.с.5). Позивач за період надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS], а саме послуги по прибиранню будинку та прибудинкової території, сміттєпроводів, очищення та перевірки димових та вентиляційних каналів, ремонту міжпанельних швів, навіски водозливних труб, дератизації, поточного ремонту під'їзду та мереж центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення будинку, підготовки житлового фонду до опалюваного сезону, що відповідачами не заперечувалось. Відповідачі користувались послугами позивача по технічному обслуговуванню будинку та прибудинкової території по [ADDRESS], однак плату за надані послуги позивачу не вносив. У зв'язку із наявною заборгованістю, між позивачем та [PERSON] 04.12.2013 року було укладено типовий договір № 19 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, за умовами якого відповідачі були зобов'язані погасити заборгованість перед позивачем, яка утворилась станом на 01.12.2013 року, та яка складала 830 грн. 25 коп. (а.с.7). Однак відповідачі умови договору не виконали, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості. Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів заборгованості станом на 01.04.2015 року в розмірі 1 595 грн. 85 коп., однак ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.05.2015 року зазначений судовий наказ було скасовано (а.с.8). До теперішнього часу відповідачі заборгованість добровільно не сплатити. Згідно наданого позивачем розрахунку, вбачається, що заборгованість відповідачів за надані послуги станом на 01.06.2015 року складає 1 746 грн. 55 коп. (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п.1 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідач зобов'язаний укласти з ЖКП «Житло Центр» договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового. Згідно п. 5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги. З наведених обставин суд вбачає, що між сторонами існують фактичні договірні відносини, які регулюються зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 та п. 7 яких передбачають обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги. На зазначені правовідносини поширюється і дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутність письмового договору в цьому випадку не позбавляє споживачів обов'язку щодо оплати за надані їм послуги. Крім того, п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає в тому числі й обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідачі позов визнали і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ч. ст. 68 ЖК України, п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV, п.14, 35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року,

Outcome: approved