Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Онищук Тарас Назарович звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2009 року та стягувати із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] ; відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі; судові витрати по справі покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити, згідний на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. 16 квітня 2021 року судом отримано письмові пояснення, які не можуть бути доказом у справі, оскільки вони не мітять жодного підпису особи, яка їх подала (ані власноручного, ані цифрового). Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Взявши до уваги пояснення представника позивача, представника третьої особи, неповнолітньої дитини [PERSON] , дослідивши представлені суду документи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю. Встановлено, що 7 травня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції позивач [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу [INFO] у народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 червня 2006 року (а.с. 9). 16 квітня 2006 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, про що зроблено відповідний запис № 44 у Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16 квітня 2009 року (а.с. 8). Бродівський районний суд 12 лютого 2009 року вирішив стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 13 листопада 2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, які згідно до рішення суду зобов`язаний сплачувати відповідач (400 грн.) є значно меншим, ніж навіть мінімальний розмір аліментів, визначений законодавством, який на даний час для дитини віком від 6 до 18 років становить 1197,50 грн. З пояснень представника позивача вбачається, що стягнення з відповідача аліментів у мінімально визначеному законодавством розмірі не може забезпечити навіть основні потреби дитини у одязі, продуктах харчуванням, засобах гігієни, не дає змоги оплатити її лікування та навчання тощо. Відповідач є молодою працездатною особою, отримує регулярний дохід, інших осіб на утриманні не має, а отже має можливість матеріально забезпечувати свою неповнолітню дочку, а тому він вважаю, що достатнім та справедливим розміром аліментів, які він повинен сплачувати на утримання дочки [PERSON] є 1/3 частина його заробітку (доходу). Крім цього, відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,\~ батьки\~ мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно до ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні. Згідно до ч. 3 ст. 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Також представник позивача зазначив, що фактично одразу після народження дочки [PERSON] відповідач відмовився від неї та без поважних на те причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Так, з моменту народження дочки [PERSON] виключно мама та її родина забезпечують необхідні умови для гармонійного фізичного та інтелектуального розвитку дитини, турбуються про стан її здоров`я та матеріально утримують її. [PERSON] свідомо, умисно ухиляється від участі у її вихованні, не надає жодної матеріальної допомоги для її утримання та відмовляється від їх виконання в подальшому. Незважаючи на судове рішення про стягнення аліментів, [PERSON] ухилявся від їх сплати, внаслідок чого заборгованість по сплаті аліментів станом на даний час становить близько 70 тисяч грн. Сихівським районним судом м. Львова 25 березня 2020 року відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1831 КУпАП за несплату аліментів. Притягнення до відповідальності та накладення адміністративного стягнення не змінило протиправну поведінку відповідача та його відношення до виконання обов`язку по матеріальному утриманні дитини. Окрім ухилення від виконання обов`язків по матеріальному утриманню дочки, [PERSON] понад дванадцять років ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо її виховання, піклування про її фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, здобуття освіти та підготовку до самостійного життя. [PERSON] протягом останніх дванадцяти років жодного разу не бачився із дочкою, не цікавився її здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не проявив жодної ознаки батьківського піклування. Відповідача не цікавить стан здоров`я дитини, місце її навчання та успіхи у засвоєнні навчальних дисциплін, її внутрішній світ. Дочка [PERSON] протягом свого свідомого життя жодного разу не спілкувалась із її рідним батьком, не відчувала батьківської любові та піклування. Питання невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дочки [PERSON] було предметом обговорення на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Заболотцівської сільської ради (органу опіки і піклування), яка 05 березня 2021 року постановила рішення № 02-21-3/149, яким прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 13, 14). Відповідно до ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків, що дає підстави до задоволення позову.

Outcome: approved