Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся в суд із позовом від імені позивача [PERSON] до Гельмязівської сільської ради про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки площею 2,6820 га та 0,1942 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом, посвідченим у Новодмитрівській сільській раді Золотоніського району 01.07.1994 р., реєстр № 48 після померлого 03.07.1994 р. [PERSON]. Заява обґрунтована тим, що 03.07.1994 р. помер [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно заповів позивачу. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого входять земельні ділянки площею 2,6820 га та 0,1942 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Спадщину позивач прийняв у встановлено законом порядку. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно позивачу було відмовлено в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно та витягів з ДЗК. Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧР №027029 від 16.05.2002 р. на імя [PERSON] відсутній, оскільки він був виготовлений після смерті спадкодавця і за життя ним не одержаний. У звязку із зміною складу с/г угідь повязаною з реформацією земель по Гельмязівській сільській раді, на підставі розпорядження Золотоніської РДА частину ріллі було переведено у пасовища і як наслідок власникам земельних паїв необхідно було отримати нові Державні акти на дві земельні ділянки. За життя [PERSON] не встиг отримати новий Державний акт. На підставі заяви позивача та запиту райдержнотконтори ПП «Землемір» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку, що належить [PERSON] В результаті технічної документації площа земельної ділянки становить 28762 га в тому числі рілля 2,6820 га та кормові угіддя 0,1942 га. На даний час державні акти на земельні ділянки не видаються, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову. Відповідач представник Гельмязівської сільської ради в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву де зазначено, що сільська рада просить розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує. Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 282400 [PERSON] помер 03.07.1994 року в с. Вільхи Золотоніського раойну Черкаської області. Відповідно до заповіту, посвідченого у Новодмитрівській сільській раді Золотоніського району 01.07.1994 р., реєстр № 48 [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧР №027029, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 529, вбачається , що він виготовлений 16.05.2002 р. власнику земельної ділянки [PERSON], який помер 03.07.1994 р. З листа міськрайонного управляння у Золотоніському районі та м. Золотоноші ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №791/117-17 від 04.10.2017 р. встановлено, що станом на 01.01.2013 р. за [PERSON] на території Гельмязівської сільської ради Золотоніського району обліковується земельна ділянка у власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3935 га (державний акт ІІ-ЧР 027029, зареєстрований за №529 від 16.05.2002 р.) Згідно списку власників земельних паїв, які не включені в додатку до розпорядження РДА від 11.07.2005 р. №247 «Про передачу у власність та видачу державних актів на земельні паї по Гельмязівській сільській раді» державний акт на право власності на земельну ділянку, належну гр.. [PERSON] замість державного акту ІІ-ЧР 027029, не видавався. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку, що належить [PERSON] площа земельної ділянки становить 2,8762 га, в тому числі рілля 2,6820 га та кормові угіддя 0,1942 га. Відповідно до Висновків про вартість земельної ділянки станом на 10.10.2017 року вартість земельної ділянки площею 2,6820 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована Черкаська область Золотоніський район територія Гельмязівської сільської ради, становить 53640,00,00 грн., а земельної ділянки площею 0,1942га 3884,00 грн. Відповідно до відповіді Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 26.10.2017 року за № 1157/01-16, вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 03.07.1994 року, заведена спадкова справа 26.09.2017 року за № 227/2017. Підставою її заведення була подана заява на видачу спадщини від [PERSON]. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49229498 від 26.09.2017 р. після смерті 03.07.1994 р. [PERSON] у Золотоніській районній державній нотаріальній конторі 26.09.2017 р. заведена спадкова справа № у реєстрі 61282158, № у нотаріуса 227/2017. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2017 року, вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 2,6820 га та 0,1942 га, які надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована Черкаська область Золотоніський район територія Гельмязівської сільської ради після померлого 03.07.1994 року [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та витяги з ДЗК. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.(ч.1 ст. 524 ЦК УРСР) Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З довідки виконавчого комітету Вільхівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 22.09.2017 р. №413 встановлено, що речі обіходу і вжитку померлого 03.07.1994 р. [PERSON], з дня його смерті перейшли в користування [PERSON]. З цього слідує, що [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, бо він фактично вступив в управління, володіння спадковим майном [PERSON]. Відповідно до п.п. 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Цивільні відносин по прийняттю спадщини позивачем, виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України та продовжують існувати після набрання ним чинності, тому слід застосовувати положення цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 11, ч. 1 ст.. 346 ЦК України однієї із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Outcome: approved