Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Представник за довіреністю ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, зазначивши, що відповідно до умов укладеного кредитного договору № НАR0GІ0000006085 від 17.03.2008 року, відповідач отримав від банку кредит у розмірі 49236 грн. на термін до 17.03.2018 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору по погашенню кредиту, банк нарахував заборгованість станом на 25.08.2016 р. у розмірі 90000 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 47974,67 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 42025,33 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, а також клопоче перед судом, в разі неявки відповідача без поважних причин, про ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, викликався в суд через оголошення про виклик до суду, опубліковане в газеті Слобідський Край № 126 від 20.10.2016 року, яке знаходиться в матеріалах справи, та відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. За письмовим клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Так, судом за матеріалами справи встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» має банківську ліцензію на право надання банківських послуг є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» та на підставі заміни свідоцтва про державну реєстрацію від 17.07.2009 р., рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено його найменування, про що зазначено у Статуті ПАТ КБ «Приватбанк», /а.с. 15,16/. Між сторонами укладено договір про іпотечний кредит № НАR0GІ0000006085 від 17.03.2008 року, відповідно до умов якого, відповідач отримав від банку кредит у розмірі 49236 грн. на термін з 17.03.2008 р. по 17.03.2018 року включно /а.с.7-11/. При цьому, відповідач зобовязався щомісячно до 17 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки (15% річних) ануїтетними платежами в сумі не менше 800,64 грн. Тобто між сторонами склалися правовідносини, які регулюються ст. ст. 1054, 1048 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за договором, станом на 25.08.2016 року виникла заборгованість відповідача перед банком,\~ загальний розмір якої складає 229100,16 грн., предявлена позивачем до стягнення заборгованість складає 90000 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 47974,67 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 42025,33 грн., у звязку з чим,\~ відповідач порушив права та інтереси позивача,\~ відповідно до ст. 1049 ЦК України (а.с.4-6). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник повинен повертати позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.\~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 623 ч. 1 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не виконані взяті перед позивачем зобовязання по кредитному договору, у звязку з чим, відповідно до\~ ст. ст. 1050, 625 ЦК України заборгованість повністю підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача /а.с.1, 36/.

Outcome: approved