Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Представник заявника звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить суд встановити факт належності [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 000559 від 20.03.2001, що виданий [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своєї заяви вказує, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, а саме: земельна ділянка площею 9,63 га, що підтверджується копією право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 000559 від 20.03.2001, виданого на ім`я [PERSON] . Тобто в акті допущено описку, а саме його видано на ім`я [PERSON] , а померла [PERSON] . Причина допущеної помилки не відома. Заявниця в судове засідання не з`явилася, в поданій її представником адвокатом Чавурською О.В. заяві просила про розгляд справи без їх участі та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, у поданій через канцелярію суду заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . 15.01.2001 рішенням сесії Магдалинівської сільської ради народних депутатів № 73 [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку площею 9,63 га та 20 березня 2001 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ХС № 000559. В судовому засіданні встановлено, що у державному акті ІІІ-ХС № 000559 допущено описку, а саме його видано на ім`я [PERSON] , а померла [PERSON] . Причина допущеної помилки не відома. За таких обставин суд приходить до висновку про належність [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 000559 від 20.03.2001, що виданий [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки іншим шляхом встановлення цього факту неможливо. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved