Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], в якому після уточнення позовних вимог просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. До складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS], яка на підставі свідоцтва про право власності належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та спадкодавцю [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частки у спадковому майні на користь позивача, що стверджується відповідними нотаріально посвідченими заявами. Однак, Шостою Львівською державною нотаріальної конторою [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини за померлою [PERSON], оскільки право власності на спірну квартиру не було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, розгляд справи просить здійснювати у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали суду письмові заяви в яких просять розглядати справу у їхній відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти позову не заперечують. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання після уточнення позовних вимог не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05 вересня 2011 року Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та її метері [PERSON] (а.с.7, 9, 10). Однак, право власності на вищезазначену квартиру [ADDRESS], всупереч вимогам ст.182 ЦК України, позивачем [PERSON] та її матір'ю [PERSON] в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, зареєстровано так і не було, що стверджується відповідним витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.12.2014р. та листом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 03.02.2015 (а.с.45-46, 64). [INFO] року[PERSON] померла, що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЛМУЮ серії [NUMBER] /а.с.19/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як вбачається належно завіреної копії спадкової справи №368/2014, заведеної Шостою Львівською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме вищезазначена квартира [ADDRESS], яка належала на підставі свідоцтва про власності, на праві спільної сумісної власності з позивачем [PERSON], заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті не складала, а спадкоємцями першої за законом є її діти - позивач [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Останні ж відмовилися від своєї частки в спадковому майні після смерті матері на користь сестри - позивача [PERSON]. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене,а також те, що спірна квартира за вимогами ст.1218 ЦК України війшла до складу спадщини, неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, та враховуючи визнання відповідачами заявленого позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем в порядку спадкування в права власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі ст.ст.16, 182, 355, 368, 370, 386, 1216, 1218, 1223, 1226, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved