Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачами договірних зобовязань по сплаті коштів за надані кредити, а тому порушує питання про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в розмірі 179\~336 грн. 13 коп. та 178\~744 грн. 93 коп. відповідно та судових витрат. Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідачки [PERSON] в суді проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт отримання [PERSON] кредитних коштів за договором на підставі належних первинних бухгалтерських документів. Також просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не зявився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 25 березня 2008 року КС «Здобуток» та [PERSON] уклали кредитний договір №6, за яким відповідачка зобовязалася повернути отримані грошові кошти в сумі 91 000 грн. у строк до 25 березня 2009 року, разом зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 48% річних від суми залишку позики на момент сплати (п. 1.1, 1.5 та 1.7 кредитного договору). Також 25 березня 2008 року КС «Здобуток» та [PERSON] уклали кредитний договір №7, за яким відповідач зобовязався повернути отримані грошові кошти в сумі 90 700 грн. у строк до 25 березня 2009 року, разом зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 48% річних від суми залишку позики на момент сплати (п. 1.1, 1.5 та 1.7 кредитного договору). На виконання кредитного договору відповідачі отримали кредитні кошти в сумі 91 000 грн. та 90\~700 грн., що підтверджується належним чином завіреними копіями розписок [PERSON] та [PERSON] від 25 березня 2008 року про отримання вказаних коштів, розпорядженнями КС «Здобуток» від 25 березня 2008 року, видаткових касових ордерів серії 01АААЖ №041641 та серії 01АААЖ №041642 від 25 березня 2008 року, постановою про проведення виїмки від 15 листопада 2011 року та протоколом про виїмки від 17 листопада 2011 року, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи №1-1504/2011 року по обвинуваченню заступника голови правління, головного бухгалтера КС «Здобуток» [PERSON] за ч. 2 ст. 366 КК України. Матеріали зазначеної кримінальної справи в повному обсязі досліджені в судовому засіданні. Оригінали документів КС «Здобуток», на підставі яких укладено кредитні договори з Т.П. та [PERSON] виділено в окреме провадження №54-3530 згідно постанови про це від 30 листопада 2011 року. Крім того факт отримання кредитних коштів відповідачами підтверджується також вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2012 року в якому встановлено, що в порушення п. 6.3 Положення про кредитний комітет КС «Здобуток» від 29 травня 2004 року, [PERSON] та [PERSON] незаконно отримали кредити на загальну суму 181\~700 грн., які в подальшому не повернули, внаслідок чого виникла заборгованість перед членами КС «Здобуток». Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відтак суд вважає доведеним факт отримання відповідачами [PERSON] та [PERSON] кредитних коштів від КС «Здобуток» в сумі 91 000 грн. та 90\~700 грн. відповідно. Відповідачі взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконують, термін сплати коштів порушено. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до с. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ч. 1 ст. 253 ЦК України). Відповідно до ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Як вбачається з п. 1.5 кредитних договорів остаточний строк виконання боржниками свого зобовязання за ними настав 25 березня 2009 року. Відтак строк позовної давності в цій справі, починаючи з 26 березня 2009 року, спливає протягом наступних 3 років. Таку вимогу до відповідачів позивач предявив 23 березня 2012 року (при зверненні до суду з цим позовом) шляхом здачі позовної заяви до установи зв'язку, що підтверджується штампом на конверті. Відтак трьохрічний строк позовної давності в даному випадку не пропущено. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обовязок боржника в разі порушення зобовязання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобовязання разом із стягненням заборгованості з відповідачів. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення з [PERSON], суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, зокрема: суми заборгованості за кредитом, яка виникла станом на 25 березня 2009 року та складається з: -заборгованості по кредиту в розмірі\~91 000 грн., -заборгованості по відсотках в розмірі 43\~680 грн., що в загальному розмірі становить 134\~680 грн. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення з [PERSON], суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, зокрема: суми заборгованості за кредитом, яка виникла станом на 25 березня 2009 року та складається з: -заборгованості по кредиту в розмірі\~90 700 грн., -заборгованості по відсотках в розмірі 43\~536 грн., що в загальному розмірі становить 134\~236 грн. Разом з тим, розмір суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми обраховано не вірно, спочатку за 12 місяців, а з отриманої в результаті розрахунків суми за наступні 10 місяців. Судом встановлено, що остаточним днем повернення кредитних коштів є 25 березня 2009 року, відтак прострочення виконання своїх зобовязань відповідачами мало місце з наступного дня, тобто з 26 березня 2009 року. В період з 26 березня 2009 року по 31 січня 2011 року розмір трьох відсотків річних від простроченої суми [PERSON] складає 7\~483 грн. (134\~680 грн. (сума боргу) х 3 х 676 (кількість днів прострочення) / 365 / 100). Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення складає 159\~576 грн. 46 коп., відтак інфляційне збільшення боргу [PERSON] становить 24\~896 грн. 46 коп. (159\~576 грн. 46 коп. - 134\~680 грн.). В період з 26 березня 2009 року по 31 січня 2011 року розмір трьох відсотків річних від простроченої суми [PERSON] складає 7\~458 грн. (134\~236 грн. (сума боргу) х 3 х 676 (кількість днів прострочення) / 365 / 100). Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення складає 159\~050 грн. 39 коп., відтак інфляційне збільшення боргу [PERSON] становить 24\~814 грн. 39 коп. (159\~050 грн. 46 коп. - 134\~236 грн.). Відтак розмір заборгованості відповідачки [PERSON] з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних складає 167\~059 грн. 46 коп., а відповідача [PERSON] 166\~508 грн. 39 коп. Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial