Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Представник позивача вимоги мотивує тим, що [PERSON] працював у відповідача з 20.02.2009р., а 24.01.2018 року був звільнений з роботи. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі не виплачена. Затримка по виплаті заробітної плати та день ухвалення рішення також не виплачена. При звернення до відповідача за розрахунком по заборгованості, було отримано відповідь, що внаслідок відсутності грошових коштів, немає можливості розрахуватися по заборгованості. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 22916 грн. 78 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 6242грн. 80 коп., а також моральну шкоду у сумі 3000 грн., яку він зазнав через невиплату заробітної плати. 14.02.2018 року по справі було відкрите спрощене провадження. 20.03.2018 року від представника відповідача надійшов відзив, у якому зазначено, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, зокрема, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Повідомив, що згідно наказу № 75 від 21.03.2014 р. на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а саме триденний робочий тиждень з робочими дням: понеділок, вівторок, середа. Визнає заборгованість по заробітній платі у розмірі 22571 грн. 82 коп. Щодо середнього заробітку зазначає, що він складає 245грн. 21 коп. на день. Щодо стягнення моральної шкоди у відзиві не заперечує. 30.03.2018р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач відповідно до графіку роботи варти працював на підприємстві охоронником 2 класу відповідно до графіку роботи варти: сутки через двоє і наказ № 75 від 21.03.2014 року «Про встановлення режиму неповного робочого тижня», з 26.05.2014 року на ПАТ «Сумське НВО» щодо нього не застосовувався.Тобто, коли позивач працював, то застосовувався графік роботи варти позмінно, а після звільнення відповідач у відзиві при обрахуванні середнього заробітку виходить з положень 75-го Наказу про скорочений робочий тиждень. Крім того, такий розрахунок не передбачений жодним діючим в країні нормативним актом та не узгоджується з практикою Верховного Суду України в аналогічних справах.Так як середньоденний заробіток, що випливає з довідки наданої ПАТ Сумське НВО № 16-07/345 від 05.03.2018 року позивача становить 245 грн. 21 коп. (245 грн. 21 коп./ 8 год. =30 грн. 65 коп. за годину) розраховано виходячи з того, що позивач працював відповідно до графіку роботи варта УОР то і розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід розраховувати виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати множеної на число робочих днів. Тобто позивач за зміну заробляв 22 год * 30 грн. 65 коп. = 674 грн. 33 коп. В середньому за місяць позивач працював 8 змін - 176 год. Затримка виплати заробітної плати на даний час складає більше 2х місяців (з 21.01.2018- по 27.03.2018), тобто 18 змін = (674 грн. 33 коп. * 18= 12 137 грн. 94 коп.) Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню становить 12 137 грн. 94 коп. Станом на день ухвалення рішення заперечень від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 20.02.2009р., а 24.01.2018 р. звільнився за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України ( а.с. 5-6) Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Так, в день звільнення позивачу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно довідки № 16-07/345 від 05.03.20018р. заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить: 22\~571 грн. 82 коп. Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно вищевказаної довідки, середньоденна заробітна плата позивача без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 245 грн. 21 коп. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 29.01.2017 року (наступний робочий день після звільнення) по 11.04.2018 року становить 32 робочих дні (січень 2018 3, лютий 2018 12, березень 2018 12, квітень 2018 - 5), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 7846,72 грн. (245,21 х 32 = 7\~846, 72). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 22 571 грн. 82 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.01.2018 року по 11.04.2018 року включно у сумі 7 846грн.72 коп. Що ж стосується доводів представника позивача [PERSON] щодо обрахування середнього заробітку згідно графіку роботи варти УОР, то суд не може з ними погодитися, так як згідно копії трудової книжки [PERSON] не працював охоронцем 2 класу як зазначено у відповіді на відзив, а з 09.11.2012 року і по день звільнення перебував на посаді начальника варти. Наданий графік роботи караулів на 2018 рік не розповсюджується на [PERSON], він позмінно не працював, а тому підстав обраховувати йому середній заробіток, виходячи з позмінної роботи у суду немає. Натомість, загальний графік роботи підприємства встановлений наказом № 75 від 21.03.2014 року (триденний робочий тиждень), як в період роботи, так і в період, за який повинен бути обрахований середній заробіток за час затримки розрахунку, не змінювався. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що з урахуванням наведеного, сума 500 грн. буде достатньою для компенсації позивачу фізичних та душевних страждань, які він зазнав в результаті неправомірних дій відповідача. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial