Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) звернувся до суду з позовом про стягнення коштів в порядку регресу з [PERSON]. Свої вимоги представник позивач обґрунтував наступним. 30.09.2010 року на вулиці Головатого у м. Одесі, з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Деу», д/н [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Вина відповідача підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2010 року. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Тойота», д/н [NUMBER], що належав на час ДТП на праві власності [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ВАТ «СК «Універсальна». Розмір завданих збитків автомобілю «Тойота», д/н [NUMBER] згідно Звіту № 10-012 від 15.10.2010 року, склав 6.968,64 грн. Зазначена вище шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 07.12.2010 року здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 5.807,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Також, представник позивача просив суд стягнути додаткові витрати у розмірі 686,82 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1.500,00 грн. та судовий збір. Представник позивача, до суду, до судового засідання надав заяву, в якій просив розглядати справу заочно за його відсутністю, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність та заперечень на позов до суду не надав. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. 30.09.2010 року, близько 12 години 00 хвилин водій [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем «Деу», д/н [NUMBER], завчасно не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині дороги, виконуючи поворот ліворуч не надав дорогу автомобілю «ТойотаЙ, д/н [NUMBER], який рухався в попутному напрямку та скоїв з ним зіткнення. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2010 року, у справі № 3-9391/10. Вину правопорушник визнав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Тойота», д/н [NUMBER], що належав на час ДТП на праві власності [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ВАТ «СК «Універсальна» (поліс № ВС/ 8468036). Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону, МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. У зв'язку із залученням аварійного комісара відповідно до положень ст. 40 Закону, МТСБУ понесло витрати у розмірі 686,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4889 від 01.12.2010 року. Відповідно до Звіту № 10-012 від 15.10.2010 року, складеного відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) розмір шкоди, завданої автомобілю «Тойота», д/н [NUMBER] склав 6.968,64 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 58 та ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Потерпілий, з метою отримання відшкодування, 17.11.2010 року звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Таким чином, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі у розмірі 5.807,20,00 грн. (платіжне доручення № 5044 від 07.12.2010 р.). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 28.12.2011 року МТСБУ звернулося до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку вищевказаних витрат, однак до тепер вимоги виконані не були. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення коштів в порядку регресу є законними та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з положеннями ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 01.01.2012 року, - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно платіжного доручення № 4006 від 15.11.2013 року, за надання правової допомоги згідно Додаткової угоди № 41 від 18.10.2013 року до Контракту № 80 від 19.12.2012 року, укладеного між позивачем та ТзОВ «ВМ», МТСБУ сплатило 750,00 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача по справі, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, витрат на правову допомогу у розмірі 750,00 грн., а не 1.500,00 як просить позивач. На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-61, 79, 84, 88, 109, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial