Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON], який діє на підставі довіреності №3734-К-Н-О від 04.09.2015 року (а.с. 34), звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.02.2013 року в сумі 14659,11 грн., яка складається з наступного: 596,57 грн. заборгованість за кредитом; 9638,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3250,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів: - 500,00 грн. (фіксована частина); - 674,24 грн. (процентна складова), мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, а також інших витрат відповідно до умов договору. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 57, 58). Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності №8531-К-О від 14.11.2014 року (а.с.52), 21.06.2016 року подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 51). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 59), про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 18.02.2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав клієнту строковий кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-32). Також, своїм особистим підписом відповідач підтвердив та погодився, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, крім того він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 6). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Пунктом 2.1.1.12.11 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 30.04.2016 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по укладеному договору становить 14659,11 грн., яка складається з наступного: 596,57 грн. заборгованість за кредитом; 9638,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3250,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів: - 500,00 грн. (фіксована частина); - 674,24 грн. (процентна складова), що підтверджується наданим представником позивача розрахунком заборгованості (а.с. 5). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним Договором зобов'язань відповідач не надав. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач порушив умови договору, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та має прострочену заборгованість у розмірі 14659,11 грн., позовні вимоги про стягнення заборгованості підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» документально підтверджені судові витрати в розмірі 1378,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved