Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах позивача [PERSON],звернулась до суду з позовом до Дронівської сільської ради Бахмутського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому вказала, що [INFO] помер чоловік позивача, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина за законом, у вигляді житлового будинку з надвірними побудовами, загальною площею 48,3 кв.м, за адресою: [ADDRESS], який належав померлому на підставі біржового контракту № 033-Н від 08.02.2002 р. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак, постановою державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори від 23.11.2017р. [PERSON] відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого [INFO] чоловіка [PERSON], у зв,язку з не наданням правовстановлюючого документу на нерухоме майно, зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації. Просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, якийзалишився після смерті [PERSON], який помер [INFO] В судове засідання представник позивача не з,явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяви, в яких позовні вимоги підтримала та просить справу розглянути у її відсутність, судові витрати покласти на позивача, тому суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просить розглянути справу у його відсутність, тому суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до копії біржового контракту № 033-Н від 08.02.2002р., посвідченого Артемівською філією Донецької товарної біржи, [PERSON] продала [PERSON] будинок [ADDRESS] (а.с.8), згідно довідки КП «Артемівське БТІ» № 5 від 31.12.2012р. та копії технічного паспорту на будинок, що знаходиться у власності, [PERSON] є власником зазначеного будинку (а.с.9-11,37). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є власником земельної ділянки , площею 0,08 га, за адресою: будинок [ADDRESS] ( а.с.25-26). Відповідно до вимог ст.227 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Аналогічні положення містить чинний на теперішній час ЦК України, згідно до ст.657 якого, договір купівлі-продажу житлового будинку, квартири чи іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак, разом з тим, згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 2002 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Факт здійснення сторонами своїх обовязків за договором (виконання договору) підтверджується копією письмовою угодою -біржовим контрактом , з якої вбачається , що контракт визнаний сторонами . Більше того, дійсний біржовий контракт зареєстрований органах БТІ і внесені зміни до технічного паспорту будинку. Згідно свідоцтва про одруження 20.12.2002р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.09.2017р., після смерті [PERSON], який помер [INFO], зареєстрована спадкова справа в Спадковому реєстрі під номером 61179332 (а.с.13). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2017р., відмовлено [PERSON] у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] (а.с.14). Відповідно до листа Другої Бахмутської держнотаріальної контори від 17.01.2018р. та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.01.2018р., після померлого [INFO] [PERSON], було заведено спадкову справу 06.09.2017року за № 190/2017 Першою Горлівською держнотаріальною конторою, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.39,40). Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов,язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1296 ч.1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом на будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS], який залишився після смерті [PERSON], який помер [INFO] Судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved