Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Представник Одеського державного університету внутрішніх справ-Лисюк Ю.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь Одеського державного університету внутрішніх справ 11458 грн. 89 коп. При цьому, посилається на те, що у 2013 р. відповідач був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєно звання «рядовий міліції». Відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ з 15.08.2013 р. по 14.05.2014 р. Між сторонами по справі був укладений договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, яким визначені права та обов'язки сторін даного договору. 13.05.2014 р. курсант 1-го курсу [PERSON] звернувся до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажанням і відповідно до наказу ОДУВС від 14.05.2014 р. №59 о/с відповідач був відрахований з університету за власним бажанням та звільнений з органів внутрішніх справ України. Таким чином, відповідач не виконав умови Договору, а саме п.п. 2.3.1., 2.3.2., 2.3.6. п.2.3., а також порушив п.3 Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. На курсанта [PERSON] з 15.08.2013 р. по 13.05.2014 р. МВС України через університет фактично витрачалися бюджетні кошти. Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 р. №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. ОДУВС є структурним підрозділом МВС України, по статуту діє у складі МВС України та підпорядковується йому, як розпорядник бюджетних коштів для виконання своїх обов'язків по договору здійснював фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, у разі невиконання договірних відносин з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ звертатися до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання. Тому, згідно розрахунку вартості утримання курсанта [PERSON] останній повинен відшкодувати витрати на суму 11458, 89 грн., які МВС України затратило на його утримання в університеті. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 жовтня 2014 р. підсудністю вказаної цивільної справи визначено Святошинський районний суд м. Києва. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи без участі представника позивача, з проведенням заочного розгляду, тому суд, враховуючи матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'являвся, суд прийняв всі необхідні заходи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України та Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для його виклику в судові засідання, при ситуації, що зареєстрованим місце проживання [PERSON] є Автономна Республіка Крим, тому суд, враховуючи матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу по Одеському державному університету внутрішніх справ №117 о/с від 15.08.2013 р. був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ, з постановленням на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового забезпечення, з присвоєнням спеціального звання «рядовий міліції» ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим, з 15.08.2013 р. Між сторонами по справі 09.09.2013 р. був укладений договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, яким визначені права та обов'язки сторін даного договору в процесі проходження навчання в університеті. Відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ з 15.08.2013 р. по 14.05.2014 р. 13.05.2014 р. курсант 1-го курсу [PERSON] звернувся до керівника університету з рапортом про звільнення за власним бажанням і відповідно до наказу Одеського державного університету внутрішніх справ від 14.05.2014 р. №59 о/с відповідач був відрахований з університету за власним бажанням та звільнений з органів внутрішніх справ України з 14.05.2014 р. Відповідно до п.2.3.6. Договору у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, особа повинна відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (а.с.9-13). Відповідно до п.3.1. Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Пунктами 4.1.-4.4. Договору встановлений порядок відшкодування особою фактичних витрат на підготовку: відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (а.с. 11, 12). Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 р. №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» Одеський державний університет внутрішніх справ є структурним підрозділом МВС України, по своєму статуту діє у складі МВС України та підпорядковується йому, і як розпорядник бюджетних коштів для виконання своїх обов'язків по договору з відповідачем по справі університет здійснював фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. З огляду на вказане в разі невиконання договірних відносин з боку курсантів, яким був і відповідач по справі, або молодих фахівців, випускників ВНЗ, університет має право звертатися до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету, і були витрачені на їх утримання. Згідно наданих позивачем доказів на утримання курсанта [PERSON] було витрачено 11458, 89 грн. бюджетних коштів. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Згідно ст.ст. 623, 625 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідач порушив умови договору і в цьому є його вина, то він повинен нести майнову відповідальність перед позивачем. З розрахунку фактичних витрат на утримання курсанта [PERSON], особового рахунку [PERSON], розгорнутої довідки-розрахунку витрат на продовольче забезпечення курсанта [PERSON], розрахунку комунальних послуг курсанта [PERSON] вбачається, що період бюджетних витрат на вказану особу продовжувався з 15.08.2013 р. по 13.05.2014 р., й розмір таких витрат складає разом 11458 грн. 89 коп. (а.с.14-18). Відповідач підписав договір про підготовку фахівця, погодився з його умовами, тому після відрахування з університету за власним бажанням, він повинен відшкодувати позивачу по справі в судовому порядку витрачені позивачем по справі кошти на його утримання, забезпечення та навчання. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 243, 60 грн., бо подавач позову при подачі позову до суду сплатив судовий збір у вказаному розмірі (а.с.27). На підставі викладеного,

Outcome: approved