Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Назарова А.А. звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом (з урахуванням уточнень від 03.04.2020 року), в якому просить стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА- ЮНЬ ЧЕНЬ» ( надалі - ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ», Відповідач) на користь [PERSON] грошову компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1\~008 856 грн. 64 коп., середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року у розмірі 200\~630,43 грн.; компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 1624 грн. 26 коп.; витрати на правову допомогу у розмірі 24\~000 грн. 00 коп. На обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що 23.08.2002 року по 09.12.2019 року Позивач [PERSON] працював у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА- ЮНЬ ЧЕНЬ», яке створене в результаті перетворення (зміни організаційно-правової форми) ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» та є його правонаступником. З 20.02.2004 року - виконував обов`язки генерального директора вказаного підприємства, 26.12.2008 року [PERSON] був призначений за строковим трудовим договором на посаду генерального директора. Позивач є громадянином Китайської Народної Республіки, а тому його працевлаштування здійснювалося на підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства. Так, зокрема, 24.12.2008 року Харківським обласним центром зайнятості було видано дозвіл №3378 на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (серія АА № 019481) для працевлаштування [PERSON] у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» на посаді генерального директора. Дію даного дозволу Відповідач в подальшому продовжував згідно вимог чинного законодавства України. За період з 23.08.2002 року по 30.09.2019 року Позивач не перебував у щорічній основній відпустці. Наказом ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» від 30.09.2019 року № 115 Позивачу було надано щорічну основну відпустку тривалістю 24 календарні дні з 01.10.2019 року по 25.10.2019 року. Наказом ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» від 25.10.2019 року Позивачу було надано щорічну основну відпустку тривалістю 24 календарні дні з 26.10.2019 року по 17.11.2019 року. Наказом ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» від 17.11.2019 року Позивачу було надано щорічну основну відпустку тривалістю 22 календарні дні з 18.11.2019 року по 09.12.2019 року. 09.12.2019 року Позивач був звільнений з роботи на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП. У грудні 2019 року Відповідачем були нараховані, але не виплачені Позивачу грошові кошти у розмірі 25\~656,50 грн. В день звільнення не було проведено з Позивачем остаточного розрахунку та не було здійснено всіх належних йому грошових сум. Зокрема, Відповідачем не було виплачено Позивачу компенсацію за всі не використані ним дні щорічної відпустки, сума якої складає 1008856,64 грн. 27.02.2020 року представником Позивача було направлено Відповідачу вимогу про розрахунок. 27.02.2020 року представником Позивача було направлено скаргу до Головного управління Держпраці у Харківській області. Починаючи з 2002 року Позивач перебував на території України на законних підставах та був прийнятий на роботу у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» на підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, необхідність якого встановлена вимогами чинного законодавства України. У 2019 році Позивачу були надані три відпустки сукупною тривалістю 70 календарних днів. З 18.11.2019 року по 25.11.2019 року (8 календарних днів) у період перебування Позивача у щорічній основній відпустці Позивач був тимчасово непрацездатним та перебував на лікарняному. Станом на момент звільнення позивачем не використано 352 календарні дні щорічної відпустки. Також Відповідачем в день звільнення не було сплачено Позивачу всі належні суми у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, відповідно до ст. 117 КЗпП України Відповідач повинен виплатити Позивачу його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки при звільненні Позивача Відповідачем були порушені строки виплати компенсації за невикористану відпустку, Відповідач зобов`язаний сплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.03.2020 року дану позовну заяву залишено без руху, надавши Позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків. 03.04.2020 року на виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.03.2020 року представником Позивача подано уточнену позовну заяву. 02.05.2020 року генеральним директором ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» Гу Чженьго подано заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 07.05.2020 року генеральним директором ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» [PERSON] подано клопотання про продовження строку розгляду справи на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). 07.05.2020 року генеральним директором ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» Гу Чженьго подано клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.05.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 27.05.2020 року генеральним директором ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» Гу Чженьго подано клопотання про повернення позовної заяви позивачеві та вжиття передбачених чинним законодавством заходів щодо припинення дій, які мають ознаки представництва в суді без повноважень, криміналізованого ст. 400-1 КК України. 03.06.2020 року генеральним директором ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» Гу Чженьго подано відзив на позовну заяву. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року клопотання ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» про повернення позовної заяви позивачеві залишено без задоволення. 03.06.2020 року ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» подано зустрічний позов, який ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.08.2020 року відмовлено у відкритті провадження та прийнятті до сумісного розгляду та об`єднанні в одне провадження позовної заяви ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» до [PERSON] про стягнення збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою; позовну заяву ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» до [PERSON] про стягнення збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою повернуто заявнику, роз`яснивши право звернутися із вказаною позовною заявою до суду на загальних підставах. 27.07.2020 року представником Позивача [PERSON] адвокатом Назаровою А.А. подано відповідь на відзив. 20.10.2020 року генеральним директором ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» Гу Чженьго подано клопотання про витребування доказів судом. 20.10.2020 року генеральним директором ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» Гу Чженьго подані заперечення на відповідь на відзив. 21.10.2020 року під час судового засідання суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» про витребування доказів судом. 30.11.2020 року подано заяву свідка [PERSON] . 29.01.2021 року подано заяву свідка [PERSON] . 26.02.2021 року генеральним директором ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» Гу Чженьго подані письмові пояснення по справі. 26.02.2021 року генеральним директором ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» [PERSON] подано клопотання про виклик позивача в судове засідання. 26.03.2021 року генеральним директором ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» Гу Чженьго подані письмові пояснення по справі. 12.04.2021 року 26.02.2021 року генеральним директором ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» Гу Чженьго подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Представник [PERSON] адвокат Назарова А.А. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ Представник ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» адвокат Білоус В.В. заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог, пояснивши, що кількість невикористаних \~днів відпустки\~за час\~роботи [PERSON] \~у ТОВ\~«КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ\~ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ\~ЧЕНЬ» \~ становить\~ -\~259.Вказані\~данні встановлені\~на підставі\~наказів \~про відпустки,\~відомостей про\~нарахування та\~отримання заробітної\~плати [PERSON] . При цьому Позивач на власний розсуд, тривалий час обіймаючи посаду генерального директора ТОВ \~«КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ\~ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-\~ЮНЬ ЧЕНЬ»\~задовольняв потреби\~у відпочинку,\~оформлюючи собі\~відрядження за\~ кордон,\~зокрема у\~Китай,\~де мешкає\~його родина.\~Лікарняний лист\~ \~ на\~підприємство Позивачем\~не надавався.\~ \~ Крім\~того,\~ зазначив,\~що \~ при\~зверненні до\~суду з\~позовом про\~ стягнення\~ компенсації\~за \~ невикористану\~відпустку \~та середнього\~заробітку за\~час \~виплати \~ розрахунку,\~сплинули строки\~позовної давності,\~що є\~підставою для\~відмови \~у задоволенні\~позову.\~ \~ Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що з 23.08.2002 року по 09.12.2019 року позивач [PERSON] працював у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА- ЮНЬ ЧЕНЬ», яке створене в результаті перетворення (зміни організаційно-правової форми) ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» та є його правонаступником. З 20.02.2004 року - виконував обов`язки генерального директора вказаного підприємства, 26.12.2008 року [PERSON] був призначений за строковим трудовим договором на посаду генерального директора. Зазначене підтверджується копією трудової книжки позивача, наказами по підприємству, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а.с.130-137, 182 т.1. Позивач є громадянином Китайської Народної Республіки, а тому його працевлаштування здійснювалося на підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства. Так, зокрема, 24.12.2008 року Харківським обласним центром зайнятості було видано дозвіл №3378 на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (серія АА № 019481) для працевлаштування [PERSON] у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» на посаді генерального директора. Дію даного дозволу Відповідач в подальшому продовжував згідно вимог чинного законодавства України. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Починаючи з 2002 року Позивач перебував на території України на законних підставах та був прийнятий на роботу у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» на підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, необхідність якого встановлена вимогами чинного законодавства України, а.с.173-175 т.1. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~абз.\~2\~ч.\~4\~ст.\~З Закону\~України «Про\~зайнятість населення»\~від 05.07.2012\~року №\~5067-VІ\~іноземці та\~особи без\~громадянства,\~які прибули\~в Україну\~для працевлаштування\~на визначений\~строк,\~приймаються роботодавцями\~на роботу\~на підставі\~дозволу на\~застосування праці\~іноземців та\~осіб без\~громадянства,\~виданого в\~порядку,\~визначеному цим\~Законом,\~якщо інше\~не передбачено\~міжнародними договорами\~України,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~радою України.Аналогічна норма діяла і на момент виникнення трудових відноси між Позивачем та Відповідачем. Так. згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 року № 803-ХІІ роботодавці мають право на використання праці іноземців та осіб без громадянства на умовах трудового договору лише за наявності виданого роботодавцю державною службою зайнятості дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Під час судового розгляду з боку Відповідача не заперечувалося, що за період роботи [PERSON] у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» мали місце не використання працівником права на отримання щорічної основної відпустки. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 2 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року № 504/96-ВР право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи. Іноземці та особи без громадянства, які працюють в Україні, мають право на відпустки нарівні з громадянами України. Згідно ч. 1 ст. 75 КЗпП України, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Відповідно до ст. 79 КЗпП України щорічні основна та додаткові відпустки повної тривалості у перший рік роботи надаються працівникам після закінчення шести місяців безперервної роботи на лівому підприємстві, в установі, організації. У разі надання зазначених відпусток до закінчення шестимісячного терміну безперервної роботи їх тривалість визначається пропорційно до відпрацьованого часу, крім визначених законом випадків, коли ці відпустки за бажанням працівника надаються повної тривалості. Щорічні відпустки за другий та наступні роки роботи можуть бути надані працівникові в будь-який час відповідного робочого року. Умови трудових контрактів, які укладалися між Позивачем та Відповідачем, узгоджуються з вищенаведеними нормами чинного законодавства України, які встановлю тривалість щорічної основної відпустки. Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньо трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений н орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Так, пунктом 4.2 всіх трудових контрактів, які були укладені між [PERSON] та підприємством Відповідачем, встановлено, що працівнику надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 24 календарні дні, а.с. 55-65 т.1. Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівник йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13, розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі ст. 83 КЗпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки, тільки в разі звільнення його з роботи. Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення. В процесі судового розгляду було встановлено та зі свого боку Відповідача не заперечувалося, що в день звільнення [PERSON] 09.12.2019 року з ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» з цим працівником не було проведено остаточного розрахунку, зокрема не було здійснено виплати всіх належних йому відповідно до законодавства сум, а саме компенсації за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Матеріали справи свідчать, що 27.02.2020 року представником Позивача було направлено Відповідачу вимогу про остаточний розрахунок при звільненні, яка станом на момент постановлення рішення адміністрацією ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» не виконана. Крім того, 27.02.2020 року представником Позивача було направлено скаргу до Головного управління Держпраці у Харківській області. Слід зазначити, що Відповідачем було надано належні та допустимі докази на спростування доводів Позивача щодо непроведення з ним розрахунку за 352 календарні дні невикористаної щорічної відпустки. Саме на відповідача покладається обов`язок надання доказів щодо використання/невикористання Позивачем відпустки, оскільки у його розпорядженні, як роботодавця мають знаходитися відповідні документи, (накази про надання відпустки). На підставі довідки про розмір компенсації за невикористану відпустку з урахуванням індексації, складеної за наслідками судового розгляду та дослідження наданих Відповідачем наказів про відпустки, відомостей про нарахування та отримання заробітної плати, доводів та заперечень сторін по справі, ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» від 12.04.2021 року судом встановлено, що кількість невикористаних днів відпустки за час роботи [PERSON] у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» становить - 259, середня заробітна плата за останні 12 календарних місяців - 2824,61 грн., а тому з урахуванням індексації доходу працівника станом на 12.04.2021 року розмір компенсації за невикористану відпустку складає 732\~021,18 грн., яка підлягає стягненню на користь Позивача. Як встановлено в судовому засіданні на підставі наказу №67-д від 17.11.2019 року [PERSON] була надана щорічна тарифна відпустка з 18.11.2019 року по 09.12.2019 року, оплата відпускних за вказаний період з боку ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» здійснена Позивачеві своєчасно та в належному розмірі, вказані обставини [PERSON] не заперечувалися в суді. При цьому, з 18.11.2019 року по 25.11.2019 року (8 календарних днів) у період перебування Позивача у щорічній основній відпустці він був тимчасово непрацездатним та перебував на лікарняному. На підтвердження вказаних доводів з боку [PERSON] надано листок непрацездатності (серія [NUMBER] ), виданий Комунальним некомерційним підприємством «Міська поліклініці №20», а.с.66 т.1. Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-XIV (зі змінами) підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є наданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності відповідно до статті 30 Закону України №1105-XIV та пункту 3.1.1 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року №13, приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві. Приймаючи до уваги, що на час розгляду справи питання щодо призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності на підставі листку непрацездатності серія АДП № 610367 ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» не прийнято, зазначений лікарняний лист перебуває в розпорядженні Позивача, а відпускні за час відпустки з 18.11.2019 року по 25.11.2019 року (8 календарних днів) сплачені Позивачу в належному розмірі підстав для стягнення компенсації невикористаної відпустки тривалістю 8 календарних днів суд не вбачає. Доводи Відповідача, що службові відрядження, в яких у період з 2009 року по 2018 року перебував Хе Сяонянь обіймаючи посаду генерального директора ТОВ використовувалися Позивачем у власних інтересах, а тому, їх слід вважати відпустками, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не відповідають фактичним обставинам справи. Твердження [PERSON] , що за час перебування в трудових відносинах з ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» покладені на нього посадові обов`язки, у тому числі службові доручення у відрядженнях, він виконував належним чином, на думку суду з боку Відповідача не спростовані. Вказані доводи підтверджується виплатою [PERSON] заробітної плати за час відрядження та компенсації інших витрат, відсутністю застосування до нього дисціплінарних стягнень та даних про покладення матеріальної відповідальності за будь-яку шкоду, заподіяну підприємству. Крім того, як вбачається зі змісту чинного статуту ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» та його попередніх редакцій генеральний директор підзвітний власнику підприємства та забезпечує виконання його рішень, за фінансово-господарською діяльністю генерального директора здійснюється контроль та перевірка (в минулому ревізором, в подальшому ревізійною комісією) щонайменше ніж раз на рік. Данні про тривалі трудові відносини та неодноразове продовження трудового контракту свідчать про відсутність претензій з боку власника товариства щодо належного виконання трудових обов`язків Позивачем. Крім того, чинним законодавством України за жодних умов не передбачено визнання службових відряджень щорічними основними відпустками, а також зарахування днів перебування у відрядженні до тривалості щорічних відпусток. Направлення працівників у службові відрядження та надання щорічних відпусток регулюються різними нормами законодавства, їх ототожнення та взаємозалік є неможливим. Навіть за умови, якщо працівник порушив строки перебування у відрядженні, дні затримки працівника у відрядженні не можуть вважатися використанням працівником щорічної відпустки та не позбавляють працівника права на щорічні відпустки. \~ \~ \~ \~ \~Порушення строків\~перебування у\~відрядженні,\~а саме\~затримка у\~відрядженні без\~поважних причин\~може мати\~наслідком невиплату\~заробітної плати\~та не\~відшкодування витрат,\~проте за жодних обставин не може мати наслідком визнання днів затримки щорічною основною відпусткою. В відзиві на позов ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» \~посилається на те, що Позивач використав свої відпустки, оскільки неодноразово перебував за кордоном у робочий час, оформлюючи цей період як відповідні відрядження, однак надані Відповідачем звіти про відрядження не є належним доказом перебування позивача за кордоном у зв`язку з використанням права на щорічну відпустку. Аналогічній висновок викладений в Постанові Верховного Суду у цивільній справі N 359/1022/18 01.04.2020 року. Щодо відсутності у Позивача можливості здійснити виплату всіх належних йому сум при звільненні, слід зазначити наступне. Наказом ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» № 67-д від 17.11.2019 року Позивачу було надано щорічну основну відпустку тривалістю 22 календарні дні з 18.11.2019 року по 09.12.2019 року. Зазначеним наказом на час відпустки право підпису було накладене на начальника фінансового відділу [PERSON] , на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» з 10.12.2019 року на посаду генерального товариства було призначено ГУ Чженьго, а.с.\~193-195\~т.1. Як\~ встановлено\~ з\~заяви [PERSON] ,\~як \~свідка,\~ від\~29.10.2020\~року,\~ в\~останній день\~ роботи\~09.12.2019\~року він\~не працював,\~оскільки перебував\~у щорічній\~основній відпустці\~з 18.11.2019\~року по\~09.12.2019\~року,\~ а.с. 1-2 т.3. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З врахуванням наведеного обов`язок щодо виплати сум компенсації за невикористану відпустку покладена не на звільненого працівника, а власника підприємства або уповноважений ним орган, зокрема розрахунок таких сум проводиться бухгалтерією на підставі даних відділу кадрів щодо кількості невикористаних днів відпустки, однак Позивач про нарахування таких сум повідомлений не був, подібне нарахування проведено бухгалтерією Відповідача лише під час розгляду справи судом, а відповідні виплати не здійснені ані в день звільнення, ані на час постановлення судового рішення. \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до ст.\~117\~КЗпП України\~в разі\~невиплати з\~вини власника\~або уповноваженого\~ний органу\~належних звільненому\~працівникові сум\~у строки,\~зазначені в\~ст.\~116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку.При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Конституційний Суд України у Рішенні від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями ст.ст. 117, 237-1 КЗпП України роз`яснив, що згідно зі ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, в строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дні після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13 при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до абз. 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Протягом останніх двох календарних місяців, які передували звільненню (жовтень-листопад 2019 року), Позивач не працював, оскільки перебував у щорічній відпустці. Відтак, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи (серпень-вересень 2019 року). Розрахунок середньоденної (годинної) заробітної плати Позивача є наступним: 50 660, 04 грн. (серпень 2019 року) + 58 774, 71 грн. (вересень 2019 року) = 109 434, 75 грн. Кількість робочих днів: 21 (серпень 2019 року) + 21 (вересень 2019 року) = 42 робочих дні. Середньоденна заробітна плата: 109 434, 75 грн. / 42 робочих дні = 2 605, 59 грн. Вказаний розрахунок відповідає розрахунку [PERSON] , наведеному у позові, та визнаний вірним представником ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» в судовому засіданні. Положеннями ч.3 ст. 2 ЦПК України встановлено, що до переліку основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено диспозитивність та змагальність сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Встановлено, що 03.04.2020 року на виконання ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.03.2020 року представником Позивача адвокатом Назаровою А.А. подано до суду письмову заяву, в якій викладено позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ», які полягають в наступному: -Стягнути з ТОВ «КОМПАНІЇ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» грошову компенсацію за невикористань відпустку у розмірі 1 008 856, 64 грн.; -Стягнути \~ \~ \~ \~з \~ \~ \~ \~ТОВ \~ \~ \~ \~«КОМПАНІЇ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» зі користь [PERSON] середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні починаючи з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року у розмірі 200\~630,43 грн.; -Стягнути \~ \~ \~ \~з \~ \~ \~ \~ТОВ \~ \~ \~ \~«КОМПАНІЇ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 1 624,26 грн.; -Стягнути \~ \~ \~ \~з \~ \~ \~ \~ТОВ \~ \~ \~ \~«КОМПАНІЇ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 24\~000 грн. За вказаними позовними вимогами на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.04.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Пунктом 2 ч.2 ст.49 ЦПК України передбачено право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою статті 49 ЦПК України, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. При розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених ЦПК України (ч.1. ст.174 ЦПК України). Матеріали справи свідчать, що після відкриття провадження по справі інших письмових заяв по суті справи з метою зміни позовних вимог від Позивача не надходило, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення \~ \~ \~ \~з \~ \~ \~ \~ТОВ \~ \~ \~ \~«КОМПАНІЇ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні суд вирішує за період з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року. Розрахунок суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року є наступним. Кількість робочих днів затримки з дня звільнення 09.12.2019 року по 30.03.2020 року становить: грудень 2019 року (з 09.12.2019 року по 31.12.2019 року) =16 робочих днів; січень 2020 року = 21 робочий день; лютий 2020 року = 20 робочих днів; березень 2020 року (з 01.03.2020 року по 30.03.2020 року) = 20 робочих днів. Кількість робочих днів затримки з дня звільнення: 16 (грудень 2019 року) + 21 (січень 2020 року) + 20 (лютий 2020 року) + 20 (березень 2020 року) = 77 робочих днів. Розмір середнього заробітку: середньоденна заробітна плата х кількість робочих днів затримки з дня звільнення = 2 605, 59 грн./день х 77 робочих днів = 200 630, 43 грн., які підлягають стягненню на користь Позивача. Судом не прийняті до уваги заперечення представника Відповідача щодо застосування строку позовної давності з таких підстав. Згідно ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати № 95, ухваленої Генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30.06.1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано. В рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 9-рп/2013 надано офіційне тлумачення ч. 2 ст. 233 КЗпП України та зазначено, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. Структура заробітної плати визначена ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР, за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Оскільки предметом даного спору є стягнення невиплаченої на момент звільнення компенсації за невикористану відпустку, яка належать до структури заробітної плати, то вказані позовні вимоги строком позовної давності не обмежені. \~ \~ \~Крім того,\~в даному випадку строки на подачу позовної заяви не порушено і в частині заявлених [PERSON] позовних вимог про стягнення з ТОВ \~ \~ \~ \~«КОМПАНІЇ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні починаючи з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року у розмірі 200\~630,43 грн., приймаючи до уваги, що звільнення відповідача відбулося 09.12.2019 року, в той час як позовна заява із відповідними позовними вимогами була спрямована до суду засобами поштового зв`язку 06.03.2020 року, тобто в межах тримісячного строку з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється судом у відповідність до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір 2\~006,30 грн., сплачений Позивачем за подання позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні починаючи з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року у розмірі 200\~630,43 грн., який задоволений судом у повному обсязі, стягується на його користь з ТОВ «КОМПАНІЇ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ». Розмір витрат, які Позивач сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до заяви представника Позивача такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: partial