Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19 липня 2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (3,6 % на місяць) з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 07 жовтня 2018 року має заборгованість в загальному розмірі 75 042,21 грн., яка складається з: 19736,54 грн. - тіло кредиту; 3453,20 грн. -проценти за користування кредитом; 47802,84 грн. - нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3549,63 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. (а.с. 117) Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, за участю його представника - адвоката [PERSON] Окрім того, відповідачем було надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній частково визнає позовні вимоги в частині нарахованої заборгованості по тілу кредиту та нарахованим відсоткам. Позовні вимоги в частині нарахування пені та штраф відповідач не визнає в повному обсязі, оскільки їх нараховано позивачем в порушення вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: Договір з ПриватБанком є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ». Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] будучи клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яке 21 травня 2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», 19 липня 2016 року отримав кредит - кредитну картку та йому було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок. Копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача долучена до матеріалів справи (а.с. 10) Відповідно до умов укладеного договору, позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, і підтверджується копією Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». (а.с. 74-75) Згідно анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 19 липня 2016 року, він підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписався клієнт в заяві. (а.с.10) Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON], 19 липня 2016 року Банком встановлено кредитний ліміт у розмірі 300 грн., 07 грудня 2016 року кредитний ліміт збільшено до 3000 грн., 07 лютого 2017 року збільшено кредитний ліміт до 10000 грн., 27 липня 2018 року кредитний ліміт знижено до 0 грн. Строк дії кредитної картки квітня 2020 року. (а.с.62) Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Держатель зобов'язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою попередження виникнення Овердрафту. (п.2.1.1.5.7 Договору) Згідно п. 1.1.1.52 Умов і Правил надання банківських послуг, Овердрафт - це короткостроковий кредит, який надається Банком позичальнику у випадку перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку у розмірі ліміту кредитування. Використання позичальником грошових коштів понад залишку по рахунку або встановленого Банком ліміту Овердрафта є несанкціонованим Овердрафтом. Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором, Підпунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 встановлено, що Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитом, процентам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (в тому числі прострочених Кредитах і Овердрафту), оплату Винагороди Банку. Згідно копії Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість в загальному розмірі 75042,21 грн., яка складається з: 19736,54 грн. - тіло кредиту; 3453,20 грн. - нараховано процентів за користування кредитом; 47802,84 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 3549,63 грн. - штраф (процентна складова). Зазначена сума заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. (а.с. 8-9) Згідно зі статтею 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Суд враховує, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669 -У11 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією відповіді Відділу реєстрації Добропільської міської ради № 16-19/7 від 02 січня 2019 року. (а.с. 122) Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р м. Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку. Також Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Таким чином, враховуючи, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], тому на підставі вказаного Закону має бути звільнений від сплати штрафів в розмірі 500,00 грн. та 3549,63 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року. Відповідно до розрахунку заборгованості позивачем нараховувалася пеня, починаючи з грудня 2016 року, тобто під час проведення антитерористичної операції. Станом на 07 жовтня 2018 року загальний розмір нарахованої пені склав 47802,84 грн. З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року, відповідач на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, тому пеня не підлягає стягненню з відповідача в повному розмірі, оскільки її було нараховано після 14 квітня 2014 року. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що відповідач станом на 07 жовтня 2018 року має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 23189,74 грн., яка складається з: 19736,54 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 3453,20 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № IHB98B1ZXP від 28 листопада 2018 року/ (а.с. 1) Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 23189,74 грн., що складає 31 % від суми позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 546,22 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 611, 615, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial