Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до Десятої Київської державної нотаріальної контори, ГТУЮ у м. Києві, треті особи: Дніпровський РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві, [PERSON]. про зняття арешту з квартири. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , спадкоємцями є позивач та третя особа [PERSON] 06 січня 2018 року при зверненні до Десятої Київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини було виявлено, що на вказану кватиру накладено заборону на відчуження (арешт) згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2006 року. Як вбачається з копії ухвали суду від 16 жовтня 2006 року, накладення заборони на відчуження кватири було обумовлене поданням [PERSON] позову до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) від сум несплачених аліментів та додаткових витрат на дитину. В 2007 року спір по суті вирішений, а тому підстави для заборони теж відпали. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням ухвалити заочне рішення. Представники відповідачів та треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 24 червня 2019 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 червня 1995 року (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 січня 19918 року (а.с. 7). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2006 року накладено заборону на відчуження, а саме на кватиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] (а.с. 9). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 17 жовтня 2006 року реєстратором Десятої київської державної нотаріальної контори прийнято рішення про арешт нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] (а.с. 14). З листа начальника Дніпровський РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві № 50279 від 23 липня 2018 року вбачається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 12 липня 2018 року виконавчих проваджень відносно [PERSON] на виконання у Відділ не надходило та не перебуває (а.с. 12). З листа завідувача відділу архівної роботи Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року вбачається, що згідно акту передачі до архіву цивільних справ позовного провадження за 2007 рік, цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про участь батьків у додаткових витратах на дитину до архіву не передавалася (а.с. 11). Згідно відомостей, викладений у листі в.о. Голови Дніпровського районного суду м. Києва вих. № 5/7506 від 12 грудня 2018 року вбачається, що слід вважати втраченою цивільну справу № 2-3086/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про участь батьків у додаткових витратах на дитину та стягнення неустойки (пені) від сум несплачених аліментів, внаслідок суб`єктивних причин - недбалості або ненавмисних дій працівників суду під час переміщення архіву суду з приміщення суду по вул. І.Сергієнка, 3 до приміщення суду по вул. О.Кошиця, 5 (а.с. 10). Закон України «Про виконавче провадження» надає можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, про державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». За приписами ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно до положень ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Частина 1 статті 321 ЦК України наголошує на тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Порядок зняття арешту визначений статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом пор визнання права на майно і звільнення з-під арешту. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, а тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі по 384,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved