Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 18.04.2018 року, ордерів ПТ №061552 від 10.12.2018 року (а.с. 34, 35), звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку загальною площею 0,6710 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території смт Котельва Полтавської області, й до дня смерті належала [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що після смерті батьків [PERSON] та [PERSON], позивачка є спадкоємцем за заповітом та законом спадкового майна, у тому числі земельної ділянки. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], яка відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки не надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивач вважає, що відсутність у державному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцям, позбавляє його права як спадкоємця за заповітом та законом отримати у спадщину спадкове майно. Позивач вважає, що відсутність у державному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцю, позбавляє її права як спадкоємця за заповітом та за законом отримати у спадщину спадкове майно. Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 47, 52-53, 68-70, 73-75). 28.01.2019 року представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 76). Відповідач - Котелевська селищна рада Полтавської області 10.01.2019 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 64). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 11.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського РУЮ у Полтавській області (а.с. 14). Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку загальною площею 0,6710 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована території [ADDRESS]. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 06.06.2002 року Котелевською селищною радою Полтавської області, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1597 (а.с. 31). Спадкоємцями за законом спадкового майна була дружина [PERSON] та донька [PERSON], що підтверджуються копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.04.2018 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.04.2018 року (а.с. 11, 16, 24, 29). [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 05.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського РУЮ у Полтавській області (а.с. 13). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на 1/2 частку на земельну ділянку загальною площею 0,6710 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована території [ADDRESS], яку вона прийняла у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON], але за життя не оформила своїх спадкових права згідно чинного законодавства. Померла [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої від 15.04.2014 року серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, про що 22.08.1957 року складено відповідний актовий запис №132 (а.с. 11). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 03.10.1976 року серії [NUMBER] (а.с. 12). Місце відкриття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] - [ADDRESS], що підтверджується довідкою Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області від 16.04.2015 року за №1215, згідно з якою на день смерті померла [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Факт прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] року [PERSON] перевірено за її заявою, яка знаходиться у спадковій справі (49/2014), про прийняття спадщини, яка зареєстрована приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] 16.04.2015 року за порядковим №145. Крім цього в матеріалах спадкової справи маються заяви: від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, зареєстрована приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального Полтавської області [PERSON] 10.07.2015 року за порядковим №251; від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину (додаткова), зареєстрована приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального Полтавської області [PERSON] 27.07.2015 року за порядковим №283; від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину (додаткова), зареєстрована приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального Полтавської області [PERSON] 17.04.2018 року за порядковим №87. Після смерті померлої [PERSON] залишився заповіт від 06.05.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] (дошлюбне прізвище, на даний момент - [PERSON].), та зареєстровано в реєстрі за №365, відповідно до якого померла на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що належатиме їй і на що вона матиме право за законом, заповідаю повністю [PERSON] (у називному відмінку [PERSON]), [INFO]» (а.с. 17). До складу спадкового майна померлої увійшли частина житлового будинку та земельна ділянка, яку остання прийняла у спадок від померлого [PERSON], але не оформила право власності, відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю, від 06.06.2002 року серії [NUMBER], на підставі рішення виконкому Котелевської селищної Ради народних депутатів від 25.02.1994 року №40 [PERSON] за адресою: [ADDRESS], передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6710 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS] та передано для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1597 (а.с. 31). 10.07.2015 року за реєстровим №628 на підставі вищевказаної заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від 10 липня 2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] на 1/2 частку вкладу із відповідними відсотками та нарахованою компенсацією. 27.07.2015 року за реєстровим №697 на підставі вищевказаної заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки, загальна площа якої 4,7199 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Полтавська область, Котелевський район Котелевська селищна рада, кадастровий номер: [NUMBER] 17.04.2018 року за реєстровим №370 на підставі вищевказаної заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з копією довідки Котелевської селищної ради від 19.04.2018 року за реєстровим №199, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 06.06.2002 року, земельна ділянка площею 0,0556 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться за адресою: [ADDRESS] і надана нині покійному [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до копії довідки Котелевської селищної ради від 19.04.2018 року за реєстровим №200, згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 06.06.2002 року, земельна ділянка площею 0,1060 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться за адресою: [ADDRESS] і надана нині покійному [PERSON] (а.с. 20). На підставі копії довідки Котелевської селищної ради від 19.04.2018 року за реєстровим №195, згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 06.06.2002 року, земельна ділянка площею 0,5094 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, знаходиться за адресою: [ADDRESS]) і надана нині покійному [PERSON] (а.с. 18). Отже, загальна площа земельної ділянки - 0,6710 га, загальна вартість якої становить - 44 802,64 гривні. 17.04.2018 року до приватного нотаріуса Котелевського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] звернулася [PERSON], із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку. Постановою приватного нотаріуса Котелевського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, на ім'я [PERSON] на спірну земельну ділянку, загальна площа якої - 0,6710 га, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована: [ADDRESS], що належала [PERSON] та [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 06 червня 2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1597. Підставою відмови нотаріуса, було повідомлення Котелевського відділу Держгеокадастру у Полтавській області, у відповідності до якого, позивачу не видано витяг з ДЗК, оскільки відомості про спірну земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру (а.с. 24-27). У зв'язку з цим позивач не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У проваджені приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] знаходиться спадкова справа №49/2014 на майно [PERSON], у спадковій справі знаходяться заяви: від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, зареєстрована приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального Полтавської області [PERSON] 10.07.2015 року за порядковим №251; від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину (додаткова), зареєстрована приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального Полтавської області [PERSON] 27.07.2015 року за порядковим №283; від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину (додаткова), зареєстрована приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального Полтавської області [PERSON] 17.04.2018 року за порядковим №87. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Частиною 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів: - на право колективної власності на землю; - на право приватної власності на землю. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 06.06.2002 року, земельна ділянка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Згідно з ст. 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Крім того, п. г) ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства передаються у власність та надаються у користування несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян. У свою чергу відповідно до вимог п. а) ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Також, виходячи з положень ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства. З прийняттям Земельного кодексу України 25.01.2001 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved