Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у квітні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) як члена АПТЗТ «Жовтень», згідно сертифікату серії СМ № 0191301, виданого [PERSON] на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації від 15.01.1997 № 22, зареєстрованого за № 301 від 12.02.1997 та який був втрачений нею за життя. Постановою державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В. В. від 10.03.2021 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 0191301, виданого на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації № 22 від 15.01.1997 та зареєстрованого за № 301 від 12.02.1997 на ім`я [PERSON] , у порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Веприк Гадяцького району Полтавської області. Ухвалою суду від 21.04.2021 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 14.05.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Від представника позивачки надійшла заява у якій останній просить суд справу розглянути без участі сторони позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача також не з`явився у судове засідання, але подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, відзив на позов не має наміру подавати (а.с.19). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Веприк Гадяцького району Полтавської області (а.с. 5, 7, 8). З довідки виданої Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області від 11.09.2020 №688 вбачається, що позивачка проживала по [ADDRESS] разом із [PERSON] до дня смерті останньої, що мало місце 01.08.1997 та здійснила її поховання (а.с. 9). Відповідно до повідомлення відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 05.03.2021 № 22/171-21 на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0191301 по АПТЗТ «Жовтень». Сертифікат на право на земельну частку (пай) було зареєстрованого за № 301 від 12.02.1997 та видано власнику. Розмір земельної частки (паю) складає 5,36 умовних кадастрових гектарів (а.с.11). Постановою державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 10.03.2021 на підставі частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) (а.с.6). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачка обґрунтовано звернулася до суду. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Верховний Суд України у постанові від 18 грудня 2013 року по справі №6-138цс13 також зробив правовий висновок про те, що відповідно до частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР. Відповідно до положень статей 529, 530 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок із Спадкового реєстру № 64905550 та № 64905570 від 26.05.2021, наданих державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В. В., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заведена. Заповіт від імені померлої не посвідчувався (а.с. 27-29). Таким чином, позивачка як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до статті 548 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] у вигляді права на земельну частку (пай), що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Разом з тим, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифіката серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), позивачка згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи її охоронювані законом права, таке право слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved