Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до Новоархангельського районного суду із позовом про стягнення заборгованості, зазначивши в позові, що 03.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір №1460625 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Згідно п. 1.1. умов вищевказаного договору ТОВ «Авентус Україна» надало грошові кошти в сумі 6 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач [PERSON] зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за користування нею. Сторони погодили процентну ставку за користування позикою (п.п. 1.3. Договору) та обумовили, що позика видана строком на 30 днів і діє до повного його виконання відповідачем (п.п. 1.2. Договору). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за кредитом, та відсотками за користування кредитом, згідно інформації за укладеним договором зазначеній в картці обліку. Відповідно до п.п. 2.5. Договору ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта. 11 березня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11032020, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Дотримуючись вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, згідно з п.п. 1.3 договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» протягом 20 робочих днів з моменту підписання акту прийому-передачі Реєстру боржників, направив письмові повідомлення боржникам про відступленням попереднім кредитором права вимоги. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором №1460625 від 03.11.2019 р., відповідач [PERSON] має заборгованість 13860 грн., яка складається з наступного: 6000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5988,00 грн. заборгованість за відсотками; 1872,00 грн. заборгованість за пенею; 0,00грн. - заборгованість за по судовим штрафам. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором № 1460625 від 03 листопада 2019 року про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, а також стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в\~судове \~засідання не\~з`явився,\~ причини неявки суду не відомі, повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про його виклик на сайті Судової влади. Відзив від відповідача до суду не надходив,\~ позивач надав суду необхідні докази для вирішення справи по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Предметом спору в даному провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено,\~що між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~ «Авентус\~Україна» (первісний\~кредитор)\~та [PERSON] \~було укладено\~договір №1460625\~від 03.11.2019\~року про\~надання коштів\~у позику\~на умовах\~споживчого кредиту.\~Підписавши договір\~відповідач підтвердила,\~що ознайомилася\~з усіма\~умовами договору,\~ повністю\~розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується неухильно\~їх дотримуватися\~ та\~отримала примірник\~договору,\~невід`ємною частиною\~якого є\~Правила надання\~коштів у\~позику,\~в тому\~числі на\~умовах фінансового\~кредиту Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю \~«Авентус Україна»,\~які розміщені\~на сайті\~creditplus.ua/assets/uploads/public/pravila\~18.03.2019.рdf.\~На підставі\~укладеного Договору\~ відповідач\~отримала кредит\~у розмірі\~6000\~гривень.\~Однак умов\~кредитного договору\~не виконала,\~не здійснив\~жодного платежу\~для погашення\~заборгованості за\~кредитом,\~та відсотками\~за користування\~кредитом. За договором\~факторингу №11032020\~від 11\~березня 2020\~року ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Представник позивача\~вказує,\~що у\~зв`язку з\~зазначеними порушеннями\~зобов`язань за\~договором №1460625 від 03.11.2019 року відповідач станом на 05.07.2021 року має заборгованість 13860, грн. яка складається з наступного: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5988,00 грн. заборгованість за відсотками; 1872,00 грн. заборгованість за пенею; 0,00грн. - заборгованість за по судовим штрафам. Відповідно до копії договору №1460625 від 03.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (а.с. 5-6), з додатками: графік платежів та паспорт споживчого кредиту (а.с. 7-8), Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (а.с. 12-19). 11 березня 2020 року ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників, що підтверджується копією відповідного договору факторингу №11032020 (а.с. 9-10), та повідомила відповідача про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №1460625 від 03.11.2019 року (а.с. 21-22). Згідно з витягом з реєстру боржників (а.с. 20) та за інформацією з картки обліку (а.с. 23) за [PERSON] дійсно рахується заборгованність в розмірі 13860,00 грн., з яких 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5988,00 грн. заборгованість за відсотками; 1872,00 грн. заборгованість за пенею; 0,00грн. - заборгованість за по судовим штрафам. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом, та не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв дії ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ( ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. У зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору, Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 129 Конституції України регламентовано, що одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Ч.1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Однак відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася, а тому суд розглядає справу на основі наявних у матеріалах справи доказів. Згідно з інформацією з картки обліку, та витягу з реєстру боржників, наданих позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, не здійснивши жодного платежу, у зв`язку з чим виникла заборгованість. У матеріалах справи також відсутні будь-які об`єктивні дані, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов`язання по даним правочином, відповідач не виконав зобов`язання у строк, що є порушенням зобов`язання, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача, який просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача. \~ \~ \~ \~ На піставі викладеного та

Outcome: approved