Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , 2006 року народження, доньки [PERSON] , 2011 року народження, доньки [PERSON] , 2013 року народження у твердій грошовій сумі 1100 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що 02.03.2006 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Новокиївською сільською радою Каланчацького району Херсонської області. Від вказаного шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2013 року народження. Починаючи з квітня 2020 року шлюбні відносини сторони між собою не підтримують, спільне господарство не ведуть. Малолітні діти перебувають на утриманні і вихованні позивача. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на їх спільних дітей. Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак працює сезонно на полях, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Ухвалою судді від 15.06.2020 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги [PERSON] та не заперечував проти їх задоволення. Згоден сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Частиною 4 ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 02.03.2006 року сторони уклали між собою шлюб, актовий запис № 1, складенийо Новокиївською сільською радою Каланчацького району Херсонської області. Від вказаного шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 7, складений Новокиївською сільською радою Каланчацького району Херсонської області; [PERSON] , 04.02.2011 року народдження, актовий запис № 01, складений виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області; [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 10, складени виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Починаючи з квітня 2020 року шлюбні відносини сторони між собою не підтримують, спільне господарство не ведуть. Малолітні діти перебувають на утриманні і вихованні позивача [PERSON] . Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на їх спільних дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд на підставі ст.12 СК України враховує матеріальний стан сторін, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, оскільки інше не доведено, тому має можливість надавати допомогу дітям та виконувати покладені на нього законом аліментні обов`язки. Оскільки обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття лежить на обох батьках, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням позиції сторін, суд вважає, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1100 грн. на кожну дитину щомісячно та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2020 року. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved