Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. У позові вказував, що 16.03.2015 року між банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідач отримала кредит в сумі 7238,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Зазначав, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, а відповідач взяті на себе зобовязання не виконала належним чином, не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами у звязку з чим станом на 19.04.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 11489,06 грн., з яких: 6922,55 грн. заборгованість за кредитом; 1339,52 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2223,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1003,99 грн. - штраф, передбачений п.2.2 Генеральної угоди. Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номера від 16.03.2015 року в сумі 11489,06 грн., з яких: 6922,55 грн. заборгованість за кредитом; 1339,52 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2223,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1003,99 грн. - штраф, передбачений п.2.2 Генеральної угоди та 1378,00 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача не зявився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Також у доданому до позовної заяви клопотанні зазначив, що банк підтримує позовні вимоги в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку банку відсутні. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала. Суд, заслухавши відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 16.03.2015 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], з метою створення сприятливих умов для виконання боржником зобовязань по кредитному договору №SAMDN52000097897296 від 17.07.2013 року остання отримала кредит в сумі 7238,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на споживчі цілі зі сплатою 18,00% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором по 31.03.2017 року, що підтверджується її копією. Відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених генеральною угодою. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором без № від 16.03.2015 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] станом на 19.04.2016 року сума загальної заборгованості становить 11489,06 грн., з яких: 6922,55 грн. заборгованість за кредитом; 1339,52 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2223,00 грн. нарахована комісія; 1003,99 грн. штраф, відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеного, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved