Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась з позовом до суду в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором № б/н від 24.09.2008 та просить стягнути із відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у загальному розмірі 17 184,46 грн., а також судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору при подачі позову до суду у розмірі 1\~762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 24 вересня 2008 року був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач погодилась на те, що заява на отримання кредиту разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, кладає між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг, що підтвердила своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24.09.2008. Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 30.04.2018 становить 17 184,46 грн., що складається із заборгованості за кредитом 494,30 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11 137,01 грн., заборгованості за пенею та комісією 4 496,75 грн., штрафу (фіксована частина) 250,00 грн., штрафу (процентна складова) ? 806,40 грн. Представником позивача до суду разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 12 липня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та розяснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке вона може подати в строк для подання відзиву на позов. Проте, відповідачем рекомендований лист із матеріалами позовної заяви та ухвалою про відкриття провадження повернувся на адресу суду з відміткою працівника відділу зв?язку «За зазначеною адресою не проживає». Ухвалою суду від 25.07.2018 справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, будучи належним чином двічі повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надіслання процесуальних документів в електронному вигляді на електронну адресу, що підтверджується довідками про доставку електронних листів від 25.07.2018 та від 23.10.2018 в матеріалах справи, в судове засідання не з?явився, причину неявки суду не повідомив. Проте, до матеріалів справи долучено заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи без її участі, позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи двічі була повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 26.07.2018 та 24.10.2018. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України [PERSON] з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. \~ \~ \~ \~24.09.2008 між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~ \~ \~ \~Відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, у якій зазначила, що вона ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг у Приватбанку та підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з пам?яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до пункту 6.5 вказаного Договору відповідач, як клієнт, була зобовязана погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію згідно умов Договору. Крім того, пунктом 6.6 передбачено, що у випадку невиконання зобовязань по Договору, клієнт зобовязаний на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплату винагороди банку. Згідно з п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 4.9 цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру кредитного ліміту Банк залишає за собою в односторонньому порядку, по особистому рішенню Банка і без попереднього повідомлення клієнта. За умовами укладеного Договору банк нараховує відсотки в розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що врегульовано п. 5.5 Договору. При несвоєчасному виконанні боргових зобов?язань (користування простроченим Кредитом і Овердрафтом) клієнт сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами відповідно до п. 5.5.1 Договору. Пунктом 8.6 Договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів, останній зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого становить 250 грн. + 5 % від суми позову. Як вбачається з наданого представником позивача [PERSON] заборгованості за договором № б/н від 24.09.2008, укладеного між сторонами станом на 30.04.2018, за наданим кредитом відбулося два погашення: 22.10.2008 на суму 150,00 грн.; 01.10.2015 43,25 грн. Банком, відповідно до наданого [PERSON] станом на 30.04.2018 розмір ставки по поточній та простроченій заборгованості становив 30,00 %. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань по кредитному договору банком станом на 30.04.2018 нараховано заборгованість за кредитом 494,30 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 11 137,01 грн., заборгованість за пенею та комісією 4 496,75 грн., штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) ? 806,40 грн., а всього на загальну суму, що становить 17 184,46 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Частина 1 ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В даному випадку сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором. За нормою ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Всупереч даним нормам закону представником позивача не наведено достатньо доказів, які б давали суду підстави для задоволення позовних вимог, оскільки заява-анкета про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна», витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 та розрахунок заборгованості, не підтверджують надання відповідачу кредитних коштів та не вказують умови, на яких укладено кредитний договір. Будь-яких доказів на підтвердження видачі банком відповідачу кредитної картки «Універсальна» чи будь-якої іншої картки, зарахування на цю картку суми кредиту, зняття таких коштів відповідачем, відкриття рахунків на ім?я відповідача (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо) позивачем не надано, так як за нормами п. 2 ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з наданої суду копії витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, пунктом 6.6 передбачено, що у випадку невиконання зобовязань по договору, клієнт зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплаті винагороди банку. Проте, в матеріалах справи відсутні дані про направлення банком відповідачу вимоги про виконання ним зобовязання по поверненню кредиту, що свідчить про невиконання самим банком умов договору, а факт невиконання боржником умов договору за таких обставин є недоведеним. Крім того, представником позивача не наведено доказів інформування ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідача про зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунків не менше ніж за 7 днів до введення змін, як це передбачено укладеним між ними кредитним договором, а саме, п. 5.3. Також всупереч п. 4.9 Договору, за яким Банк зобовязаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику виписки про стан картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками, судом не добуто доказів виконання Банком даної умови. А саме, в суді не виявилося за можливе дослідити з наданої суду копії вказаної заяви, яким же способом власник виписки інформувався Банком про стан картрахунків. Частина 1 ст. 651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено договором або законом. При цьому, згідно ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постанові від 11.03.2015 у справі №6-16цс15, згідно якої умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору, якщо такі умови не містять підпису позичальника. Також суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є необґрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Така правова позиція висловлена і у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15. Із розрахунків заборгованості, наданих позивачем, не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум. Ніяких розяснень та доказів щодо принципу складення даних розрахунків справа не містить. Незрозуміло, на яких підставах позивачем нараховано заборгованість по процентам за користування кредитом. Крім того, сам розрахунок не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Судовий збір у розмірі 1762,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed