Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON], на підставі довіреності від 13.01.2017 року, звернулася до суду з позовом в інтересах позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] , що помер 20.02.2010 року , на земельну ділянку №240 , кадастровий номер 3520555400:02:000:0240, розміром 3,3456 га, розташовану на території Єлизаветградківської селищної ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №417268 , виданого 06.08.2003 року Олександрівською районною державною адміністрацією на імя [PERSON]. Позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору у звязку з внесенням виправлень до вказаного провоустановлюючого документу, що і стало підставою для відмови нотаріуса . Представник позивача у судове засідання не зявилася , направила заяву про підтримання позову та слухання справи за її відсутності . Представники відповідача та третьої особи також у судове засідання не зявилися , подали заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. А тому , суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що позивач є сином [PERSON] , що помер 20.02.2010 року (а.с.5-6, 9). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №417268, виданого 06.08.2003 року Олександрівською районною державною адміністрацією на імя [PERSON] (а.с.13), йому належить земельна ділянка №240 , кадастровий номер 3520555400:02:000:0240, розміром 3,35 га, розташована на території Єлизаветградківської селищної ради. До вказаного документу внесені виправлення у даті видачі з 2003 року виправлено на 2002 рік. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, довідки відділу Держгеокадастру у Олександрівському районі (а.с. 15-16,48) Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ №417268, зареєстрований 06.08.2003 року на імя [PERSON]. У витязі уточнено , що точна площа земельної ділянки за вказаним документом - 3,3456 га. Згідно витягів зі Спадкового реєстру (а.с.40-41) заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався; після його смерті заведена спадкова справа №111 від 01.03.2010 року , що зберігається у 1-й Миколаївській державній нотаріальній конторі. Згідно спадкової справи №111/2010 від 01.03.2010 року , заведеної після смерті [PERSON] , що помер 20.02.2010 року (а.с.49-66 ) з заявою від 01.03.2010 року про прийняття всієї спадщини звернувся [PERSON] ( син померлого) . [PERSON] ( дружина померлого) та [PERSON] ( донька померлого ) заявами від 01.03.2010 року відмовилися від своєї частки спадщини , а дружина також повідомила про те , що не претендує на видачу свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя, так як спадкове майно є особистою власністю спадкодавця. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.01.2017 року (а.с. 19) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , що помер 20.02.2010 року , на земельну ділянку №240 , кадастровий номер 3520555400:02:000:0240, розміром 3,3456 га, розташовану на території Єлизаветградківської селищної ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №417268 , оскільки вказаний документ містить виправлення року на 2002 рік , що також не співпадає з відомостями витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, де вказано 2003 рік видачі документа. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин по визнанню права власності на спадкове майно та вважає за необхідне керуватися главою 87 ЦК України Здійснення права на спадкування . Згідно ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1261 ЦК України - позивач є спадкоємцем 1-ї черги за законом. Згідно ч.1 ст. 1269 , ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд , приймаючи до уваги вищевикладене , приходить до наступного висновку. Позивач є належними спадкоємцем майна за законом після смерті його батька [PERSON] , що помер 20.02.2010 року. Позивач у визначений Законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття всього спадкового майна . Спадщина складається з земельної ділянки №240 , кадастровий номер 3520555400:02:000:0240, розміром 3,3456 га, розташованої на території Єлизаветградківської селищної ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №417268 , виданого 06.08.2003 року Олександрівською районною державною адміністрацією на імя [PERSON]. У звязку з внесенням виправлень до зазначеного документу нотаріус відмовив позивачу в оформленні вказаного спадкового майна. У судовому засіданні було достовірно встановлено , що вірною датою видачі Державного акту є 06.08.2003 року . Позивач не може оформити спадок через нотаріальну контору у звязку з наведеною підставою . Враховуючи викладене , суд приходить до висновку , що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved