Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Представник позивача - адвокат Стефківський В.І. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з даним позовом посилаючись на те, що 20.05.2019 року приблизно о 15 год. 20 хв. по проспекту Миру в м. Шепетівка Хмельницької області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW 320D», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та мотоцикла «Урал», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої пасажир мотоцикла - син позивача [PERSON] отримав важкі тілесні ушкодження, від яких помер по дорозі до Шепетівської ЦРЛ. Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 19.06.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «BMW 320D» була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № АК/9979638, позивач звернулась до вказаної страхової компанії з заявами про виплату страхового відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 44676 грн., а також відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина в розмірі 22338 грн. Відповідач відмовив їй у виплаті страхового відшкодування. Враховуючи те, що шкода, завдана позивачу, спричинена джерелом підвищеної небезпеки при взаємодії джерел підвищеної небезпеки та відшкодовується незалежно від вини, просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача [PERSON] страхові відшкодування понесених витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 44676 грн., моральну шкоду в розмірі 22338 грн. та витрати на правничу допомогу. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Позивач пояснила, що станом на час розгляду справи за надання правничої допомоги коштів нікому не сплачувала. Представник позивача зробив заяву про намір подання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача, будучи належним чином відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відсутня інформація про визнання водія транспортного засобу «BMW 320D» винним у настанні ДТП, тому в силу п. 1 ст. 32 Закону відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Крім того, вважає розмір моральної шкоди не доведеним, оскільки позивачем не надано доказів, що померлий проживав з нею, останній не здійснював за нею догляд в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо здійснення догляду за особами похилого віку, які досягли 80-річного віку. Виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, вважає їх завищеними щодо нормогодин в кількості 4 для написання, підготовки позовної заяви та надсилання до суду. Заслухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.05.2018 року близько 15 год. 20 хв. [PERSON] , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, порушуючи правила експлуатації транспорту, рухаючись по проспекту Миру в м. Шепетівка Хмельницької області на технічно несправному мотоциклі «Урал», державний номерний знак [NUMBER] , без бокового причепа, несправність якого полягала у відсутності ручки та тросу приводу гальм переднього колеса, на якому в якості пасажира перевозив [PERSON] без мотошолома, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з попутним автомобілем марки «BMW 320D», реєстраційний номер Республіки Литва [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП пасажир мотоцикла [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, які в даному випадку призвели до смерті останнього, яка настала [INFO] по дорозі до Шепетівської ЦРЛ. Отримані [PERSON] тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку і є наслідками скоєної [PERSON] дорожньо-транспортної пригори. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.06.2019 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання, яке ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16.09.2019 року пом`якшено до 3 років позбавлення волі. Як вбачається з даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.05.2018 року, [PERSON] помер [INFO] в м. Шепетівка Хмельницької області. Його матір`ю є позивач [PERSON] , а сам [PERSON] на день смерті був неповнолітнім, що підтверджується даними свідоцтва про народження від 30.10.2000 року. Як вбачається з даних накладної № 150, виданої 19 жовтня 2018 року для [PERSON] , вартість ритуальних послуг, а саме виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника, становить 50800 грн., що також підтверджується даними товарного чеку № 150 від 19.10.2018 року, виданого ФОП [PERSON] Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «BMW 320D», реєстраційний номер [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/9979638 в ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв в період з 24.04.2018 року 23.04.2019 року включно. Цим полісом встановлено ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200 000грн., майну - 100 000грн. 26.04.2019 року представник позивача Мелех Д.О., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 44676 грн. та моральної шкоди в розмірі 22338 грн., як 1/2 частини, що належить [PERSON] як матері загиблого, інша частина належить батькові померлого [PERSON] . Однак, страховик відмовив у здійсненні виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що відсутня інформація про визнання водія транспортного засобу «BMW 320D» винним у настанні ДТП, а згідно вироку Шепетівського міськрайонного суду від 19.06.2019 року вимоги Правил дорожнього руху порушив водій мотоцикла «Урал» [PERSON] . Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини. У пункті 8 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад, пасажирам, пішоходам). У цьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК). Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, що передбачено п. 27.4 Закону. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати у місячному вимірі встановлено на рівну 3723грн. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок взаємодії (під час руху) двох джерел підвищеної небезпеки: мотоцикла марки «Урал» та автомобіля марки «BMW 320D», цивільно-правова відповідальність водія якого була застрахована у ПрАТ «НАСК «Оранта», та зважаючи на право позивача вимагати виконання обов`язку від будь-якого боржника, з відповідача слід стягнути витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 44676 грн., що відповідає розмірі 12-ти мінімальних заробітних плат, діючих на день настання шкоди. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За змістом частини першої та другої ст. 1167 ЦК України моральна шкоду, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч. 2 ст. 1168 моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Оскільки шкода позивачу завдана смертю її сина внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, то в силу ч. 2 ст. 1188 ЦК України, виходячи з вибору позивачем боржника, моральна шкода підлягає відшкодуванню Страховиком, яким є відповідач. Згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Враховуючи те, що позивачем визначено розмір страхового відшкодування 44676 грн., то розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на її користь становить 2233,80, тобто 5% від страхової виплати. Суд відхиляє доводи представника відповідача на заперечення позову з мотивів положень п. 32.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Цивільно-правова відповідальність у даній справі виникла у відповідача в зв`язку з наявністю договору між останнім та водієм автомобіля «BMW 320D» ( [PERSON] ) та виходячи з положень ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Outcome: partial