Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28.4.1./АА-191.07.2 від 17.04.2007 року (далі по тексту - Кредитний договір) в розмірі 15 820 доларів США 67 центів, пеню в розмірі 200 960 грн. 38 коп., суму 3 % річних в розмірі - 24 119 грн. 85 коп. та судовий збір в розмірі 3 654 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.04.2007 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір № 28.4.1./АА-191.07.2, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 19 003 долари США. терміном до 17.04.2012 року включно. Відповідач, в свою чергу зобов'язувався кредит повернути та сплатити проценти за користування кредитним коштами. Проте, Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у строки, визначені договорами, внаслідок чого у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем, що станом на 03.09.2014 становить: 13 290, 03 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 200 960, 38 грн. - сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення заборгованості, 24 119, 85 - сума 3 % річних від суми простроченого кредиту. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов із вказаних в ньому підстав. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, а саме в частині щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 13 290 доларів США та суми нарахованих процентів в сумі 1045,48 доларів США. В іншій частині позовних вимог представник відповідача просив відмовити у зв'язку з тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, а тому позивач вправі вимагати стягнення нарахованих процентів в межах строку позовної давності, а саме - з 16.09.2011р. Щодо нарахування пені та 3 % річних починаючи з дати закінчення дії кредитного договору - 17.04.2012р. представник відповідача просить відмовити з тих підстав, що дане нарахування виходить за межі строків позовної давності. Крім того, представник відповідача в своїх запереченнях посилається на ту обставину, що Позивачем не вживались жодних заходів, спрямованих на пред'явлення вимог по виконанню Відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, хоча порушення Відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором було виявлене Позивачем з 11.08.2007р. Додаткового зазначає, що розрахунок заборгованості Позивача базується на припущеннях та не підтверджений первинними документами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 17.04.2007 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір № 28.4.1./АА-191.07.2 (а.с.9-14). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк (Позивач) відкрив Позичальнику (Відповідачу) відновлювану кредитну лінію на загальну суму 19 003 долари США 00 центів терміном до 17 квітні 2012 року включно. Відповідно до умов кредитного договору, цільове призначення кредиту - купівля автомобіля. Процентна ставка за кредитами - 12, 5 % річних (п.1.5 кредитного договору). Згідно з п. 4.1. кредитного договору, розрахунок процентів за кредитами здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитами, починаючи з дня їх надання Позичальнику (Відповідачу). У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у п. 1.1. кредитного договору, останнє нарахування процентів за користування кредитами здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною в п. 1.1 кредитного договору, в подальшому проценти за користування кредитами не нараховуються (п. 4.4. кредитного договору). Відповідно до п.3.1. кредитного договору, Відповідач зобов'язаний був починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа включно частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 317 дол. США на рахунок № [NUMBER] (відповідно до п.1.3. кредитного договору) шляхом внесення готівкою чи перерахування із свого поточного рахунку. Згідно п. 3.2. кредитного договору Відповідач зобов'язаний був повернути кредит не пізніше 17 квітня 2012 року. Відповідно до п. 3.3. кредитного договору Відповідач зобов'язаний був сплачувати Позивачу нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10 го числа включно кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 17 квітня 2012 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами. Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] (відповідно до п. 1.6. кредитного договору). Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав повністю (а.с. 15) Відповідач належним чином не виконує умови Кредитного договору, що підтверджується Випискою по особовому рахунку (а.с. 19-47). Станом на 23.12.2014р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: заборгованість за кредитом - 13 290, 03 дол. США, заборгованість за процентами - 2 530, 64 дол. США, пеня - 200 960, 38 грн., 3 % річних - 24 119, 85 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача суми заборгованості за кредитом в розмірі 13 290, 03 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності з вимогами ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно правового висновку Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, предметом якої був спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст.261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Як вбачається із розрахунків суми заборгованості та виписки за кредитним договором, Позивач просить стягнути з Відповідача суму заборгованості по процентам починаючи з 11.08.2007 р.,а отже Позивачем пропущено трирічний строк позовної давності. Позовна заява подана 16.09.2014р., а тому позовні вимоги Позивача щодо стягнення нарахованих процентів підлягають частковому задоволенню, в межах строку позовної давності, починаючи з 17.09.2011 року в розмірі - 1 045, 48 доларів США. Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь пеню в розмірі 200 960, 38 грн. та 3 % річних в розмірі - 24 119, 85 грн. Відповідно до п. 3.9. кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, Відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню за кожний день у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п. 1.5. кредитного договору, від суми простроченого платежу. Разом з тим, на підставі ст. 258 ЦПК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Проведений банком розрахунок пені та 3 % річних перевищує один рік, що суперечить нормам ч.2 ст.258 ЦК України, оскільки строк дії кредитного договору закінчився 17.04.2012р. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача пені в розмірі 200 960, 38 грн. та 3 % річних - 24 119, 85 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки строк дії договору, оскільки Позивачем здійснено нарахування пені та 3 % річних з пропущенням строку позовної давності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 13 290, 03 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 208 121,87 грн., процентів за користування кредитом 1045, 48 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 16372, 21 грн, а всього - 224494,08 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2244 грн. 94 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial