Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Представник КП «Жилкомсервіс» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 04.11.2015 року по 01.11.2020 рік у сумі 13699 грн 46 коп. та сплачену суму судового збору у розмірі 2102 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем, як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м.Харкова та відповідачем, як споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 року №95/1 зі змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. В свою чергу відповідач за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не сплачує, внаслідок чого за адресою: [ADDRESS] утворилась заборгованість за період з 04.11.2015 року по 01.11.2020 рік у сумі 13699 грн 46 коп. 13.01.2021 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. 18.02.2021 року надійшла заява представника [PERSON] , в якій він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем у позові зазначена [PERSON] , а відтак [PERSON] є неналежним відповідачем по справі. 16.03.2021 року представником позивача подано уточнену позовну заяву та зазначено відповідачем [PERSON] 24.03.2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позовні вимоги заявлено поза межами строку позовної давності; ніякого договору з позивачем відповідач не укладала; у 2006 року відповідач не мешкала за адресою: [ADDRESS] , а відтак не отримувала газети «Слобода» та примірника договору про надання житлово-комунальних послуг; жодної пропозиції щодо укладення індивідуального договору відповідач не отримувала; згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з травня 2019 року надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах; позивачем не додано до позову доказів оприлюднення нових тарифів згідно додатку №2 до рішення виконкому Харківської міської ради №893 від 20.12.2011 року, а відтак тарифи не були доведені до відома споживачів; позивачем не додано до позову доказів оприлюднення нових тарифів згідно додатку №2 до рішення виконкому Харківської міської ради №318 від 11.05.2018 року, а відтак тарифи не були доведені до відома споживачів; матеріали справи не містять жодних доказів того що позивач надавав перелічені послуги; відсутній акт виконаних робіт; мешканцями будинку подавались колективні заяви щодо великого переліку проблемних питань та невиконання робіт; відносно колишнього керівника КП «Жилкомсервіс» [PERSON] порушено кримінальну справу, що вказує на злочинну діяльність КП «Жилкомсервіс», розкрадання коштів в мільйонних маштабах; матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які доводять правомірність позовних вимог. 05.04.2021 року представником позивача подано відзив на позовну заяву з зазначенням, що КП «Жилкомсервіс» здійснює обслуговування багатоквартирного будинку, в якому мешкає відповідач, так як є його управителем, а відповідач зобов`язаний оплачувати надані позивачем послуги протягом всього періоду надання таких послуг; актів-претензій оформлених належним чином від відповідача до позивача не надходило. В додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначив, що позивач намагається стягнути кошти за начебто надані ним послуги, які вже оплачено юридичними особами орендарями, що розташовані на перших та цокольних поверхах будинку; доказом ненадання якісних послуг позивачем є численні скарги мешканців будинку та фото прибудинкової території. Ухвалою суду від 28.04.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Захарова О.О. про витребування доказів та про розгляд справи в загальному провадженні по цивільній справі за позовом комунального підприємства «Жилкомсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території відмовлено. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, представники відповідача заперечували у задоволенні позовних вимог на підставі вищезазначених доводів, зазначивши, що договір викладений у газеті «Слобода» не є належним підтвердження укладення договору; не зазначений тираж газети, а відтак неможливо встановити можливість отримати її екземпляр; відсутня пропозиція про укладення договору; договір має бути укладений відповідно до змін у Законі України «Про житлово-комунальні послуги»; не надано доказів оприлюднення нових тарифів; договір на який посилається позивач не є публічним та мешканці будинку не мали вільного вибору надавача послуг. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві власності з 04.11.2015 року належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки реєстру територіальної громади м.Харкова від 24.11.2020 року відповідач за вказаною адресою не зареєстрована. Заборгованість відповідача за розрахунком позивача за період з 04.11.2015 року по 01.11.2020 рік складає 13699 грн 46 коп. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п.6 ч.1 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Згідно пункту 10 частини 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Частиною 2 статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав Рішенням виконавчого комітету ХМР №1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова», КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків. Статтею 633 ЦК України\~визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Частиною 1\~ст. 639\~ЦК України\~передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638\~ЦК України\~встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2\~ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Договори про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами укладені шляхом опублікування публічного договору в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуск газети «Слобода» від 28.11.2006 року випуск № 95/1. Відповідно до ч.1 ст. 12, ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Згідно із зазначеними нормами\~закону\~споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування комунальними послугами; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), що узгоджується також з постановою Верховного Суду по справі № 646/834/17. Таким чином, споживачі зобов`язані оплачувати за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, а відтак посилання відповідача на не укладення договору між сторонами безпідставні та спростовуються вищенаведеними нормами. Крім того, відповідачем не надано доказів звернення до позивача з пропозицією укласти договір відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» .Згідно зі ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (ч.4\~ст. 10 ЗУ №2189-VІІІ). Відповідно до п.2 ч.3 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 809 від 09.11.2011 року затверджено визначені площі прибудинкових територій житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова, які підлягають прибиранню та знаходяться в господарському відданні КП «Жилкомсервіс» в додатку до якого зазначено будинок [ADDRESS] . Надання послуг здійснюється КП «Жилкомсервіс» згідно з переліком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.05.2018 № 318 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова». Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до п. 2.4. Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 № 390 (чинним на час внесення змін до тарифів), Виконавці що надають послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться інформація про зміну цін/тарифів з обґрунтуванням необхідності зміни. Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування),\~веб-сайті суб`єкта господарювання\~(за наявності) та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них. Враховуючи викладене, оскільки тарифи доведені споживачам шляхом опублікування на офіційному сайті позивача та в газеті Харківської міської ради, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів відповідача в частині необізнаності з встановленими тарифами. Відповідно до ст.ст.27,28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 цього Закону, з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею. Всупереч зазначеному, відповідачем не надано доказів складання акту-претензії відповідно до вищевказаних норм. Крім того, суд не приймає за належні докази заяви та колективні звернення до КП «Жилкомсервіс» від мешканців будинку [ADDRESS] , оскільки останні не підписані відповідачем, при цьому доводи представника відповідача щодо уповноваження на відповідні звернення [PERSON] безпідставні, оскільки суду не надано відповідних документів, що уповноважують на представництво інтересів відповідача у відповідних організаціях. Також, заяви подані 17.11.2020 року та у 2021 році судом не беруться до розгляду, оскільки не стосуються предмету доказування, оскільки представник позивача просить стягнути заборгованість за період з 04.11.2015 року по 01.11.2020 рік. Фото картки щодо не належного стану двору не приймаються судом за належні докази зтих підста, що з них можливо однозначно ідентифікувати час та місце фіксації. Щодо посилань представника відповідача на розкрадання коштів комунальними підприємствами суд наголошує, що положеннями\~ст. 62 Конституції України\~закріплено один із основоположних принципів - презумпція невинуватості, зокрема особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку й установлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, зазначене, також, відповідає положенням ч.1,2,\~статті 17 КПК України. Враховуючи викладене, суд не бере до розгляду наявність або відсутність кримінальної справи щодо працівників КП «Жилкомсервіс». Щодо посилань представника відповідача про оплату послуг позивача юридичними особами-орендарями, що розташовані на перших та цокольних поверхах будинку [ADDRESS] суд зазначає наступне. Згідно параграфу 5.6 п. 5.6.2.6 Правил благоустрою території міста Харкова, що є додатком до рішення 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 16.11.2011 р. № 504/11, обов`язок по механізованому та ручному прибиранню територій, вчинення протиожеледних заходів дворів, тротуарів, майданчиків, покриття проїжджої частини вулиці, інших територій земельних ділянок, що надані у власність або користування юридичним або фізичним особам, та територій на відстані 20 м від межі даної земельної ділянки та до проїжджої частини вулиці, покладається на відповідні підприємства, установи, організації, приватних підприємців, громадян, які є власниками або користувачами таких ділянок. Представник відповідача помилково посилається на подвійну сплату за послуги з обслуговування прибудинкової території, оскільки договірні відносини між позивачем та відповідачем, окрім вищевказаних Правил також регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», нормами ЦК України та ЖК України. Тобто правовідносини, які склались між позивачем та юридичними особами орендарями в даній справі не впливають на правовідносини між позивачем та відповідачем. Крім того, позивачем за умовами договору надається послуги не лише прибирання території, а також санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо. Таким чином, позивачем доведено надання відповідних послуг споживачу, при цьому відповідачем не надано жодного доказу ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що давало б підстави для його звільнення від оплати послуг. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України\~однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом. В ухвалі ВССУ від 20.11.2013 року по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Приймаючи до уваги, що відповідач будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, не сплачує заборгованість добровільно, доказів які б спростували протилежне суду не надано, суд приходить до висновку, що виникла заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, представник відповідача просить застосувати строки позовної давності до вимог позивача. Статтею 257 ЦК України\~передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у\~три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК\~України.) Відповідно до\~ст.264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності\~починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив\~позовної давності,\~про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд\~визнає\~поважними\~причини пропущення\~позовної давності, порушене право підлягає захисту (стаття 267 ЦК України). Згідно з ч.1\~статті 127 ЦПК України\~суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Так, при поданні позовної заяви 23.12.2020 року позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період з 04.11.2015 року по 01.11.2020 рік, таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з 04.11.2015 рік по 31.12.2017 рік заявлені поза межами строку позовної давності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за період з 01.01.2018 року по 01.11.2020 рік у розмірі 9436,60 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн, позивні вимоги задоволено частково, а відтак з урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем на користь позивача підлягають судові витрати за подачу позову в сумі 1447,92. На підставі викладеного,

Outcome: partial