Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Представник Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Посилався на те, що матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідачка [PERSON], [INFO].н., яка нехтує батьківськими обов'язками по відношенню до свого малолітнього сина, оскільки неналежно здійснювала доглядала за ним, час від часу залишала його без нагляду, у зв'язку із чим, дитина перебувала в КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини». У грудні 2017 року відповідачка забрала сина із вказаної установи. З цього часу вони перебувають під соціальним супроводом Чернівецького міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді та за клопотанням центру були поселені на тимчасове проживання до Чернівецького обласного центру соціально-психологічної допомоги. Однак у травні 2018 року [PERSON] разом із сином самовільно залишила заклад, не повідомивши працівників та соціальну службу про наступне місце проживання. Останньою крапкою стало те, що 13 червня 2018 року працівниками правоохоронних органів було знайдено малолітнього [PERSON] на вулицях міста Чернівці без нагляду дорослих. Таким чином, відповідачка своїми діями (бездіяльністю) створила для сина загрозу його життю та здоров'ю. У зв'язку із цим, дитина була поміщена до притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації. З часу залишення сина [PERSON] жодного разу його не навідала та не цікавилася ним. Місце її перебування невідоме. Оскільки відповідачка [PERSON] зловживає спиртними напоями та самоусунулась від виховання та утримання сина, виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 07 вересня 2018р.року надано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] У зв'язку із цим, просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] Під час розгляду справи представник позивача - [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи Чернівецького міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді - Ляхович Р.М. підтвердила обставини, викладені у позові. Додатково пояснила, що працівники служби неодноразово спілкувалися з відповідачкою [PERSON], але та ніколи не мала бажання бути поруч біля свого сина. З КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини» вона забрала сина тільки тому, що дізналася про наявність коштів на його рахунку. Однак після швидкої розтрати коштів, дитина їй стала не потрібна, у зв'язку із чим, [PERSON] просто залишила сина на вулиці. На даний час відомо, що відповідачка зловживає алкогольними напоями та веде антисоціальний спосіб життя. Після спілкування з малолітнім [PERSON] працівники дитячого закладу зрозуміли, що весь той час, який він провів разом із матір'ю, тільки зашкодив йому, оскільки хлопчик розповідав про жахливі речі. На даний час він про матір не згадує, не бажає з нею спілкуватись і бачитись. Представник Притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації для розгляду справи не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Причину неявки суд не повідомив. Також в судове засідання не з'явилася й відповідачка [PERSON], незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи через публікацію оголошення про її виклик на сайті суду. Причину неявки суду не повідомила. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст.135 СК України (а.с.7,8). Як вбачається із матеріалів справи, 13 червня 2018 року інспектором ЮП СП Шевченківського ВП ЧВП виявлено в районі проспекту Незалежності, 52А м.Чернівці малолітнього хлопчика без нагляду дорослих. Під час встановлення його особи було з'ясовано, що малолітнього звати [PERSON], а його матір [PERSON], яка у грудні 2017 року забрала дитину з КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини», де хлопчик перебував більше двох років. У зв'язку із цим, родина матері-одинокої [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Чернівецького міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді. За клопотанням центру мати з дитиною були поселені та тимчасове проживання до Чернівецького обласного центру соціально-психологічної допомоги. Однак на початку травня 2018р. відповідачка [PERSON] з дитиною самовільно залишили заклад, не повідомивши працівників та соціальну службу про наступне місце проживання. (а.с.3,10). Цього ж дня, [PERSON] було доставлено до притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької ОДА, де він і перебуває на даний час (а.с.11). Відповідачка [PERSON] не притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх батьківських обов'язків, так як за місцем своєї реєстрації остання не проживає, місце її перебування не відоме. Оскільки, відповідачка зловживає алкогольними напоями та неналежно здійснює доглядає за дитиною, рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28 серпня 2018 року №426/17 вирішено надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], у зв'язку з тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с.4). На підставі цього рішення, Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 07 вересня 2018 року було надано Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с.3). Так, згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30 липня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що під ухиленням слід розуміти усунення батьків від виконання своїх обов'язків, зокрема, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пункт 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 липня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Так, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зловживає спиртними напоями та веде антисоціальний спосіб життя. У зв'язку із цим, вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого малолітнього сина та з часу поміщення дитини до притулку, жодного разу до нього не навідалася та не цікавилася його життям, здоров'ям. Більше того, своїми діями відповідачка створила загрозу життю та здоров'ю сина, залишивши його самого без нагляду дорослих на вулиці. За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку про те, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Відповідно до вимог ч.2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вважає, що відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved