Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Сучило А.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Черкаської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що [PERSON] є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] , та сином [PERSON] , який теж помер [INFO] . Померлі бабуся та батько проживали та були зареєстровані за тією ж адресою, що і позивач, а саме: [ADDRESS] . [PERSON] є рідним дядьком позивача і теж зареєстрований за вище зазначеною адресою, проте там не проживає з 2016 року, втратив до житла будь-який інтерес, житлово-комунальні послуги не сплачує, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей немає, і він самостійно не знявся з реєстраційного обліку. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.07.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивача та його представник - адвокат Сучило А.О. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений, із заявами до суду не звертався. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, при вирішення спору покладався на розсуд суду. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши думку позивача, адвоката позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.07.1992 батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. Відповідно до свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з копій паспортів, [PERSON] та [PERSON] до смерті проживали за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради № 11053-01-21 від 24.05.2019 вбачається, що відповідно до адресної картки особи за адресою [ADDRESS] станом на 23.05.2019 зареєстровані 2 особи, а саме: [PERSON] , 1992 р.н., та [PERSON] , 1977 р.н. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Факт не проживання відповідача [PERSON] по [ADDRESS] підтверджується актом опитування сусідів від 27.05.2019, згідно якого [PERSON] , [INFO] , не проживає та не з`являється вже більше року за адресою: [ADDRESS] . Так, згідно показів свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідача [PERSON] вони не бачили вже більше року, оскільки він виїхав з квартири та проживає за іншою адресою, яка їм не відома. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Стаття 71 ЖК України визначає строки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, а саме: при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] тривалий час не проживає у спірній квартирі, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивача, який самостійно несе тягар утримання майна. Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації.

Outcome: approved