Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовною вимогою до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи її тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23.11.2010 року, остання отримала кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на сайті http://privatbank.ua/terrms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладені Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terrms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умовами інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 31.12.2015 року має заборгованість 15608,83грн., яка складається з: 1858,56грн. заборгованість за кредитом; 9830,80грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2700,00грн. заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також із штрафів відповідно до умов договору, а саме, 500,00грн. штраф, фіксована частина; 719,47грн. штраф, процентна складова. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. У звязку з викладеним, просить, стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.11.2010р. у розмірі 15608,83грн. та судові витрати у розмірі 1378,00грн.. До судового засідання представник позивача не зявився, є належним чином повідомлений, в матеріалах провадження наявне клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, та підтримані заявлених позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні, предявлені вимоги визнала, за обставин викладених у позовній заяві, отримання кредитних коштів визнає, як і те, що не здійснювала їх погашення за сімейними обставинами, зазначає, що 14.10.2013 року зареєструвала шлюб та змінила прізвища на [PERSON]. Суд, врахувавши думку представника позивача, заслухавши відповідача та вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов є обґрунтованим, з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.11.2010 року між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] «ПриватБанк» та [PERSON], відповідачем по справі, було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Позичальник, відповідач у справі, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, сторони у п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, погодили, що позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахувань та прострочених відсотків і комісії. Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання, повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Обґрунтовуючи підставність позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, продовжує ухилятись від виконання зобовязання, внаслідок чого станом на 31.12.2015р. виникла загальна заборгованість за кредитом у розмірі 15608,83грн., яку банк і просив стягнути на свою користь. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 1.1.2.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Вказане свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 23.11.2010р. ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діє до 23.11.2016 року. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, станом на 31.12.2015 року має заборгованість 15608,83грн., яка складається з: 1858,56грн. заборгованість за кредитом; 9830,80грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2700,00грн. заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також із штрафів відповідно до умов договору, а саме, 500,00грн. штраф, фіксована частина; 719,47грн. штраф, процентна складова. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, у звязку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] відповідачем у справі, зобовязань за кредитним договором № б/н від 23.11.2010р., позов підлягає до задоволення. Із матеріалів провадження вбачається, що 14.10.2013р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвища на «Лищенко». Судові витрати, що поніс позивач, в силу ст.88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню, в розмірі 1378,00 грн. за сплату судового збору, з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved