Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Представник КС «Рівненщина» звернувшись до Рівненського міського суду з позовом, просить солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1637 від 12 лютого 2009 року в розмірі 58187,04 грн. та 5059,88 грн. - три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання і судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 12 лютого 2009 року між КС «Рівненщина» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1637, згідно умов якого їй було надано кредит в розмірі 10950 грн. на споживчі потреби, на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, на строк 24 місяці з 12 лютого 2009 року по 14 лютого 2011 року. Для забезпечення виконання кредитного зобов'язання 12 лютого 2009 року між КС «Рівненщина» були укладені договори поруки №962 та 963 у відповідності до яких, поручителі [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником [PERSON] усіх її зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором №1637 від 12 лютого 2009 року. Відповідач зобов'язання за договором не виконала, у результаті чого станом на 22 липня 2014 року її заборгованість складає 58187,04 грн., із них сума основного боргу - 10754 грн. та проценти за користування кредитом в сумі 47433,04 грн. А тому її слід солідарно стягнути з боржника [PERSON] та поручителів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив стягнути солідарно з відповідача та поручителів заборгованість за кредитним договором, три відсотка річних та судові витрати. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подали. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов частково задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 12 лютого 2009 року між КС «Рівненщина» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1637, згідно умов якого їй було надано кредит в розмірі 10950 грн. на споживчі потреби, на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, на строк 24 місяці з 12 лютого 2009 року по 14 лютого 2011 року. Для забезпечення виконання кредитного зобов'язання 12 лютого 2009 року між КС «Рівненщина» та [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки №962 та 963 у відповідності до яких, поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником [PERSON] усіх її зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором №1637 від 12 лютого 2009 року. Згідно п.п.1.1., 2.3., 3.1., 3.2. договору, спілка надає позичальнику кредит в розмірі 10950 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за його користування на умовах, що передбачені цим договором, а саме до 14 лютого 2011 року. Плата за користування кредитом (відсотки) становить, виходячи із процентної ставки 48% річних від суми залишку заборгованості за основною сумою кредиту. Відсотки за користування кредитом нараховуються за кожний фактичний день користування кредитом і починається з наступного дня після отримання позичальником кредиту. Нормою ст.526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитна спілка належним чином виконала зобов'язання щодо видачі кредиту, надавши відповідачу кредитні кошти в обумовленій у договорі сумі, а [PERSON] порушила умови кредитного договору, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, яка станом на 22 липня 2014 року складає 58187,04 грн., із них сума основного боргу - 10754 грн. та проценти за користування кредитом в сумі 47433,04 грн. Згідно ст.ст.611, 612,1049 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором, а у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України визначено те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому на користь позивача з відповідачів слід стягнути 5059,88 грн. три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, позовна вимога про солідарне стягнення з [PERSON] та поручителів не підлягає задоволенню з огляду на те, що між кредитором та поручителями було укладено самостійні договори поруки, а тому поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою і не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю перед кредитором. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з боржника [PERSON] та поручителів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором №1637 від 12 лютого 2009 року в розмірі 58187,04 грн., три проценти річних в сумі 5059,88 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів слід солідарно стягнути судові витрати в сумі 632,48 грн.

Outcome: dismissed