Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Представник позивача адвокат Мірошниченко М.В. звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку в подальшому уточнила, та просить визнати за позивачем [PERSON] право власності за набувальною давністю на 1/2 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а саме приміщення у житловому будинку «А»-1, що складають квартиру [ADDRESS] загальною площею 27,3 кв.м, житловою 13,9 кв.м; квартиру [ADDRESS] , загальною площею 17,0 кв.м, житловою 10,8 кв.м; спільного коридору площею 8,8 кв.м; а також - літньої кухні «З», сараю «К», сараю «Е», сараю «Л», навісу «Д», вбиральні «Ж», вимощення I, III; водоколонки II, огорожі/хвіртки № 1-3. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу та її синові [PERSON] належить по 1/2 частки у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку, яка в свою чергу є 1/2 часткою всього будинку, 1924 року забудови. В їх користування крім квартири загальною площею 64,4 кв.м, житловою 48,2 кв.м, знаходяться також сарай «В», лазня «Л», вбиральня «Г». Іншу частину будинку, що складається із квартири [ADDRESS] з кухнею та житловою кімнатою, квартири [ADDRESS] з кухнею та житловою кімнатою, а також господарчі будівлі, позивач використовує, не маючи правовстановлюючих документів. Згідно технічного паспорту домоволодіння за вказаною адресою квартир під [ADDRESS] у будинку не існує, земельна ділянка під житловими та нежитловими забудовами не приватизована, кадастровий номер на неї не отримувався. Позивач з 1992 року зареєстрована у належній їй квартирі, проживає у вказаному будинку, несе усі витрати по його утриманню, ремонту, здійснює догляд за земельною ділянкою. Крім неї та сина в будинку ніхто не проживає, вона повідомляла місцеві органи, що є співвласницею нерухомого майна, яке ніким не використовується, власники майна на цей час невідомі. Зазначила, що житлом та господарськими будівлями позивач заволоділа добросовісно, і протягом майже 30 років продовжує ним володіти відкрито та безперервно. З огляду на те, що тривалий час власник або попередній користувач не виявляє наміру визнати іншу частку нерухомого майно своєю, і погодився з її втратою, вважає, що нерухомість може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця, зокрема позивача у справі. Посилаючись на положення ч.1 ст.344 ЦПК України, просить позов задовольнити, оскільки позивач із сином добросовісно заволоділи часткою домоволодіння. Ухвалою судді від 12.04.2021 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання 26.04.2021. В підготовчому судовому засіданні 26.04.2021 та 07.06.2021 судом було витребувано докази у справі стосовно власників спірного нерухомого майна. 15.09.2021 підготовче провадження закрито і справу призначено до судового розгляду. Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Мірошниченко М.В., яка діє від імені позивача на підставі ордеру та договору № 22/03 від 07.03.2021, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити з підстав, викладених в уточненому позові. Порядок виклику відповідача [PERSON] до суду дотримано, але в судове засідання вона не з`явилася, причини неявки не повідомила, клопотань від неї не надходило. Представник відповідача Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надав суду клопотання про проведення розгляду справи без участі представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду /а.с.41, 57/. Від третьої особи [PERSON] надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с.71/. За таких обставин суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін та третьої особи на підставі наявних письмових доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись з письмовими матеріалами справи, дослідивши і оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, зазначений у ст.16 ЦК України, зокрема, визнання права. Згідно положень ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та [PERSON] на праві спільної приватної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , яка складає 1/2 частку від вказаного житлового будинку. Квартира належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 23.05.2007, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням № І 52 від 15.02.2007. Право власності на квартиру зареєстровано в Криворізькому БТІ 09.08.2007 /а.с.4/. Право власності позивача та третьої особи на 1/2 частку будинку за адресою: [ADDRESS] ,\~у розмірі\~по 1/4 частки кожному підтверджується Витягом з державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В розділі «додаткові відомості» цього реєстру зазначено, що у користуванні [PERSON] , [PERSON] знаходиться 1/2 частка від житлового будинку з господарчими будівлями в рівних долях, а саме приміщення в житловому будинку «А-1», що складають квартиру [ADDRESS] загальною площею приміщень 64,4 кв.м, житловою площею 48,2 кв.м, сарай «В», лазня «Л», вбиральня «Г» /а.с.6-7/. Згідно з довідкою КП «ДОР «Криворізьке БТІ» від 12.05.2021 станом на 31.12.2012 право власності на: - квартиру [ADDRESS] зареєстровано на праві спільної часткової власності на ім`я [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 23.05.2007 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням № І 52 від 15.02.2007 (реєстрація проведена в реєстровій книзі 22ПВШ-205-12634, реєстраційний номер 19867684); - квартира [ADDRESS] у вказаному будинку зареєстрована на праві приватної власності на ім`я: [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 27.06.2007 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням № І-208 від 28.05.2007 (реєстрація проведена в реєстровій книзі 23ПВШ-52-13038, реєстраційний номер 25272375); - квартира [ADDRESS] була зареєстрована на праві приватної власності на ім`я: [PERSON] на підставі свідоцтва про\~право власності\~№ [NUMBER] ,\~виданого 28.10.1997\~Інгулецьким державним\~гірничо-збагачувальним\~комбінатом,\~згідно з\~розпорядженням №\~1306\~від 16.10.1997,\~але розпорядженням\~ВАТ «Інгулецький\~ГЗК» №\~424\~від 12.03.2003\~приватизація на\~вказану квартиру\~була скасована\~в зв`язку\~з передачею\~ житлового\~будинку на\~балансовий облік\~УЖКГ виконкому\~Криворізької міської\~ради (реєстрація\~проведена за\~територіальною громадою\~м.\~Кривого Рогу\~в особі\~міської ради\~на балансі\~КЗ «Міська\~лікарня №\~17»\~в реєстровій\~книзі 3нж-27-1387,\~реєстраційний номер\~12528998).\~В примітці\~вказаної довідки\~зазначено,\~що квартири\~ [ADDRESS] ,\~ [ADDRESS] ,\~ [ADDRESS] \~входять до\~складу житлового\~будинку [ADDRESS] /а.с.60/. Як видно із довідок Відділу реєстрації місця проживання громадян в квартирі [ADDRESS] спірного будинку був зареєстрований [PERSON] , який помер [INFO] та знятий з реєстрації 24.10.2017; в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] /а.с.55-56/. За повідомленням КНП «Криворізька міська лікарня № 17» Криворізької міської ради на балансі підприємства будинок [ADDRESS] не перебуває, оскільки 04.10.2006 був переданий на балансовий облік Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області /а.с.81/. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Витребуваними судом за клопотанням представника позивача доказами встановлено, що квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] у спірному будинку ніхто не користується тривалий час, відомості, що підтверджують зміну власника квартири [ADDRESS] відсутні. \~ \~ \~ \~ Із\~матеріалів справи\~видно,\~що попередній\~користувач квартири\~ [ADDRESS] \~у спірному\~будинку [PERSON] \~помер [INFO] \~та знятий\~з реєстрації\~24.10.2017. Оскільки станом\~на 04.10.2006\~він вже\~не був\~власником квартири\~ [ADDRESS] \~через скасування\~приватизації,\~то підстави\~для прийняття\~цієї квартири\~у спадщину\~його спадкоємцями\~відсутні. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.47\~Основного Закону кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно з положеннями ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.\~\~ За приписами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Згідно приписів ч.1\~ст.344\~ЦК України\~особа,\~яка добросовісно\~заволоділа чужим\~майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.4 цієї статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Як роз`яснив Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.9 Постанови від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п.13 цієї Постанови, особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно з вказаною Постановою Пленуму ВССУ, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. \~ \~ \~ \~ Судом\~встановлено,\~що попередній\~власник (в\~подальшому \~користувач)\~квартири [ADDRESS] \~у спірному\~нерухомому майні\~помер, відомості стосовно місця знаходження власника квартири [ADDRESS] відсутні. Таким чином, наданими суду доказами доведено, що позивач заволоділа квартирами [ADDRESS] , [ADDRESS] , відкрито, добросовісно, і безперервно користується ними понад 10 років, утримує їх, підтримує в належному стані. До того ж суд враховує, що належний відповідач\~у справі\~-\~територіальна громада\~в особі\~виконавчого комітету\~Інгулецької районної\~у місті\~Кривому Розі\~ради,\~заперечень проти\~позову не\~надав,\~а отже\~на 1/2 частку у спірному нерухомому майно не претендує, безхазяйним майно не визнавав. Суд враховує при цьому, що прийняти позивачу спірне нерухоме майно у власність позивачу іншим шляхом неможливо з об`єктивних причин. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц, де Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду\~вказав, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що єдиною можливістю оформити право власності на частку у спірному будинку для позивача є звернення до суду із даним позовом. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до звіту про оцінку майна від 04.03.2021 ринкова вартість 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] становить 133300,00 грн. /а.с.13/, та вважає, що позивачем судовий збір сплачено повністю у встановленому законом розмірі. Враховуючи специфіку спору, судові витрати, зокрема щодо сплати судового збору, не розподіляються, та покладаються на позивача.

Outcome: approved