Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Представник позивача за дорученням Куркан Л.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 58425 гривень 54 копійки. Свої вимоги мотивує тим, що 31 березня 2009 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №1204.36, відповідно до умов якої позивач надав відповідачці кредит в сумі 31000 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 60 % на рік від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 31 березня 2009 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №36, згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання відповідачкою [PERSON] зобов'язань по кредитному договору. Однак, відповідачка [PERSON] не виконувала умови договору, тобто не сплачувала кожного місяця обов'язковий мінімальний платіж, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 58425 гривень 54 копійки. Що й стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку (а.с. 7). Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась. Надала суду заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги позивача та просить розглянути справу у її відсутність (а.с. 41). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги позивача та просить розглянути справу у його відсутність (а.с. 42). В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом встановлено, що 31 березня 2009 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №1204.36, відповідно до умов якої позивач надав відповідачці кредит в сумі 31000 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 60 % на рік від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.4-5). 31 березня 2009 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №36, згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання відповідачкою [PERSON] зобов'язань по кредитному договору (а.с.7). Відповідачка [PERSON] кошти отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером №4206 від 31 березня 2009 року (а.с.8). Однак відповідачка [PERSON] не виконувала умови договору, тобто не сплачувала кожного місяця обов'язковий мінімальний платіж, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідачів за вказаним кредитним договором станом на 31 грудня 2013 року складає 58425 гривень 54 копійки (а.с. 9) в тому числі : · сума боргу за кредитом - 30550 гривень 96 копійок; · сума боргу за відсотками - 27874 гривні 58 копійок; Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2014 року сплату судового збору по вказаній справі було відстрочення до ухвалення рішення по справі (а.с.15). Частиною 2 статті 82 ЦПК України передбачено, що судові витрати стягуються за содовим рішенням у справі, коли оплата судових витра була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Згідно зі п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в суммі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII передбачено мінімальну заробітну плату з 01 січня 2014 року в розмірі 1218 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене мінімальний розмір судового збору по даній категорії справ складає - 243 гривні 60 копійок, максимальний - 3654 гривні. З позовної заяви вбачається, що ціна позову дорівнює 58425 гривень 54 копійки, а відповідно судовий збір - 584 гривні 26 копійок (а.с.1). Одже, з позивача необхідно стягнути несплачений судовий збір в суммі 584 гривні 26 копійок на рахунок УДКСУ у Тарутинському районі Одеської області (ЄДРПОУ 37907783; н/р 31218206700447; банк отримувач «ГУДКСУ в Одеській області»; код банку отримувача 828011; код класифікації доходів бюджету 22030001). Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За статтею 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідачка кошти отримала, але своїх зобов'язань за договором належним чином не виконала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 58425 гривень 54 копійки. На підставі викладеного 509, 526, 610, 611, 623,625, 629, 638, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved