Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON].в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України, в якому просиввизнати відповідача ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області таким, що завдав позивачу [PERSON] моральну шкоду в період з 11.02.2016 року по 20.04.2017 року бездіяльністю підлеглим йому підрозділом при досудовому розслідуванні кримінального провадження №12013120310000444; та стягнути з спеціального рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у сумі 900 000 грн. 00 коп., зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що позивач [PERSON] звернулася до прокурора Олександрівського району Кіровоградської області з заявою про скоєння злочину, яку було передано до Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області та з 04.06.2013 року відомості по даному факту були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013120310000444 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, однак, до сьогоднішнього дня розслідування по зазначеному кримінальному провадженню не закінчено, справу до суду не направлено. Крім того, кримінальне провадження №12013120310000444 розслідувалося до 20.08.2014 року та було безпідставно закрито, однак постанова про закриття кримінального провадження скасована ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2015 року (справа № 397/693/15-к), в якій суд зобов'язав слідчого провести ряд слідчих дій, при цьому, деякі із них досі не виконані. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2016 року по справі № 397/203/15-к визнано факт бездіяльності слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області при розслідуванні кримінального провадження № 12013120310000444. Окрім того, представник позивача також зазначив, що затягування при внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєний злочин протягом 2-х років (з червня, 2011 року - по червень, 2013 року) та в подальшому затягування розслідування по кримінальному провадженню №12013120310000444 призвело до того, що позивач [PERSON] була вимушена звернутися до суду з позовом про відшкодування на її користь моральної шкоди за завдані страждання у період з 04.06.2013 року по 10.02.2016 року, та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2016 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, разом з тим, рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто на користь [PERSON] із Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2017 року касаційні скарги Державної казначейської служби України та ГУ Національної поліції в Кіровоградській області відхилено, а рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 26 липня 2016 року залишено без змін. Разом з тим, навмисне затягування розслідування по кримінальному провадженню №12013120310000444 підтверджується також численними судовими рішеннями, зокрема, по справам №№ 397/436/16-к, 397/1575/16-к, 397/94/17, 397/112/17,397/141/17, якими були встановлені факти бездіяльності слідчого. Вказав, що моральні страждання будь-якої людини залежать від багатьох чинників, однак основними є глибина розуміння джерела моральних страждань, причин, що їх породили, можливість усунути ці причини самостійно, термін дії обставин моральних страждань на людину, наслідки цих страждань, характер людини, її емоційний стан, сімейні обставини, попередня професійна діяльність та ін., на підставі чого бездіяльність правоохоронних органів при розгляді її (позивача) заяви про скоєння злочину, безпідставне затягування розслідування викликала у позивача [PERSON] моральні страждання, які полягають у відчутті стурбованості, страху за своє життя, оскільки не притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності викликало у позивача відчуття незахищеності та безкарності до осіб, які вчинили злочин, погіршенням стану здоров'я, головними болями, загостренням хвороб, перебуванням у зв'язку з цим в лікарні, у зв'язку з чим, під час лікування нею понесені витрати на закупівлю медикаментів на суму 4 600 грн. В той же час, друзі та знайомі відвернулися від позивача, вона стала замкнутою, дратівливою, в неї порушився сон. Крім того, моральні страждання позивача проявляються у відчутті відчаю, сорому, приниження, неможливістю продовжувати активне громадське життя, та у зв'язку з викладеним, посилаючись на формулу, розроблену доктором юридичних наук, професором [PERSON], яка є науковою рекомендацією по визначенню можливого розміру компенсації моральної шкоди ( D=dxfvxі xcx(1-fs) ), завдана позивачу [PERSON] моральна шкода становить 1 890 573,20 грн., однак, враховуючи, що виплата вказаних коштів здійснюється за рахунок Бюджету України, позивач просила утримати на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 900 000 грн. 00 коп., при цьому, зазначений розмір моральних страждань позивача [PERSON] є виваженим, так як враховує емоційний стан [PERSON] та всі обставини справи. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Відповідач (представник відповідача) ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі, при цьому, представник ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області, будучи присутнім у судовому засіданні 19.06.2017 року, позов не визнав в повному обсязі, проти його задоволення заперечував. Крім того, представником відповідача через канцелярію суду подані письмові заперечення за вх.№14103 від 20.06.2017 року, на обґрунтування яких представник відповідача зазначив, що ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області діяло на підставі, у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, разом з тим, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Посилання позивача на те, що їй завдано моральних страждань бездіяльністю слідчого під час розслідування кримінального провадження є безпідставними, оскільки єдиним доведенням протиправності, неправомірності та незаконності дій слідчого є вмотивована ухвала судді. На теперішній час відсутні будь-які рішення суду про протиправність дій слідчого чи інших працівників Національної поліції України по відношенню до позивача, у зв'язку з чим, можна дійти висновку, що позивач намагається відшкодувати понесені нею, з її слів, витрати за рахунок державного бюджету. Окрім того, позивачем не доведено причинно-наслідковий зв'язок між дією та шкодою, яка на її (позивача) думку була завдана та не надано жодних доказів щодо спричинення їй такої шкоди, та їх документальних підтверджень. Крім того, представник відповідача зазначив, що позовна вимога про визнання дій ГУ Національної поліції у Кіровоградській області такими, що завдали їй (позивачу) моральної шкоди за період з 11.02.2016 року по 20.04.2017 року бездіяльністю підлеглим відповідачу підрозділом при досудовому розслідуванні кримінального провадження №12013120310000444, - не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки, виходячи із її змісту, позивач просить визнати дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень такими, що завдали їй моральної шкоди, в свою чергу, відповідно до ст. 17 КАС України вирішення питання щодо правомірності рішень, дій, чи бездіяльності службових або посадових осіб органів державної влади віднесено до компетенції адміністративних судів. Відповідач (представник відповідача) Державної казначейської служби України, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі, при цьому, представник Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, будучи присутнім у судовому засіданні 19.06.2017 року, позов не визнав в повному обсязі, проти його задоволення заперечував. Заслухавши пояснення позивача та в її інтересах представника, враховуючи заперечення проти позову представника відповідача ГУ Національної поліції у Кіровоградській області, а також пояснення представника відповідача Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, надані у попередньому судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України, а також ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.16 ЦПК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якоїморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 ЦК України). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу. Крім того, ст.56 Конституції України передбачає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. За правилами ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення. Глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, положеннями ч. 5 ст. 23 ЦК Українивизначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, судом встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2016 року позов [PERSON] до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України у Кіровоградській області про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто на користь [PERSON] із Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Зазначене рішення набрало законної сили та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2017 року залишено без змін. Так, із змісту вказаного вище рішення суду апеляційної інстанції встановлено, що позивач [PERSON] у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України у Кіровоградській області, в якому просила визнати дії Головного управління Національної поліції України у Кіровоградській області такими, що завдали їй моральної шкоди у період з 04.06.2013 року по 10.02.2016 року бездіяльністю підлеглого йому підрозділу при досудовому розслідуванні кримінального провадження №12013120310000444. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову [PERSON], суд апеляційної інстанції виходив з того, що неправомірною бездіяльністю слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області в кримінальному провадженні, встановленою ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області 29.01.2016 року порушено право [PERSON] на розгляд її заяви про скоєння злочину в розумні строки, передбачені ст.28 КПК України, тим самим, судом апеляційної інстанції встановлено факт завдання [PERSON] моральної шкоди бездіяльністю слідчого та обгрунтованість вимоги про відшкодування цієї шкоди з держави на підставі ст.1174 ЦК України. В свою чергу, із змісту заявлених позивачем в даній цивільній справі позовних вимог про відшкодування моральної шкоди за період з 11.02.2016 року по 20.04.2017 року вбачається, що позивач [PERSON] просить визнати відповідача ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області таким, що завдав їй (позивачу) моральну шкоду в період з 11.02.2016 року по 20.04.2017 року бездіяльністю підлеглим йому підрозділом при досудовому розслідуванні кримінального провадження №12013120310000444 та стягнути з спеціального рахунку Державної казначейської служби України на її користь моральну шкоду у сумі 900 000 грн. 00 коп. Як на підстави позову позивач посилається на бездіяльність слідчих при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №12013120310000444, безпідставне затягування строків досудового розслідування, не виконання ухвал слідчих суддів, за якими встановлено факт бездіяльності слідчого. В свою чергу, судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013120310000444 від 04.06.2013 року внесено матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, згідно якого [PERSON] незаконно була звільнена з посади охоронника відділення «Укргазенергосервіс» 10.06.2011 року, розташованого в смт.Олександрівці Кіровоградської області. Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2016 року (справа №397/436/16-к) визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області [PERSON] по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013120310000444 від 04.06.2013 року за ч.1 ст.172 КК України, - в частині неналежного виконання ухвали слідчого судді від 12.06.2015 року, зобов'язанослідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області [PERSON]. організувати та провести слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням згідно ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду від 12.06.2015 року, що не були виконані та зазначені у мотивувальній частині ухвали. Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2016 року (справа №397/1575/16-к) скасовано постанова про закриття кримінального провадження від 24 листопада 2016 року слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області [PERSON] по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013120310000444 від 04.06.2013 року за ч.1 ст.172 КК України, зазначено про виконання слідчих дій під час проведення досудового розслідування, зазначених в мотивувальній частині ухвали. Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23 січня 2017 року (справа №397/94/17-к)визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області [PERSON] по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013120310000444 від 04.06.2013 року за ч.1 ст.172 КК України, - в частині неналежного виконання ухвали слідчого судді від 23.12.2016 року, зобов'язанослідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області [PERSON] організувати та провести слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням згідно ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду від 23.12.2016 року, що не були виконані та зазначені у мотивувальній частині ухвали. Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30 січня 2017 року (справа №397/112/17)відведено слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області [PERSON] від проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №12013120310000444 від 04.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України. Крім того, ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2017 року (справа №397/141/17)визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області [PERSON] по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013120310000444 від 04.06.2013 року за ч.1 ст.172 КК України, - в частині неналежного виконання ухвали слідчого судді від 23.12.2016 року та від 23.01.2017 року, зобов'язано слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області [PERSON] організувати та провести слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням згідно ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду від 23.12.2016 та 23.01.2017 року, що не були виконані та зазначені у мотивувальній частині ухвали. При цьому, судом відзначається, що позивач [PERSON], обгрунтовуючи заподіяння їй моральних страждань, за яких загострилися хвороби і вона неодноразово потрапляла до лікарні та на лікування нею понесені витрати на закупівлю медикаментів в сумі 4 600 грн. 00 коп., в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України не довела суду шляхом подання належних та допустимих доказів зазначених обставин, при цьому, представник позивача зазначив, що такі докази будуть надані до суду апеляційної інстанції, в свою чергу, на підставі ст.212 ЦПК України, суд, що розглядає справу, повинен оціни ти докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Також, судом відзначається, що позивач [PERSON] обгрунтовує завдання їй моральної шкоди, що виразилася в порушенні нормальних життєвих зв'язків, через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, за яких моральні страждання лише збільшуються, бездіяльністю слідчих СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області [PERSON] та [PERSON] по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013120310000444 від 04.06.2013 року за ч.1 ст.172 КК України, - в частині не належного виконання ухвал слідчого судді від 12.06.2015 року, від 23.12.2016 року та від 23.01.2017 року,тобто, за тими самими матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013120310000444 від 04.06.2013 року за ч.1 ст.172 КК України, визначаючи при цьому конкретний період заподіяння моральної шкоди, а саме: з 11.02.2016 року по 20.04.2017 року, та вказуючи також на бездіяльність слідчих, невиконання ними вимог ухвал слідчих суддів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, що встановлено в ухвалах слідчих суддів по справам 397/436/16-к, 397/1575/16-к, 397/94/17, 397/112/17, 397/141/17, разом тим, оскільки факт завдання [PERSON] моральної шкоди бездіяльністю слідчого за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013120310000444 від 04.06.2013 року за ч.1 ст.172 КК України, встановлено рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2016 року та стягнуто на користь позивача на підставі ст.1174 ЦК України моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., а положеннями ч.5 ст.23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, вимоги позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчих при досудовому розслідуванні кримінального провадження за №12013120310000444 від 04.06.2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.172 КК України, за період з 11.02.2016 року по 20.04.2017 року не грунтуються на Законі, що є підставою для відмови позивачу в задоволенні позову. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати по справі віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed