Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21547,47 грн. за кредитним договором б/н від 25.04.2007 та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.04.2007, [PERSON] отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. У зв`язку з порушенням умов договору, станом на 30.09.2019, [PERSON] має заборгованість у сумі 21547 грн. 47 коп. Ухвалою судді від 15.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 31-32). Представник позивача у судове засідання не з?явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 25). Відповідач, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 18.02.2020, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 38). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження, на підставі наявних доказів. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно заяви від 25.04.2007 [PERSON] звернувся до банку щодо отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач був ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді; своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування, а також погодився, що його заява разом з пам`яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають договір про надання банківських послуг (а.с. 9 на звороті). Відповідно до Витягу з Умов і правил надання банківських послуг: 6.5. - клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратах платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором; 8.6. - при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову; 9.12. договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформувала іншу про закінчення строку дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 10-15). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором встановлено, що\~заборгованість клієнта банку [PERSON] станом на 30.09.2019 становить 21547 грн. 47 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 1950 грн. 10 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом 15420 грн. 87 коп., заборгованості за пенею та комісією 2674 грн. 24 коп., штрафи - 1502 грн. 26 коп. (а.с. 5-8).\~\~ Згідно довідок з ЄДРПОУ, банківської ліцензії та Статуту, АТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, має право на здійснення банківських операцій (а.с. 18-23). Відносини, що склалися між сторонами відносяться\~до правовідносин щодо укладання правочинів\~- договорів, зокрема\~кредитного\~договору, а тому, в даному випадку,\~необхідно керуватися главами 48, 49, 71\~Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Згідно ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися\~ належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530\~ЦК України передбачено, що\~якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник\~ повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Із змісту ст. 1054 ЦК України встановлено, що\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином встановлено, що на підставі договору\~про надання банківських послуг від 25.04.2007 відповідач отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач\~кредитні кошти отримував за допомогою кредитної картки, а вчасно грошові зобов`язання\~за договором не виконував,\~тому утворилася заборгованість, а отже, позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення пені та штрафів, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов?язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов?язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у цивільній справі № 344/3834/16-ц від 28.11.2018. Оскільки, пеня і штраф нараховані за одне і теж зобов?язання порушення строків погашення кредиту, тому стягненню з відповідача підлягає лише пеня, а тому позов необхідно задовольнити частково. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial