Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Представник позивача АТ «Укрексімбанк» - Вострецов О.Ю. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 8192812686 від 25.11.2014 року, викладеним в новій редакції Додатковою угодою № 8192812686 ГМ/2015-10 від 26.10.2015 року, у розмірі 13288,83 грн., яка утворилася станом на 18.09.2020 року та складається з наступного: 3577,06 грн. - заборгованість за основним боргом; 5921,69 грн. - заборгованість за процентами; 1081,54 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 759,73 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 640,03 грн. 3 % річних; 1308,78 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ціна позову визначена позивачем в розмірі 13288,83 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що відповідно до договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8192812686 від 25.11.2014 року, викладеним в новій редакції додатковою угодою № 8192812686 ГМ/2015-10 від 26.10.2015 року, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем [PERSON] , позичальнику було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 4000,00 грн., з терміном користування до 31.10.2017 року та сплатою процентів у розмірі 40% річних. Кредитним договором передбачено надання відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач взяла на себе зобов`язання виконувати всі умови кредитного договору, у тому числі здійснювати погашення кредиту відповідно до умов договору (п. 2.4 кредитного договору) та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом (п. п. 2.10 кредитного договору). Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач [PERSON] всупереч вимогам кредитного договору та цивільного законодавства, свої договірні зобов`язання перед позивачем належним чином не виконує, не здійснює своєчасне повернення сум отриманого кредиту, сплату сум, нарахованих за користування кредитними коштами, відсотками та комісії у встановлені Кредитним договором терміни. Внаслідок невиконання умов договору у позичальника виникла заборгованість, яка станом на 18.09.2020 року становить - 13288,83 грн., та складається з наступного: 3577,06 грн. - заборгованість за основним боргом; 5921,69 грн. - заборгованість за процентами; 1081,54 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 759,73 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 640,03 грн. 3 % річних; 1308,78 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, який долучено до позовної заяви. З інформації отриманої з Реєстру територіальної громади м. Харкова та Довідки про реєстрацію місця проживання особи, вбачається, що місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , яка відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Ухвалою суду від 12.10.2020 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримана відповідачем 26.10.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та встановленого строку для подання відзиву. Протягом встановленого судом строку, відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача в своїй заяві просить справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотань про розгляд справи з викликом сторін, від учасників справи до суду не надходило. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8192812686 від 25.11.2014 року, викладеним в новій редакції додатковою угодою № 8192812686 ГМ/2015-10 від 26.10.2015 року, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем [PERSON] , позичальнику було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 4000,00 грн., з терміном користування до 31.10.2017 року та сплатою процентів у розмірі 40% річних. Кредитним договором передбачено надання відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач взяла на себе зобов`язання виконувати всі умови кредитного договору та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом. Взяті на себе зобов`язання за зазначеним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти відповідачу. Позичальник [PERSON] всупереч вимогам кредитного договору та цивільного законодавства, свої договірні зобов`язання перед позивачем належним чином не виконує, не здійснює своєчасне повернення сум отриманого кредиту, сплату сум, нарахованих за користування кредитними коштами, відсотками та комісії у встановлені кредитним договором терміни. Внаслідок того, що з боку позичальника були порушені вказані умови повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, у позичальника виникла прострочена заборгованість, яка становить - 13288,83 грн., та складається з наступного: 3577,06 грн. - заборгованість за основним боргом; 5921,69 грн. - заборгованість за процентами; 1081,54 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 759,73 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 640,03 грн. 3 % річних; 1308,78 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, який долучено до позовної заяви. Позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення кредиту, але на час подання позову, заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за простроченням платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка зараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідачем суду надано заяву до якої долучено довідку МСЕК серії 12 ААБ № 265343, з якої вбачається, що [PERSON] являється інвалідом другої групи з 01.10.2019 року безтерміново. Таким чином, відповідач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи та має право на пільги, встановлені законодавством України. На підставі вказаного закону, суд приходить до висновку, що відповідач звільнена від сплати судового збору, як особа з інвалідністю 2-ї групи.

Outcome: approved