Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Представник позивача звернувся 16.03.2017 року до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що у Службі у справах дітей Мостиської РДА на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з 23.12.2016року перебувають діти: [PERSON], 06.09.2001року народження, та [PERSON], 04.07.2009року народження, які проживають в [INFO]. Зазначає, що батько дітей [PERSON], на утриманні якого знаходилися діти, помер 19.12.2016року. Діти проживають разом сестрою померлого [PERSON] [PERSON] Вказує, що мати дітей є [PERSON] відповідачка у справі, зареєстрована за адресою: [INFO], однак за місцем реєстрації не проживає та на даний час її місце перебування невідоме. Відповідачка не цікавиться своїми дітьми, не приймає участі у їхньому вихованні та зловживає алкогольними напоями, дітям матеріально не допомагає, не цікавиться їхнім побутом. З огляду на наведене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON], 06.09.2001року народження, та малолітнього сина [PERSON], 04.07.2009року. Крім того, просить суд стягнути з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання дітей та передати дітей на опікування Мостиській РДА як органу опіки та піклування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав. Представники третіх осіб - Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області як органу опіки та піклування [PERSON] та Мостиської міської ради Львівської області (правонаступник Годинівської сільської ради Мостиського району Львівської області) як органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечили. Відповідачка [PERSON] була своєчасно і належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не зявилася і не повідомила про причини своєї неявки, а також від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності. У відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону, відповідає вимогам ст.224 ЦПК України та постановлення такого не заперечується сторонами. Заслухавши пояснення представника позивача та представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] - відповідачка по справі, є матірю неповнолітньої дочки [PERSON], 06.09.2001року народження, та малолітнього сина [PERSON], 04.07.2009року народження. Батько дітей [PERSON] помер 18.12.2016року. Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], однак за місцем реєстрації не проживає та на даний час її місце перебування невідоме. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 10.09.2015року шлюб між батьками дітей [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.03.2016року було визначено місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON], 06.09.2001року народження, та малолітнього сина [PERSON], 04.07.2009року народження, за місцем проживання батька [PERSON], [INFO], за адресою: с.Годині Мостиського району Львівської області. Після смерті [PERSON] згідно розпорядження Мостиської РДА від 28.12.2016року №1085 дітей було тимчасово влаштовано в сімю гр.[PERSON] (рідної сестри померлого [PERSON]І.), [INFO], яка проживає за адресою: [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] не цікавиться своїми дітьми, не приймає участі у їхньому вихованні та зловживає алкогольними напоями, дітям матеріально не допомагає, не цікавиться їхнім побутом, не забезпечує одягом та взуттям, не цікавиться їх навчанням та вихованням, не піклується про їх здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Вищенаведені обставини в сукупності, на думку суду, свідчать про те, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання своїх дітей та свідомо нехтує батьківськими обов'язками. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копіями свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10.09.2015року; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.03.2016року; копіями актів обстеження житлово-побутових проживання дітей в с.Годині Мостиського району Львівської області та в с.Підгать Мостиського району Львівської області; копією листа Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області №589 від 19.12.2016року; копією листа Годинівської сільської ради Мостиського району Львівської області №506 від 23.12.2016року; копіями письмових пояснень [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 06.02.2017року; копією розпорядження Мостиської РДА «Про тимчасове влаштування неповнолітніх дітей» №1085 від 28.12.2016року; висновком органу опіки та піклування Мостиської РДА №02-29/388 від 15.02.2017року та іншими матеріалами справи. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення\~\~батьків\~\~від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення\~\~на\~\~них\~\~відповідальності,\~\~встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав\~обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який \~подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. \~ Так, згідно висновку Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування №02-29/388 від 15.02.2017 року є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], 06.09.2001року народження, та малолітнього сина [PERSON], 04.07.2009року народження. Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дітей. Таким чином, виходячи із вищевказаних положень закону враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини ухилення відповідачки від виконання своїх обовязків щодо виховання дитини, винної поведінки відповідачки у свідомому нехтуванні своїми батьківськими обовязками, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, враховуючи особу відповідачки та її ставлення до дітей,

Outcome: approved