Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Представник відповідача в судове засідання не зявився, позов не визнав повністю. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП КМР «Тепломережі» про захист прав споживачів, визнання незаконним нарахування плати за теплопостачання і стягнення моральної шкоди. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він є споживачем житлово комунальних послуг, особовий рахунок № 3010069, відкритий за квартирою № 69 будинку № 1 по бул. Героїв в м. Кам'янське. На протязі 2014 2017 року на його адресу надходять листи- претензії від відповідача, в яких зазначено про суму боргу, яка виникла за вищезазначеною квартирою в розмірі 10763,64 гривні за період з 01 січня 1996 року по 24 квітня 2017 року, при тому, що у нього відсутня заборгованість за період з 2012 по 2017 року. При зверненні до відповідача з вимогою про зменшення суми заборгованості із застосуванням строку позовної давності йому було повідомлено, що перерахунок заборгованості може бути здійснений лише за рішенням суду, у звязку із чим позивач змушений звертатися до суду, крім того, неправомірними вимоги відповідача змушують позивача зазнавати душевні страждання та немайнові втрати, повязані із витрачанням часу на складання претензій і скарг на дії відповідача, тому просить зобовязати відповідача зробити перерахунок за послуги з централізованого опалення за опалювальні періоди з 1996 року по 2017 рік із застосуванням строку позовної давності; зобов'язати відповідача внести відповідні зміни до компютерної програми абонента з особистим рахунком № 3010069; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просить задовольнити позов повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності,позов не визнав повністю, просять відмовити в задоволенні позову. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - копія паспорта та ідентифікаційного номеру позивача /а.с.4,5/, згідно яких підтверджується його особа та місце реєстрації; - характеристика рахунку /а.с.6-7/, згідно якого підтверджується розмір заборгованості за квартирою № 69 будинку № 1 по бул. Героїв в м. Кам'янське (Дніпродзержинськ) за період з 01 січня 1996 року по 31 січня 2003 року; - виписка з особового рахунку № 3010069 по квартирі № № 69 будинку № 1 по бул. Героїв в м. Кам'янське (Дніпродзержинськ) /а.с.8-9/, згідно якого підтверджується розмір заборгованості за період з лютого 2003 року по травень 2017 року та часткова оплата комунальних послуг позивачем; - копії квитанції /а.с.10-14/, згідно яких підтверджується часткова сплата позивачем вартості комунальних послуг за період з грудня 2012 року по червень 2017 року; - копії досудової вимоги та претензій /а.с.15,16,17/,згідно яких підтверджується звернення відповідача до позивача з вимогою про стягнення заборгованості яка станом на 26 квітня 2017 року складає 10763,64 гривень. Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені обставини та визначені до них правовідносини: [PERSON] є споживачем житлово комунальних послуг, особовий рахунок № 3010069, відкритий за квартирою № 69 будинку № 1 по бул. Героїв в м. Кам'янське. На протязі 2014 2017 року на його адресу надходять листи- претензії від відповідача, в яких зазначено про суму боргу, яка виникла за вищезазначеною квартирою в розмірі 10763,64 гривні за період з 01 січня 1996 року по 24 квітня 2017 року, при тому, що у нього відсутня заборгованість за період з 2012 по 2017 року, так як позивачем частково здійснювалася оплата комунальних послуг з теплопостачання, про що додані квитанції за період з листопада 2012 року по квітень 2017 року. Станом на 26 квітня 2017 року заборгованість складає 10763,64 гривень . Згідно положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно положень ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: - визнання права; - визнання правочину недійсним; - припинення дії, яка порушує право; - відновлення становища, яке існувало до порушення; - примусове виконання обов'язку в натурі; - зміна правовідношення; - припинення правовідношення; - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; - відшкодування моральної (немайнової) шкоди; - визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255цього Кодексу. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно п.14.1.11. п.14 ст.14 Податкового Кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобовязаннями, щодо яких минув строк позовної давності. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р., розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких\~\~зазнав\~\~позивач,\~\~характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.\~\~Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за\~\~зверненням\~\~потерпілого\~\~- спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р., в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями та бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів... Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 61 ЦПК України , обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими не обґрунтовуються вимоги позивача та обґрунтовуються заперечення відповідача, з таких мотивів. Судом встановлено, що списання заборгованості з підстав вказаних позивачем не передбачено чинним законодавством, зокрема ст.16 ЦК України, як спосіб захисту судом цивільних прав, також позивачем частково сплачувались комунальні послуги з теплопостачання, в результаті чого позовна давність неодноразово переривалася. Дії позивача по частковій сплаті заборгованості з теплопостачання свідчать про визнання ним свого боргу. Суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на законі. Вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди є безпідставними, оскільки доказів на підтвердження своїх вимог позивачем не надано. На підставі ст. 15, 16 ЦК України,

Outcome: dismissed