Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем був укладений 14.02.2014\~ року кредитний договір № DOXRRВ94754002, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 12974,42 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом останнього у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісії, а також інших витрат згідно умов договору. Умови погашення кредиту відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк», яка станом на 11.03.2015 року становить 15656,96 грн. Посилаючись на діюче законодавство позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір. Представник позивача, діючий за довіреністю, [PERSON], у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутності, при цьому на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений 14.02.2014\~ року кредитний договір № DOXRRВ94754002, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 12974,42 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості станом на 11.03.2015 року становить 15656,96 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12878,50 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 11,68 гривень,\~ заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 415,18 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань у розмірі 1129,84 грн. А також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: штрафу в розмірі 500,00 гривень (фіксована частина), 721,76 гривень (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодав¬ства України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визна¬чених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином судом встановлено у судовому засіданні факт наявності у відповідача відповідальності перед ПАТ КБ «Приват Банк»\~ за невиконане зобовязання по кредитному договору від 01.08.2012 року. На підставі переліченого з [PERSON]\~ підлягає стягненню на користь банку сума заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісіями, та відсотковий штраф, які передбачені кредитним договором. Однак суд вважає необхідним відмовити ПАТ КБ « Приват Банк» у його вимогах до відповідача щодо стягнення фіксованої суми штрафу за порушення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором, оскільки визначення фіксованого штрафу (неустойки), що закріплена у кредитному договорі, не відповідає поняттю неустойки, передбаченому в цивільному законодавстві України, тобто неустойкою не може бути фіксована сума штрафу. Також суд зазначає, що згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На підстав переліченого з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Приват Банк» сума боргу за кредитним договором від 14.02.2014 року в розмірі 15156,96 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial