Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2019 по 30.06.2021 у розмірі 7940.92 грн., за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2019 по 30.06.2021 в розмірі 6137.17 грн. Також за порушення строків виконання зобов`язання, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, позивач нарахував боржникам 3% річних у сумі 449.63 грн., 1302.31 грн. - інфляційних витрат. В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , і є абонентами КП «Харківводоканал» та споживачами послуг останнього. Однак, в порушення приписів чинного законодавства, свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водовідведення відповідачі належним чином не здійснюють, внаслідок чого у них перед позивачем утворилась вищезазначена заборгованість, яку представник позивача просить стягнути в судовому порядку. Також в прохальній частині позову позивач просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності. Ухвалою суду від 30.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відстрочено позивачу сплату судового збору та надано відповідачам строк на подання відзиву на позов. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачам рекомендованим повідомленням за їх зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду не отриманим. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило. Відзиву на позов відповідачами не надано. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Судом встановлено, що відповідачі по справі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду, згідно встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено, що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги. Положеннями ч.2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розрахунок оплати за комунальні послуги здійснюється згідно Нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення холодної та гарячої води на одну особу в житловому фонді м. Харкова, які застосовуються у разі відсутності засобів обліку води, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення у разі відсутності засобів обліку води від 28.12.2016 №901. Відповідно Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст.64, 68 ЖК України, громадяни зобов`язані сплачувати кожного місяця за комунальні послуги. Так, представник позивача внаслідок неналежного виконання зобов`язання з оплати наданих послуг відповідно картки абонента по періодам заборгованості за адресою: [ADDRESS] , нарахував відповідачам борг за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2019 по 30.06.2021 у розмірі 7940.92 грн., за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2019 по 30.06.2021 в розмірі 6137.17 грн. Зазначена заборгованість утворилась внаслідок не повної оплати відповідачами послуг, що підтверджується наданим розрахунком суми заборгованості, факт наявності заборгованості в такому розмірі не спростований відповідачами, розрахунок заборгованості сумніву в суду не викликає. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 №6-59цс13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Оскільки відповідно Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст.64, 68 ЖК України, громадяни зобов`язані сплачувати кожного місяця за комунальні послуги, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості основана на законі і підлягає задоволенню за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого iндексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% рiчних вiд простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, позивач відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України нарахував боржникам інфляційні витрати за час прострочення в сумі 1302.31 грн. та 3% річних у розмірі 449.63 грн. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачі не надали суду доказів, які спростовують виниклі у них зобов`язання з оплати наданих послуг з централізованого водопостачання і водовідведення та розмір заборгованості перед позивачем. Тому суд вважає ці обставини доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо вимоги позивача про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, суд зазначає наступне. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи, що відповідачами відповідна заява не заявлена, строки позовної давності до вимог КП «Харківводоканал» судом не застосовуються. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачу було відстрочено сплату судового збору, у зв`язку з чим судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід Держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved