Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредиту в сумі 21377 грн. 36 коп. на користь ПАТ «КБ «Надра», посилаючись на те, що 26.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6/4/2008/980-К/782, відповідно до якого відповідачу були надані грошові кошти у сумі 43600 гривень 00 коп. на придбання автомобільного засобу, зі сплатою за користування кредитом 20,4 % річних. Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку, що підтверджується меморіальним ордером № 226 від 26.08.2008 року. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує у зв'язку з чим, станом на 27.09.2013 року за ним виникла заборгованість у розмірі 21377 гривень 36 коп., що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору у розмірі 229 гривень 40 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, що підтверджується повідомленням у прессі (газета «Слобідський край» № 49-50 від 26.04.2014р. а.с. 61,62). Заяв від відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: у відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, судом встановлено, що 26 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» № 6/4/2008/980-К/782 (а.с. 6-10), згідно умов якого, банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 43600 гривень 00 коп. на придбання автотранспортного засобу зі сплатою за користування кредитом 20,4 % річних. Відповідно до п.п. 2.2.1., 2.2 вказаного договору, відповідач зобов'язався проводити погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом щомісячної сплати суми мінімально необхідного платежу у розмірі 1168 гривень 37 коп. Взяті на себе зобов'язання по зазначеному договору банк виконав своєчасно та у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку, що підтверджується меморіальним ордером № 226 від 26.08.2008 року (а.с. 11) Взяті на себе обов'язки [PERSON] своєчасно не виконав, в результаті чого станом на 27.09.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 21377 гривень 36 коп., яка, згідно розрахунку заборгованості (а.с. 13-16) складається з: - заборгованості за кредитом - 16723 грн. 95 коп.; - заборгованості за відсотками - 251 грн. 70 коп.; - пеня - 41 грн. 71 коп.; - штраф - 5634 грн. 27 коп. Згідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 612 ЦК передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved