Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Представник позивача адвокат Руденко В.Б. в інтересах [PERSON] 22 листопада 2021 року звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача [PERSON] , пов`язаних з розглядом справи № 194/1223/21. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2021 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів. В позовній заяві зазначено про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи - позивачем передбачається понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн. із вказівкою про те, що на обґрунтування вказаних витрат будуть подані відповідні підтверджуючи документи. Оскільки судом постановлено ухвалу від 16 листопада 2021 року про розгляд справи в заочному порядку, представник позивача фактично був позбавлений можливості зробити заяву про подання доказів на підтвердження судових витрат позивача на правничу допомогу, проте не позбавлений можливості подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 10331,29 грн. судових витрат пов`язаних з розглядом справи, з яких 10000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу адвоката, які частково понесені та які частково очікується понести, та 331,29 грн. фактично понесених витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. Представник позивача адвокат Руденко В.Б. надав суду письмову заяву про винесення додаткового рішення без сторони позивача, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, з позовної заяви вбачається, що представник позивача зазначив про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи - позивачем передбачається понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (досудова підготовка, підготовка та подання позовної заяви, представництво в суді, тощо) в розмірі 10000,00 грн. із вказівкою про те, що на обґрунтування вказаних витрат будуть подані відповідні підтверджуючи документи. Натомість, представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача [PERSON] , пов`язаних з розглядом справи, не надано жодного обґрунтування розрахунку витрат на суму 10000,00 грн. та не подані відповідні підтверджуючи документи.Надано лише договір № 06/2021 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13 липня 2021 року, укладений між Адвокатським бюро «Володимира Руденка» та [PERSON] , додаткову угоду від 13 липня 2021 року до договору № 06/2021 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13 липня 2021 року, додаткову угоду від 19 листопада 2021 року до договору № 06/2021 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13 липня 2021 року, детальний опис робіт на суму 331,29 грн., акт від 19 листопада 2021 року прийняття-передачі правової (професійної правничої) допомоги до договору № 06/2021 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13 липня 2021 року, рахунки на оплату та меморіальні ордери на суму 5000,00 грн., заяви на видачу копій постанов про відкриття виконавчого провадження та копій судових рішень. Однак, в позовній заяві представник позивача не зазначив про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи на суму 331,00 грн., та не зазначив про це під час розгляду справи. Так, в ч. 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При постановленні рішення Європейський суд з прав людини (Справа Побегайло проти України, заява № 18368/03) 29 березня 2004 року зазначив, що для компенсації затрат в суму, присуджену у відповідність зі статтею 41 Конвенції, повинно бути встановлено, що ці затрати були необхідними та фактично понесені, з метою запобігання порушення або отримання відшкодування за визнане порушення Конвенції, і якщо вони були розумними відносно їхнього розміру. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі № 127/1284/14-ц. В постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року по справі № 671/1957/20 зазначено, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Однак, акти приймання-передачі наданих послуг на суму 331,29 грн., платіжні документи на суму 331,29 грн. у матеріалах справи відсутні. Також відсутнє посилання в позовній заяві про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи на суму 331,00 грн., та не зазначив про це представник позивача під час розгляду справи. Також, матеріали справи не містять розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката (досудова підготовка, підготовка та подання позовної заяви, представництво в суді, тощо) в розмірі 10000,00 грн. та документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. При цьому слід ураховувати, що надані представником позивача договір № 06/2021 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13 липня 2021 року, укладений між Адвокатським бюро «Володимира Руденка» та [PERSON] , додаткова угода від 13 липня 2021 року до договору № 06/2021 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13 липня 2021 року, додаткова угода від 19 листопада 2021 року до договору № 06/2021 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13 липня 2021 року, акт від 19 листопада 2021 року прийняття-передачі правової (професійної правничої) допомоги до договору № 06/2021 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13 липня 2021 року, рахунки на оплату та меморіальні ордери на суму 5000,00 грн., заяви на видачу копій постанов про відкриття виконавчого провадження та копій судових рішень, не є доказом щодо обсягу фактично наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви представника позивача адвоката Руденко Володимира Борисовича в інтересах [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача, пов`язаних з розглядом цивільної справи, за позовною заявою представника позивача адвоката Руденко Володимира Борисовича в інтересах [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed