Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на житловий з належними до нього господарськими та по будинок, розташований в [ADDRESS] та на земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою. 28 грудня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельну ділянку, на якій він розташований, за адресою: [ADDRESS] та грошові заощадження заповіла своєму онукові [PERSON] - позивачу у справі. Відповідно до чинного законодавства позивач є спадкоємцем за заповітом. Крім позивача, спадкоємцями першої черги є також відповідачі у справі, як рідні доньки померлої. [PERSON] та [PERSON] не звертались до нотаріуса із заявами про відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Для оформлення спадщини, у травні 2019 року позивач звернувся до нотаріальної контори з наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] . Однак йому було відмовлено у прийняття заяви про прийняття спадщини, оскільки, як роз`яснив нотаріус, в усному порядку, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. При цьому позивачу було роз`яснено його право на звернення із позовом до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з наступними причинами. У померлої [PERSON] були діти, відповідачі у справі, які відповідно до норм Цивільного кодексу України є спадкоємцями першої черги. Позивач є онуком померлої та сином відповідача [PERSON] Про те, що [PERSON] склала на позивача заповіт, йому стало відомо тільки тепер. Мати позивача вирішила оформити належним чином документи на належне померлій [PERSON] майно та звернулась до нотаріуса із наміром відкрити спадкову справу після смерті своєї матері. Однак нотаріус відмовив у прийняті заяви про прийняття спадщини та повідомив про те, що померла [PERSON] склала заповіт на позивача. Після отримання вказаної інформації, позивач знайшов в документах, які належали його бабусі, заповіт від 28 грудня 2016 року, відповідно до якого [PERSON] визначила саме його спадкоємцем щодо її майна. З цих причин він змушений звернутись із вказаним позовом до суду з проханням визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними. А тому просив визначити для нього додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті його бабусі. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, представник позивача звернулася до суду з письмовою заявою в якій позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, завернулися до суду з заявою про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги визнали повністю. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено що позивач [PERSON] був рідним онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина. Ще при житті, на випадок смерті [PERSON] зробила розпорядження, яким належні їй на праві особистої власності житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельну ділянку, на якій він розташований, за адресою: [ADDRESS] та грошові заощадження заповіла своєму онукові [PERSON] - позивачу у справі, що підтверджується заповітом від 28 грудня 2016 р. посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Король О.В. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , однак, останні заяви про прийняття спадщини не подавали. Позивачу не було відомо про існування заповіту на його користь, це стало відомо лише після звернення того як мати позивача - відповідач по справі звернулася до нотаріуса із наміром відкрити спадкову справу після смерті її матері - [PERSON] , а тому позивач не зміг вчасно звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. З огляду на викладене суд вважає, що причини несвоєчасного звернення до нотаріальної контори позивача із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому необхідно позивачу визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, однак на думку суду додатковий строк необхідно надати терміном один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial