overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк»: заборгованість у розмірі 50392 грн. 83 коп. за кредитним договором № б/н від 15.09.2005 року та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.09.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 10500,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.08.2014 року у неї перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 50392 грн. 83 коп., яка складається з: - 9915 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом; - 37601 грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 2375 грн. 85 коп. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень проти позову не надав, про день розгляду справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим суд вважає можливим на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України ухвати заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений тому, що вимоги позивача підтверджуються наданими позивачем наступними матеріалами: розрахунком заборгованості (а.с.5-9), заявою позичальника (а.с.10) договором (а.с.11-16), а також відповідають вимогам ст.ст. 509, 526, 610-612 ЦК України. У відповідності до ст.88 ЦПК України, відповідачі повинні відшкодувати позивачу судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача також має бути стягнуто на користь позивача судові витрати в сумі 503 грн. 93 коп.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1249,02 грн. та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. У обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 23.05.2007 року між Публічним акціонерним банком «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-07080-230507, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 1179,00 грн. з розрахунку 12% річних, а також за ведення кредитної справи 3.25 % в місяць. В порушення умов наведеного кредитного договору, позичальник свої обов'язки належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 10.03.2014 року утворилась заборгованість у сумі 1249 грн. 02 коп., з яких: - 1066,48 грн. - сума заборгованості за кредитом; - 6,66 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 175,88 грн. - сума за комісіями. У судове засідання представник позивача не з'явився, в п.4 позовних вимог просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача, просить суд розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, будучи про день розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про перенесення слухання справи не надала, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи - суд, вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений тому, що вимоги позивача підтверджуються наданими наступними матеріалами: договором (а.с.3-4), анкетою позичальника (а.с. 5), довідкою про заборгованість (а.с.8-9). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість у розмірі 20714 грн. 74 коп. за кредитним договором № С23.956.70183 від 14.06.2011 року та суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 14.06.2011 року між ПАТ «Плюс Банк» (правонаступник ПАТ «Ідея Банк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №С23.956.70183. Відповідно до вказаного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 5627,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені договором. Заявником було письмово повідомлено боржника про заміну кредитора у зобов'язанні. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Останній платіж було здійснено 22.11.2011 року. Відповідач повідомлявся вимогою про необхідність повернення боргу, однак в порушення умов ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 08.01.2014 року у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 20714 грн. 74 коп., яка складається з: - 4236 грн. 18 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3351 грн. 00 коп. - сума простроченого боргу; - 22 грн. 96 коп. - строкові проценти; - 13034 грн. 20 коп. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; - 70 грн. 00 коп. - віндикаційні витрати. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень проти позову не надав, про день розгляду справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим суд вважає можливим на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України ухвати заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений тому, що вимоги позивача підтверджуються наданими позивачем наступними матеріалами: довідкою-розрахунком заборгованості за договором (а.с.3), витягом єдиного державного реєстру (а.с.5), довідкою-повідомленням (а.с.9), довідкою про доходи [PERSON] (а.с 14) розрахунком (а.с. 15), ордером-розпорядження про видачу кредиту (а.с. 16), згодою фізичної особи (а.с. 17), кредитним договором (а.с. 18-19), заявою на приєднання до договору добровільного струхування життя (а.с. 20,21-22), а також відповідають вимогам ст.ст. 509, 526, 610-612 ЦК України. У відповідності до ст.88 ЦПК України, відповідачі повинні відшкодувати позивачу судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача також має бути стягнуто на користь позивача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» суму боргу за невиконання умов кредитного договору у розмірі 24253 грн. 30 коп. за кредитним договором № F55.210.70059 від 13.12.2012 року та суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 13.12.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № F55.210.70059. Відповідно до вказаного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 6736,00 грн. зі сплатою 27,50 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені договором. Заявником було письмово повідомлено боржника про заміну кредитора у зобов'язанні. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом. В порушення умов ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 17.03.2014 року у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 24253 грн. 30 коп., яка складається з: - 3987 грн. 73 коп. - основного боргу; - 6324 грн. 96 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2748 грн. 27 коп. - сума простроченого боргу; - 162 грн. 41 коп. - строкові проценти; - 432 грн. 34 коп. - нарахована плата за обслуговування кредиту; - 10597 грн. 59 коп. - пеня за несвоєчасне погашення платежів. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень проти позову не надав, про день розгляду справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим суд вважає можливим на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України ухвати заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений тому, що вимоги позивача підтверджуються наданими позивачем наступними матеріалами: довідкою-розрахунком заборгованості (а.с.4), витягом єдиного державного реєстру (а.с.5), розрахунком кількісних показників (а.с.11), заявою [PERSON] (а.с 12) згодою фізичної особи (а.с. 13), кредитним договором (а.с. 14-15), довідкою-повідомленням (а.с.16-17), ордером-розпорядженням (а.с.18), а також відповідають вимогам ст.ст. 509, 526, 610-612 ЦК України. У відповідності до ст.88 ЦПК України, відповідачі повинні відшкодувати позивачу судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача також має бути стягнуто на користь позивача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 330/3275CLPS2 від 04 лютого 2012 року у розмірі 2996 грн. 91 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору № 330/3275CLPS2 від 04 лютого 2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 2294,84 грн.. Відповідно до умов зазначеного договору, відповідач зобов'язалась повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі в установлені договором строки. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БізнесФінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «БізнесФінанс». 15 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «БізнесФінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 3, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «БізнесФінанс» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи відсотки, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «БізнесФінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. У порушення умов ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим у неї перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 2996,91 грн. 91 коп., яка складається з: - 2102 грн. 73 коп. - заборгованість за кредитом; - 704 грн. 56 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 189 грн. 62 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, заперечень проти позову не надала, про день розгляду справи повідомлена належним чином, в зв'язку з чим суд вважає можливим на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України ухвати заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений тому, що вимоги позивача підтверджуються наданими позивачем наступними матеріалами: випискою з реєстру боржників (а.с.5), заявою позичальника (а.с.6), кредитним договором (а.с.7-8), випискою по особовим рахункам (а.с. 10-11), розрахунком заборгованості (а.с.14,15), договором факторингу (а.с.19-21), а також відповідають вимогам ст.ст. 509, 526, 610-612 ЦК України. У відповідності до ст.88 ЦПК України, відповідачі повинні відшкодувати позивачу судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача також має бути стягнуто на користь позивача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 30 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №284; прізвище залишити «[PERSON]». Позивач та її представник надали заяви, в яких просять провести розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують. Відповідач також надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просить суд розтлумачити абзац 1 пункту 40 договору оренди землі, укладеного 20 липня 2006 року між [PERSON] та позивачем, який зареєстрований у Новоархангельському відділі ЦРФЦ ДЗК віл 09.02.2007 року за № 34, а саме: чи вимагається погодження обох сторін для прийняття ними рішень, як щодо внесення змін до договору так і щодо розірвання договору та чи пункти 38, 39 договору дають право розірвати договір по односторонній вимозі спадкоємця за наявності спору сторін, щодо застосування одного з варіантів п. 40 договору? Відповідач, який є спадкоємцем орендодавця, 22 травня 2020 року звернувся до позивача з листом про розірвання договору оренди землі,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно договору про надання кредиту № 6919 від 08.11.2010 року [PERSON] отримала кредит в Кредитній спілці «Сумська кредитна спілка» в розмірі 5000 грн. строком на вісімнадцять місяців з поверненням його рівними частками згідно спеціального доданого графіку. Відповідно до поговорів поруки № 6919/1 та № 6919/2 від 08.11.2010 року [PERSON] та [PERSON] поручилася за повне та своєчасне повернення позики. [PERSON] умови кредитного договору не виконала та заборгованість не погашає. Станом на 28.08.2013 року заборгованість відповідачів складає 7931,87 грн. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь КС «Сумська кредитна спілка» заборгованість за договором про надання кредиту № 6919 від 08.11.2010 року в розмірі 7931,87 грн. та судовий збір в розмірі 229,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти них. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно договору про надання кредиту № 6919 від 08.11.2010 року [PERSON] отримала кредит в Кредитній спілці «Сумська кредитна спілка» в розмірі 5000 грн. строком на вісімнадцять місяців з поверненням його рівними частками згідно спеціального доданого графіку. Відповідно до поговорів поруки № 6919/1 та № 6919/2 від 08.11.2010 року [PERSON] та [PERSON] поручилася за повне та своєчасне повернення позики. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України зазначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Судом встановлено, що станом на 28.08.2013 року заборгованість відповідачів складає 7931,87 грн. Таким чином суд вважає, що оскільки відповідачі не виконують зобов'язання перед позивачем за договорам про надання кредиту та поруки, то позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підстав ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вище зазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 29 169, 17 грн., посилаючись на те, що між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок невиконання відповідачем умов вказаного договору виникла вказана заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили застосувати строки позовної давності. Вислухавши думку представників відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між позивачем, [PERSON], та відповідачем по справі спільне життя не склалося, по тій причині, що відповідач перестав дбати про сім»ю та її благополуччя. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, припинено спільний побут та спільного господарства не ведуть, між ними остаточно втрачено відчуття поваги і любові один до одного і подальше збереження сім»ї неможливе, а тому представник позивача просить суд постановити рішення, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. В судовому засіданні представник позивача присутнім не був, через канцелярію 18.05.2016 року надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності самого позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також 18.05.2016 р. надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 15 червня 2013 року відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 197. Прізвище позивача після одруження « Золотова » ( а.с.6). Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO].( а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сім»ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником ? житлового будинку, що знаходиться по вул. І. Олексина, 48 с. Сівка-Калуська Калуського району Івано-Франківської області. Разом з ним проживала та була зареєстрована його сестра [PERSON], яка більше 19 років назад виїхала до США. На даний час точне місце проживання сестри позивачу невідоме, а тому, з метою житлових отримання субсидій, він змушений звернутися до суду та просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житлом, що знаходиться по вул. І. Олексина, 48 с. Сівка-Калуська Калуського району Івано-Франківської області. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримує та просить суд його задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин та не повідомила суд про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником ? житлового будинку, що знаходиться по вул. І. Олексина, 48 с. Сівка-Калуська Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 4). В даному будинку зареєстрована відповідач по справі [PERSON], яка являється сестрою позивача та яка з 1997 року в спірному житлі не проживає (а.с. 6, 7). Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як зазначає ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Дослідивши докази в судовому засіданні, суд не знайшов поважних причин не проживання відповідачем по місцю своєї реєстрації і приходить до висновку, що [PERSON] без поважних причин не проживає в спірному житлі понад шість місяців, а тому втратила право на користування цим житлом. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що позов слід задоволити. На підставі викладеного, ст.ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved