Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

представник позивача - [PERSON] подав суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь суму авансу в розмірі 28000,00 гривень; суму неустойки в розмірі 28000,00 гривень за договором про намір укласти договір купівлі-продажу від 12 лютого 2018 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 12 лютого 2018 року між позивачем та відповідачем укладено у письмовій формі договір про намір укласти договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого сторони зобов'язалися в строк до 30 березня 2018 року укласти договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: [ADDRESS], в період часу з 16:00 до 18:00, але не пізніше 18:00 години 30 березня 2018 року у нотаріуса Жовнир В.П. за адресою: [ADDRESS]; вартість вказаного домоволодіння була визначена сторонами у сумі еквівалентній 6800 доларів США. Позивач на підтвердження свого наміру та зобов'язання укласти договір купівлі-продажу вищевказаного об'єкту нерухомості, в приміщенні філіалу АН «Квартал», передав відповідачу грошову суму в розмірі 1000 доларів США, [PERSON] грошову суму отримала особисто та в повному обсязі. При цьому грошова сума, внесена [PERSON] за придбання домоволодіння в розмірі 1000 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України станом на 01 серпня 2018 року становить 28000,00 гривень. Відповідно до п. 4.1 попереднього договору продавець зобов'язався у разі невиконання взятих на себе зобов'язань за договором про намір укласти договір купівлі-продажу від 12 лютого 2018 року, сплатити покупцю внесену суму авансу та штраф в розмірі 100% суми отриманої продавцем, а саме еквівалентній 1000 доларів США. У визначений в попередньому договорі строк договір купівлі продажу домоволодіння укладено не було, оскільки, домоволодіння за адресою: [ADDRESS], нібито згоріло. До того ж відповідач відмовляється повертати позивачу, отриманий за попереднім договором аванс в розмірі 1000 доларів США та суму штрафу за попереднім договором від 12 лютого 2018 року, що в загальному розмірі складає 56000,00 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу за його відсутності та відсутності його представника. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 лютого 2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір про намір укласти договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого сторони зобов'язалися укласти договір купівлі-продажу об'єкта нерухомості - домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 22 жовтня 2015 року, реєстр № 756259563251. Відповідно до умов договору про намір укласти договір купівлі-продажу від 12 лютого 2018 року, договір купівлі-продажу повинен бути підписаний в період часу з 16:00 до 18:00, але не пізніше 18:00 години 30 березня 2018 року у нотаріуса Жовнир\~В.П. за адресою: [ADDRESS]; вартість домоволодіння за вищевказаною адресою повинна складати суму еквівалентну 6800 доларів США; для виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором позивач передав відповідачу грошову суму в розмірі 28000,00 гривень, що є еквівалентом 1000 доларів США; при укладенні договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості вказана сума зараховується в рахунок суми, що сплачується покупцем продавцю за об'єкт нерухомості, що продається (п. 2.2.2.); у разі невиконання взятих на себе зобов'язань за цим договором відповідач зобов'язався заплатити позивачу суму, що визначена п. 2.2.2. цього договору та неустойку в розмірі 28000,00 гривень, що є еквівалентом 1000 доларів США, вказані обставини підтверджені договором про намір укласти договір купівлі-продажу від 12 лютого 2018 року. Також в якості доказів суду надані: досудова вимога про повернення грошових коштів в розмірі 56000,00 гривень, яка направлена на адресу відповідача; витяг з реєстру поштових відправлень Укрпошти; договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], укладений 22 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменною Л.П., реєстр № 3983; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 46121180, сформований 22 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменною Л.П., інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 132690918, надана 31 липня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання, при цьому якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Суд, системно аналізуючи норми діючого цивільного законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 28000,00 гривень підлягають задоволенню, оскільки вказана сума є авансом, одержана відповідачем 12 лютого 2018 року від позивача, а договір купівлі - продажу між сторонами не укладений. Враховуючи, що аванс - це лише спосіб платежу та він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, тому в разі видачі авансу кредитор не може бути зобов'язаний до сплати неустойки, що є підставою для відмови в задоволенні вимог про стягнення суми штрафу у розмірі 100% авансу і суд відмовляє в задоволенні позову в частині вимог про стягнення суми неустойки в розмірі 28000,00 гривень. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial