Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Представник Ізюмського комунального підприємства теплових мереж звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті послуги. В обґрунтування позову зазначив, що представником позивача надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонду територіальної громади м. Ізюм Харківської області за адресою: [ADDRESS] , де мешкає та зареєстрована відповідач у справі [PERSON] . Оскільки відповідач не сплачує послуги з централізованого опалення, представник позивача просить суд стягнути з неї заборгованість, що утворилася в сумі 15776 грн. та сплачений позивачем судовий збір в сумі 1921,00 грн. 21 січня 2020 року [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, де просила відмовити позивачу у повному обсязі у задоволенні позовних вимог,оскільки представником позивача було надано суду недостовірний розрахунок заборгованості без нарахованої субсидії. Просила застосувати строк позовної давності до вимог позивача. 05 березня 2020 року представником ІКПТМ на вимогу суду було надано розрахунок заборгованості з врахуванням субсидії призначеної [PERSON] , де сума боргу склала 9285,99 гривень. Ухвалою судді від 26 грудня 2019 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (без виклику) за наявними у справі матеріалами. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Судом встановлено, що представником позивача надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонду територіальної громади м. Ізюм Харківської області за адресою: [ADDRESS]. У квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . Відповідно до розрахунку наданого представником позивача від 05 березня 2020 року заборгованості за житлово-комунальні послуги- постачання теплової енергії (теплопостачання) споживачем [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] у період з 01 листопада 2017 року по 31 травня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 9285,99 гривень. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до ч.ч.1,5ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до матеріалів справи 17 грудня 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за період з листопада 2017 року по травень 2019 року. Таким чином, строки позовної давності представником позивача порушено не було. Послуги централізованого опалення відповідач отримувала, але в порушення діючого законодавства не сплачує їх вартість. Про суму та факт існування заборгованості відповідача повідомляли шляхом направлення актів приймання-передачі теплової енергії. Згідно з п. 18, 23 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановоюКабінету МіністрівУкраїни №630від 21.07.2005р.,розрахунковим періодомдля оплатипослуг,якщо іншене визначенодоговором,є календарниймісяць.Оплата послугздійснюється непізніше 20числа місяця,наступного зарозрахунковим періодом(місяцем),якщо договоромне встановленоінший строк.Система (щомісячнаабо авансова)та форма(готівковаабо безготівкова)оплати послугвизначається удоговорі міжспоживачем івиконавцем. За несвоєчасну оплату послуг споживач сплачує пеню в установлених законом та договором розмірах. Згідно з ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що позовна заява Ізюмського комунального підприємства теплових мереж підлягає задоволенню частково, оскільки початково представник позивача звернувся до суду з вимогами про заборгованість без врахування субсидії, що була призначена [PERSON] у період з листопада 2017 року по квітень 2018 року. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача, пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial