Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], звернулась до суду із позовом до відповідачів про встановлення факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем однією родиною, посилаючись на те, що [PERSON] після смерті його бабусі, [PERSON], яка померла [INFO], фактично прийняв спадкове майно, що складається з будинку [ADDRESS], оскільки мешкав із нею на момент смерті останньої. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно він звернувся до нотаріуса Шабадаш Л. С. із заявою, бо вважав, що прийняв спадщину, про видачу йому такого свідоцтва, але нотаріус повідомив йому на тій підставі, що він пропустив строк на прийняття спадщини, бо має відмінну від спадкодавця адресу реєстрації міста мешкання. При цьому зазначав, що він є спадкоємцем за заповітом. Вказував, що в період з січня 2008 року по теперішній час він мешкає по [ADDRESS], за адресою, де мешкала [PERSON], з якою він мешкав разом, вів спільне господарство, мав спільний бюджет, сплачував комунальні платежі, займався благоустроєм будинку та двору, а також піклувався про неї, яка в силу похилого віку не мала можливості обходитися самостійно, витрати по похованню якої були здійснені також позивачем. На підставі переліченого він звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією родиною не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та визнання за ним права на спадкування після смерті [PERSON] Позивач, [PERSON], до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутність за присутності його представника, [PERSON], наполягаючи при цьому на задоволені поданого позову. Представник позивача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні [PERSON] вимоги, вказуючи при цьому, що спадкодавець, [PERSON], за заповітом залишила усе своє майно [PERSON], своєму онуку, який фактично прийняв спадщину, бо мешкав із [PERSON] до моменту її смерті, [INFO], однією сім'єю та за однією адресою. Із своєю бабусею позивач мешкав однією родиною з 2008 року, якою опікувався. Позивач й у теперішній час мешкає у буд. [ADDRESS]. Таким чином просила задовольнити позов повністю. Відповідачка, [PERSON], в суді зазначала, що підтримує вимоги [PERSON], який приходиться їй сином, а також визнала усі доводи, викладені позивачем. Просила задовольнити позов, бо вона вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Приватний нотаріус Шабадаш Л. С. до судового засідання також не з'явилась за невідомих суду причин, будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи. Вислухавши учасників процесу, які з'явились, заслухавши пояснення свідків, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Згідно до свідоцтва про народження, виданого 8 квітня 1976 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 426 від 8 квітня 1976 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). За заповітом від 14 лютого 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Демко М. Л., реєстр № 2-404 від 14 лютого 2007 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла усе належне їй майно [PERSON] (а. с. 9). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 7 травня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років, актовий запис № 631 від 7 травня 2014 рок (а. с. 8). Організація та проведення поховання [PERSON] відбулось за допомоги [PERSON], яким суду було надано копію відповідного договору (а. с. 12). Факт реєстрації позивача в [ADDRESS] підтверджується копією паспорту позивача (а. с.4). Належність на праві власності [PERSON] будинку [ADDRESS] підтверджується копіями свідоцтва про право власності від 8 серпня 1979 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 серпня 1979 року, посвідчених державним нотаріусом, реєстри № 1822 та № 1823 відповідно, а також зареєстрованих в БТІ міста Маріуполя (а. с. 14, 15). Згідно відповіді 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 5 березня 2015 року вбачається, що в частині спадкового майна померлої [PERSON] спадкова справа відсутня, що також підтверджується копією витягу зі спадкового реєстру (а. с. 23, 24). Відповідно до акту від 18 листопада 2014 року, складеного головою КСН «Дружба», вбачається, що за свідченням сусідів по домоволодінню з 2007 року по день смерті [PERSON] разом із спадкодавцем мешкав позивач, [PERSON], який продовжує й по теперішній час там мешкати (а. с. 35). Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказувала, що давно знайома із родиною [PERSON], якій приходиться сином [PERSON], та який постійно мешкав із своєю бабусею, [PERSON], по [ADDRESS], починаючи десь із 2007 року, якою він піклувався та допомагав по господарству. Вказувала, що за цією адресою також мешкає [PERSON], племінником якого є позивач. Свідок [PERSON] вказувала, що давно знає позивача, який тривалий час мешкав однією родиною із своєю бабусею в будинку в районі зупинки громадського транспорту по вулиці Станіславського в м. Маріуполі, оскільки декілька разів навідувалась у вказаний будинок до [PERSON], який займався по господарству у вказаному домоволодінні та доглядав за бабусею. В теперішній час він також мешкає в буд. [ADDRESS], де також живе дядько позивача, [PERSON]. Згідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. На підставі ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі вивчених судом доказів в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки мешкав із спадкодавцем на момент смерті останньої протягом шести років по [ADDRESS]. З урахуванням цього суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] шляхом визнання факту того, що він мешкав із [PERSON] на момент смерті останньої, яка померла [INFO], починаючи з 2007 року до часу відкриття спадщини. При цьому суд зазначає, що вимоги позивача про встановлення факту проживання однією родиною із спадкоємцем протягом останніх п'яти років до смерті [PERSON] на підставі ст. 1264 ЦК України не підлягають застосуванню, бо [PERSON] спадкує спадщину на підставі заповіту, а не на підставі спадкування 4-ї черги за законом. Відповідно до ст. 1264 ЦК в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем, [PERSON], однією родиною на час відкриття спадщини із визнанням за ним права на спадкування після смерті [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved