Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.08.2018р. в с.Бабин Косівського району Івано-Франківської області відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Toyota», реєстраційним номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортних засобів марки «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER] та марки « Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Косівського районного суду від 15.03.2019р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правовопрушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340грн. В результаті вказаної ДТП автомобілі марки «Hyundai» та марки « Mercedes» були пошкоджені, внаслідок чого їх власникам завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до звіту №11/19 про оцінку транспортного засобу від 25.01.2018р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Hyundai» складає 37 391,43грн. Згідно звіту №09/19 про оцінку транспортного засобу від 23.01.2019р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки « Mercedes» складає 13 341,99грн. На підставі наказів №6214 від 20.06.2019р. позивач відшкодував [PERSON] майнову шкоду в сумі 37 391,43грн. та на підставі наказу №6208 від 20.06.2019р. відшкодовано [PERSON] майнову шкоду в сумі 13 341,98грн. Відповідач особисто потерпілим майнову шкоду не відшкодував. А тому, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілим в розмірі 50 733,41грн., а також витрати понесені на проведення досліджень КТЗ та збір документів у розмірі 2 520грн. Просить позов задоволити. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 27.07.2021 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] 29.08.2018р. о 03.30год керуючи автомобілем марки «Toyota», реєстраційним номер [NUMBER] в с.Бабни Косівського району не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на припарковані автомобілі, що призвело до ДТП та пошкодження транспортних засобів. Як вбачається із постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17.09.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. Судом встановлено, що станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п/п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння 1 транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії заяви [PERSON] від 21.01.2019р. він звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до повідомлення про ДТП від 09.11.2018р. видно, що [PERSON] також повідомив позивача про ДТП. Згідно ст. 29 Закону України № 961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до звіту №11/19 про оцінку транспортного засобу від 25.01.2018р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Hyundai» внаслідок ДТП складає 37 391,43грн. Згідно звіту №09/19 про оцінку транспортного засобу від 23.01.2019р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Mercedes» складає 13 341,99грн. До матеріалів справи долучено наказ №6214 від 20.06.2019р., згідно якого позивач відшкодував [PERSON] майнову шкоду в сумі 37 391,43грн. та на підставі наказу №6208 від 20.06.2019р. відшкодовано [PERSON] майнову шкоду в сумі 13 341,98грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то він, як особа, що винний у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу в користь позивача завдану шкоду. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як вбачається із матеріалів справи 18.01.2021р. відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді позивачем так і не було отримано, а шкода до цього часу не відшкодована. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з [PERSON] на користь позивача підлягають відшкодуванню в порядку регресу витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілим на суму 50 733,41грн., а також витрати, понесені на проведення досліджень КТЗ та збір документів у розмірі 2 520грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. На підставі наведеного, ст.ст.526, 1166, 1187 ЦК України та

Outcome: approved