Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що банк видав [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, на підставі укладеного між ними 12 листопада 2012 р. договору без номеру, який складається з підписаної позичальником Заяви, «[PERSON] та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною картою та Тарифів банку. Позивачем заявлена вимога стягнути з позичальника заборгованість за даним договором, яка утворилася в звязку з неналежним виконанням ним своїх договірних зобовязань по поверненню кредиту, і станом на 29 лютого 2016 р. становить 11304,57 грн., складаючись із заборгованості по кредиту в сумі 295,00 грн., заборгованості по процентах в сумі 6795,07 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3200,00 грн. та штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 514,50 грн. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. В ході судового розгляду у судовому засіданні 24 травня 2016 року відповідач позовних вимог не визнала та пояснила, що в 16 листопада 2012 року в м. Тернопіль уклала угоду про надання кредиту з представником однієї з кредитних спілок, за умовами якої внесла 700 грн. гарантійного платежу. Представник цієї ж кредитної спілки оформила і платіжну карту ПриватБанку, на яку мали надійти кредитні кошти, а також договір страхування від нещасних випадків. Однак карту не змогла активувати, тому коштів з неї не знімала. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. 20 листопада 2016 р. між кредитодавцем Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк), та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, [PERSON] та правил надання банківських послуг та тарифів, на виконання якого Банк відкрив на імя [PERSON] рахунок з встановленим кредитним лімітом у 1000 грн. та видав платіжну картку «Кредитка «Універсальна» для доступу до рахунку. Відповідно до пунктів 2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3 вищезазначених [PERSON] і Правил надання банківських послуг, Банк надає клієнту Карту, визначену в Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, та встановлює кредитний ліміт, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, клієнт також дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. [PERSON], відповідно до умов даного договору (Тарифи, п. 1.1.1.50 та п. 2.1.1.12.2 Правил), в разі використання кредитних коштів, зобовязувався щомісячно до 25 числа, наступного за звітним, вносити на погашення кредиту платежі в розмірі 7 % від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 50 грн., який включає частину заборгованості по кредиту та плату за користування кредитними засобами у звітному періоді, виходячи з 2,5 % у місяць (30 % річних), причому нарахування процентів здійснюється за пільговою ставкою у 0,01 % річних на строк до 30 днів по кожній витраті. Згідно п. 1.1.3.2.3. [PERSON] і Правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунків, не менш, ніж за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо впродовж 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яка на підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюється на правовідносини щодо кредиту, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пунктом 2.1.1.5.5. [PERSON] і правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентів за його користування, а також оплачувати комісії на умовах договору. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, 20 листопада 2012 року [PERSON] використала кредитні кошти на суму 275 грн., 21 листопада та 21 грудня 2012 року з кредитних коштів було списано банком з кредитної карти згідно з умовами п. 11.2 Договору страхування від нещасних випадків № TELONS-12AKOWA, укладеного між ПАТ «СК «Інгосстрах» та відповідачем, про що свідчить збільшення показників в графі «Сальдо, на яке в цьому періоду проценти не нараховуються (пільговий період)», збільшення поточної заборгованості по кредиту по закінченню пільгового періоду на дану суму кредиту (графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом»). Отримання кредиту підтверджується також випискою ПриватБанку з кредитної карти відповідача, наданої за її клопотанням, згідно якої вбачається, що 20 листопада 2012 року з банкомату 8583 в м. Ланівці було знято 260 грн. готівкою та 15 грн. зараховано в якості комісії. Відповідач взагалі не вносила кошти на виконання своїх договірних зобовязань та жодного платежу на погашення заборгованості не внесла, що підтверджується зменшенням залишку поточної заборгованості по кредиту та пропорційним збільшенням залишку простроченої заборгованості, тому утворилася заборгованість по тілу кредиту в сумі 295,00 грн., яка підлягає стягненню в повному обсязі. Суд не погоджується з сумою нарахованих відсотків за користування кредитом, виходячи з наступного. Сума відсотків підлягає вирахуванню, виходячи з наступної формули: сума кредиту в грн. Х (1/100 від річної процентної ставки / кількість днів на рік) Х на кількість днів користування кредитом. Спочатку ПриватБанк нараховував проценти відповідно до домовленої процентної ставки, однак в подальшому процентна ставка поступово суттєво збільшувалася, що призвело до нарахування процентів у значно більшій сумі. Зокрема, згідно наданого ПриватБанком розрахунком заборгованості, за один день користування кредитом в сумі 295,00 грн. 30 червня 2013 року [PERSON] було нараховано 0,24 грн. процентів (30 % річних), 31 березня 2014 р. 1,1 грн. (136 % річних), 30 квітня 2014 р. 2,30 грн. (285 % річних), а 29 лютого 2016 22,29 грн. (2758 % річних). Тому судом самостійно було визначено суму процентів, виходячи з процентних ставок, зазначених у розрахунку, починаючи з 21 грудня 2012 року і до 29 лютого 2016 року, яка становить 401,36 грн., згідно таблиці 1. Таблиця 1. № п.п. Сума боргу, грн. Період К-сть днів у періоді Річна %-на ставка Сума процентів Початок Закінчення За 1 день За період 1. 2. 3. 4. 5. 6. 8. 9. 1 295,00 21.12.12 31.08.14 927 днів 30,0 0,24 грн. 224,77 грн. 2 295,00 01.09.14 31.03.15 212 днів 34,8 0,28 грн. 59,63 грн. 3 295,00 01.04.15 29.02.16 335 днів 43,2 0,35 грн. 116,97 грн. ? 401,36 грн. Пунктом 2.1.1.12.6.1 [PERSON] і правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як 1/30 частка від базової процентної ставки по договору за кожен день прострочення кредиту, та, крім того, 1 % від суми заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, які нараховуються один раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту чи процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн., тому позовна вимога в частині стягнення нарахованої пені в сумі 3200,00 грн. підлягає задоволенню. Пунктом 2.1.1.7.6. вищезазначених [PERSON], що при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, у звязку з чим дана неустойка також підлягає стягненню, причому процентна складова виходячи з встановленого судом розміру заборгованості по процентах. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про неотримання нею кредиту, оскільки відповідно до п. 1.1.2.10 [PERSON] і правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний приймати міри по недопущенню втрати (викрадення) карт, ПІН коду чи інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, чи їх незаконне використання. Позичальник не оскаржила операції, здійснених за допомогою карти, що передбачено п. 1.1.2.11.1 Правил та умов. Суд не вбачає підстав для відмови у позові у звязку з спливом строку позовної давності, про що заявила відповідач, оскільки пунктом 1.1.7.31 наданих позивачем [PERSON] та правил надання банківських послуг передбачено, що строк позовної давності щодо вимог банку по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат банку складає 50 років. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 40,48 %

Outcome: partial