Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Просить не стягувати з відповідача судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 3 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що було зроблено актовий запис № 47, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.11.2001 року та свідоцтвом про зміну імені відповідача [PERSON] серії [NUMBER] . Під час шлюбу, 01.10.2020 року, позивач та відповідач за набули у спільну сумісну власність житловий будинок, позначений літ. А, загальною площею 97,10 м.кв., в тому числі житловою 49,7 м.кв., гаража .літ. Б, сараю з підвалом літ. В, огорожі № 1-3, та земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер № 7322055100:01:004:0930, які знаходяться в [ADDRESS] , що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №254104331 від 23.04.2021 року та рішенням 31 сесії 7 скликання від 17.06.2020 року №515-31/20 Кельменецької селищної ради Кельменецького району Чернівецької області «Про затвердження технічних документацій та передачу земельних ділянок у власність громадянам смт. Кельменці». Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно статті 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не існувало домовленості чи шлюбного договору про зміну розмір часток у спільному майні подружжя. Загальна вартість спільного майна подружжя складає 552000 гривень. Відповідач не визнавав право спільної сумісної власності позивача на вказане вище спірне майно. Між сторонами склалися правовідносини з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя. Відповідач позов визнав повністю, про що зазначив в поданій до суду письмовій заяві. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене вище суд вважає, що частка кожного з подружжя, тобто позивача та відповідача [PERSON] в спірному майні складає по Ѕ частки і вартість кожної з часток становить 276000 гривень. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі ст. ст. 60, 68,69,70,71 СК України, ст.ст. 183, 358, 364 ЦК України,

Outcome: approved