Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON], діючий на підставі довіреності, звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором. Посилається на те, що згідно договору № MKG0SE00000378 від 03.07.2006 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак умов договору не виконує. Станом на 23.01.2017 року за вказаним кредитним договором наявна заборгованість, яка складається з заборгованості: 8999,09 гривень - тіло кредиту; 81987,28 гривень - відсотки за користування кредитом; 4650,00 гривень - комісія за користування кредитом; 10000,00 гривень - пеня. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 105636,39 грн. та судові витрати. В судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності, позов підтримав повністю, посилаючись на наведені ньому обставини та доводи, зазначені у відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позову у звязку з відсутністю прямих доказів заборгованості, оскільки підписи у договорі виконані не [PERSON]. Також просить суд не застосовувати строки позовної давності. Ухвалою суду від 29.05.2017 року клопотання представника відповідача [PERSON] задоволено; витребувано з Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» оригінал кредитного договору № MKG0SE00000378 від 03.07.2006 року. (а.с.33) Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № MKG0SE00000378 від 03.07.2006 року укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], банк надав позичальникові строковий кредит у розмірі 10 000,00 грн. на наступні цілі: для ремонту будинку із сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 24,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення кредиту по 03.07.2009 року. Щомісячний платіж становить 544,08 гривень, періодом сплати вважати період з 1 по 6 числа кожного місяця. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підтвердження суми заборгованості позивачем до позову було додано довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором № MKG0SE00000378 від 03.07.2006 року станом на 23.01.2017 (а.с. 4-5). Як зазначалось ухвалою Хустського районного суду від 29.05.2017 року витребувано з Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» оригінал кредитного договору № MKG0SE00000378 від 03.07.2006 року. На виконання вказаної ухвали суду представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] надіслав суду заяву від 08.08.2017 р. в якій повідомив, що надати оригінал витребуваного кредитного договору не вбачається можливим, оскільки в ході проведення службового розслідування встановлено, що кредитна справа № MKG0SE00000378 від 03.07.2006 року\~ відсутня та не підлягає відновленню. /а.с. 41/. Ухвалою суду від 08.02.2018 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу. 22.03.2018 року до суду надійшло повідомлення Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 19/107-1893 від 14.03.2018 року про неможливість проведення експертизи через відсутність оригіналу документа. /а.с. 93-95/ Згідно з положенням ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у даній справах не є обовязком суду, згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та досліджених доказів, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності, суд приходить до висновку про відсутність на даний час правових підстав для задоволення позову. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Враховуючи, що у задоволенні позовних відмовлено, то сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. стягненню з відповідачів не підлягає. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed