Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Чепіга Д.О. у січні 2018 року звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.05.2010 між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 30.11.2017 утворилась заборгованість в сумі 22544,53 грн., яка складається з наступного: 2848,18 грн. - заборгованість за кредитом; 14948,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3198,53 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1049,74 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на указані обставини, а також те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь позивача всю суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.05.2010 в загальній сумі 22544,53 грн. Ухвалою суду від 21.01.2018 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників процесу. Ухвалою суду від 01.03.2018 року призначено судовий розгляд справи з повідомленням сторін справи та запропоновано позивачу надати суду виписку про рух коштів по рахунку відповідача. Від позивача 14.03.2018 року до суду надійшли виписка про рух коштів по рахунку відповідача, додаткові пояснення (а.с.57-62). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.42). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України (а.с.52,66). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 25.05.2010 відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за змістом якої були визначені наступні умови надання кредитних коштів: тип кредитної лінії відновлювальний;пільговий період до 55 днів; базова відсоткова ставка 2,5% в грн. в місяць (30% на рік); розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця наступним за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається пеня (1) + пеня (2) = базова процентна ставка за договором)/30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом і відсотками 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше; штраф при порушенні строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, більш чим на 30 днів 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.8,9). Таким чином, між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного кредитного договору, який складається із Заяви та Довідки умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 25.05.2010 року. Сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов'язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов'язання, тощо. Відповідно до приписів статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, тому позичальник зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. [PERSON] взяті на себе кредитні зобов'язання належним чином не виконав внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з матеріалами справи за розрахунком позивача непогашена заборгованість за договором б/н від 25.05.2010 станом на 30.11.2017 складає 22544,53 грн., у тому числі: 2848,18 грн. - заборгованість за кредитом; 14948,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3198,53 грн. - заборгованість за пенею та комісією; відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1049,74 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6-7). Виходячи з наданого позивачем розрахунком, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми тіла кредиту в розмірі 2848,18 грн. грн. та 3198,53 грн. за пенею та комісією доведеними. Проте, суд не погоджується з сумою заборгованості за відсотками, визначеною позивачем. Розмір заборгованості з процентів за користування кредитом, повинен визначатись виходячи процентної ставки 30 % річних, яку сторони узгодили при укладенні кредитного договору у Довідці про умови кредитування. Позивач у розрахунку заборгованості зазначив, що сума боргу з процентів за користування кредитом в розмірі 2848,18 грн. з відсоткової ставки 30% склав 14948,08 грн. Проте позивач належним чином не обґрунтував розрахунок указаної суми, не навів формули. З розрахунку вбачається, що нарахування відсотків відбувається явно за ставкою вище за 30%, зокрема наприклад, сума відсотків за жовтень 2013 року, тобто за 30 днів на тіло кредиту 2848,18 грн. за указаною ставкою складає 70,23 грн. (67,89 грн. + 2,34 грн.), проте наприклад за червень 2014 року, тобто також за 30 днів сума відсотків на ту ж саму суму кредиту 2848,18 грн. за тією ж ставкою є у двічі більшою - 151,06 грн.(145,87 грн.+ 5,19 грн.), чого бути не може. Відповідач останній платіж вніс 27.03.2012 року в сумі 500 грн. і більше кредитною карткою не користувався, кошти з неї не витрачав. Отже, за період з 28.03.2012 по 30.11.2017 сума належної до стягнення з відповідача заборгованості з відсотків, яка підлягає нарахуванню на суму залишку кредиту в розмірі 2848,18 грн. за ставкою 30 % складає 4843,84 грн. ((2848,18 грн. х (30%/365 днів=0,082%) х 2074 дні (кількість днів прострочення за період з 28.03.2012 по 30.11.2017))/100). Отже, сума заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача складає 4843,84 грн. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафів в сумі 1549,74 грн. (500 грн. + 1049,74 грн.) суд виходить з таких мотивів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно з довідкою про умови кредитування пеня нараховується за прострочення зобов'язань, яка розраховується як пеня (1) + пеня (2) = базова процентна ставка за договором)/30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом і відсотками 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше. При цьому указаною довідкою одночасно передбачено, що відповідач сплачує штраф при порушенні строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, більш чим на 30 днів 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 9). Позивачем у складі заборгованості нараховано 3198,53 грн. пені та комісії. При цьому позивачем також одночасно нараховано 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1049,74 грн. - штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Указане свідчить про те, що позивачем нараховано пеню та штраф за одне й те саме правопорушення. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що неустойка у вигляді штрафу стягненню не підлягає. Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Отже, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 2848,18 грн. за тілом кредиту, 4843,84 грн. - за відсотками та 3198,53 грн. за пенею та комісією. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 10890,55 грн., тобто на 48,31%, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 851,22 грн. (1762 грн.* 48,31%) судового збору.

Outcome: partial