Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідачки про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між кредитною спілкою та [PERSON], 01.09.2017 року був укладений кредитний договір № 1080, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. строком погашення 6 календарних місяця. Згідно вказаного договору позичальник зобов'язаний був повернути кредит відповідно до умов кредитного договору та сплатити 36 % річних за його використання. Проте відповідач свої зобов'язання за договором порушив, сплативши лише один платіж - 09.10.2017 року у розмірі 923,00 гривень. Заборгованість відповідача станом на 09.10.2017 року становить 4856,89 гривень, з яких 4264,39 гривень - заборгованість по кредиту, 601,47 гривень - заборгованість по процентам. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1762 гривень. У подальшому представник позивача уточнила позовні вимоги, у зв'язку з тим, що відповідач частково здійснив сплату боргу в розмірі - 500,00 гривень та просила суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит від 01.09.2017 року № 1080 в розмірі 4365,86 гривень на користь кредитної спілки «Кредитсталь» та судові витрати пов'язані зі зверненням до суду з зазначеним позовом в розмірі 1762,00 гривень, Представник позивача Філіпенко О.І., діюча на підставі довіреності, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до суду не прибув. Судові повістки надсилались рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання, однак були повернуті поштовим відділенням без вручення адресату, за закінченням термінів зберігання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України (в редакції від 15 грудня 2017 року) однією з умов ухвалення заочного рішення є не подання відповідачем відзиву. Нормами ЦПК України, які діяли на момент відкриття провадження у справі, не передбачено подання відзиву відповідачами, у зв'язку з чим суд, відкриваючи провадження у даній справі, не пропонував відповідачу надати відзив. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'являвся, у зв'язку з чим розгляд справи відкладався. Тому суд вважає, що наступне відкладення розгляду справи з пропозицією надання відповідачем відзиву, а позивачем - відповіді на відзив, порушить право позивача на розгляд справи в межах розумних строків. При цьому суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься заява представника позивача, за якою вона не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в заочному порядку, на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 вересня 2017 року між Кредитною спілкою «Кредитсталь» (далі - Кредитодавець) в особі голови правління Бородіної Юлії Юріївни з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений кредитний договір № 1080, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36 % річних від суми залишку по кредиту, строком на 6 місяців. Планові платежі у розмірі 923,00 гривень позичальник зобов'язався вносити щомісяця не пізніше 20 числа кожного місяця однак здійснив лише родин платіж у розмірі 923,43 гривень - 09.10.2017 року, про що свідчить розрахунок платежів від 22.01.2017 року. При цьому [PERSON] був ознайомлений із умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується його особистим підписом у договорі. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обов'язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення позичальником [PERSON] умов договору кредиту, заборгованість в сумі 4365,86 гривень - доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved