Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Представник позивача Дашко В.М., який діє на підставі довіреності №3914-К-Н-О від 28.08.2020 року (а.с. 32), звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.04.2008 року в сумі 17561,43 грн., яка складається з наступного: 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 16724,59 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 816,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, у строки та на умовах, передбачених договором. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 112-115). Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду (а.с. 46). Відповідач [PERSON] 26.11.2020 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не визнає й просить відмовити у задоволенні повних вимогах у повному обсязі, зазначила, що 10.04.2008 року вона звернулася з заявою до позивача про надання банківських послуг та підписала довідку про умови кредитування і використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», та отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредиту на суму залишку заборгованості за кредитом за кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000,00 грн. На протязі періоду з квітня 2008 року по листопад 2020 року вона користувалася карткою і гасила кредит, але по невідомій їй причині з 2017 року і по даний час в телефону режимі представник банку повідомляв про виникнення заборгованості, суми вказував різні. Відповідач зазначає, що погасила кредит у повному обсязі, їй було надано кредитних коштів в розмірі 18000,00 грн., а за період з квітня 2008 року по листопад 2020 року нею було сплачено кредиту в сумі 61211,78 грн., що відображено по картці-рахунку, яка додана до відзиву, а тому позов до неї про стягнення заборгованості в сумі 17561,43 грн. є незаконний. [PERSON] просить суд врахувати при прийнятті рішення про її незадовільний стан здоров`я (а.с. 66 109). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити частково, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2. Статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 36, 37). Матеріалами справи встановлено, що 10.04.2008 року ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (ч. 1 ст. 634 ЦК України) (далі - Заява), відповідно до якої ЗАТ КБ «ПриватБанк» надав клієнту кредитний ліміт у розмірі 1000,00 грн., кредитна картка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць на залишок заборгованості, номер картки [NUMBER] (а.с. 18). На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію заяви; довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем (а.с. 19); витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 20-29); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 10.04.2008 року станом на 31.05.2015 року (а.с. 6-9); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 10.04.2008 року станом на 30.09.2019 року (а.с. 10-13); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 10.04.2008 року станом на 13.08.2020 року, відповідно до якого заборгованість відповідача, що визначена позивачем до стягнення, перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 17561,43 грн., яка складається з наступного: 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 16724,59 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 816,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії (а.с. 14, 15); довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [NUMBER] оформленої на [PERSON] (а.с. 17); довідку про надання кредитних карток (а.с. 16); виписку відносно [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , за договором № б/н станом на 14.08.2020 року (а.с. 38-45). Заява від 10.04.2008 року не містить даних про строк дії картки, строку повернення кредиту (користування ним). Пам`ятка клієнта не надана позивачем. Судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору [PERSON] з 24.04.2008 року розпочала користуватися кредитними коштами, що підтверджується випискою про рух коштів по карткових рахунках відповідача (а.с. 38-45). Дослідивши у судовому засіданні виписку відносно [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , за договором № б/н станом на 14.08.2020 року, суд встановив, що відповідач станом на 05.02.2019 року не мала заборгованості по кредиту перед позивачем (а.с. 12, 39, 80), в подальшому за період з 07.02.2019 року по 05.12.2019 року [PERSON] отримала від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти в розмірі 19146,90 грн., позивач за період 07.02.2019 року по 12.08.2020 року нарахував відсотки за користування кредитним лімітом за ставкою 3,5% на суму - 13095,69 грн., страховий платіж за договором «Страхування кредитного ліміту» на суму 1687,57 грн., пені на суму 100,00 грн., комісія за обслуговування (членський внесок) на суму 300,00 грн., та цей же період [PERSON] повернула борг позивачу в розмірі 16746,71 грн., що також підтверджується випискою наданою відповідачем до відзиву (виписка по картці/рахунку ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDN50000021170895 від 17.04.2008 року за період 01.01.2008-23.11.2020, відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) (а.с. 73-109), крім того згідно даної виписки за період з 19.08.2020 року по 23.11.2020 року [PERSON] додатково повернула борг позивачу на суму 5021,22 грн. (а.с. 73). У наданій вищевказаній виписці за договором №б/н станом на 14.08.2020 року у прострочене тіло кредиту включені суми отриманих коштів відповідачем, відсотки за користування кредитним лімітом за ставкою 3,5% в місяць, страховий платіж за договором «Страхування кредитного ліміту», пеня, комісія за обслуговування (членський внесок). У позові та наданих до суду документів термін і поняття поточне й прострочене тіло кредиту не вказано і не розкрито. Суд позбавлений можливості визначити відмінності між термінами і поняттями: поточне тіло кредиту і прострочене тіло кредиту. Однак, фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, суд вважає, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів та на одержання відсотків від суми кредиту (позивач не просить стягнути страховий платіж за договором «Страхування кредитного ліміту», нараховану пеню і комісію). Таким чином, [PERSON] отримала кредит від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 19146,90 грн., позивач нарахував відсотки за використання кредитного ліміту у розмірі 13095,69 грн., а відповідач повернула АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість на суму 21767,93 грн., тобто заборгованість [PERSON] перед позивачем становить - 10474,66 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження повернення позивачу всієї суми взятих кредитних коштів, відсотків відповідач не надав. При вирішення даної справи, суд враховує правову позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/177. На підставі викладеного, суд вважає, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягти судові витрати в розмірі 1253,76 грн.

Outcome: partial