Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Представник позивача АТ «А-Банк» звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № б/н від 29 січня 2020 року в розмірі 20 413 грн. 73 коп., з яких: 14 559 грн. 06 коп. - заборгованість за кредитом, 5854 грн. 67 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Також, просить стягнути 2270 грн. судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 15 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладанні договору відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Крім того, умовами договору була передбачена відповідальність за порушення строків платежів по грошових зобов`язаннях, передбачених кредитним договором у вигляді сплати подвійного розміру процентної ставки та штрафу. Відповідач взятих на себе зобов`язань перед банком не виконує, суму кредиту не повертає. В зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. 21 травня 2021 року ухвалою суду позовна заява АТ «А-Банк» до [PERSON] залишена без руху, оскільки у позовній заяві не викладено обставин про розмір кредитного ліміту, а також не зазначено, чим обґрунтовуються вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту на суму 20 413 грн. 73 коп. /а.с.26/. 31 травня 2021 року представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій надав виписку по рахункам відповідача та довідку з кредитними лімітами /а.с.27-32/. 01 червня 2021 року ухвалою суду справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі /а.с.34/ Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги статей 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2020 року між позивачем АТ «А-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банку» та отримання кредитної картки, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /а.с.5, зворот/ Таким чином, відповідач, підписавши заяву підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. На підтвердження своїх вимог позивач до матеріалів позовної заяви надав копію анкети-заяви позичальника від 29 січня 2020 року /а.с.5 зворот/, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» /а.с.6/, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг /а.с.7-13/, витяг з Тарифів Банку /а.с.14/, копію паспорту відповідача [PERSON] /а.с.15/, виписку по рахункам відповідача [PERSON] станом на 26 травня 2021 року /а.с.28/, довідку за лімітами відповідача [PERSON] станом на 26 травня 2021 року /а.с.30/ Паспорт споживчого кредиту від 29 січня 2020 року був підписаний особисто відповідачем та містить інформацію про тип кредитного продукту - картка Зелена; ліміт кредиту, що наданий на споживчі потреби на 240 місяців складає не більше 200 000,00 грн, процентна ставка відсотків річних складає 44,4% річних, що дорівнює 3,7% в місяць; порядок повернення кредиту - щомісяця до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі 5% від заборгованості на останній день минулого місяця, але не менше 100 грн. /а.с.6/. 29 січня 2020 року відповідач, [PERSON] , отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15 000 грн., що стверджується довідкою за лімітами наданої позивачем АТ «А-Банк» /а.с.30/. 20 квітня 2021 року з ініціативи позивача АТ «А-Банк», відбулося зменшення кредитного ліміту до 14 559 грн 06 коп., що підтверджується довідкою за лімітами, наданої позивачем «А-Банк» /а.с.30/, на підставі п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, відповідно до яких позивач, [PERSON] дає свою згоду на встановлення та зміну кредитного ліміту в будь-який момент за рішенням банку. Згідно з випискою по кредитній карті відповідача, [PERSON] , за період з 29 січня 2020 року по 26 травня 2021 року, відповідач [PERSON] користувався виданою банком кредитною картою з 29 січня 2020 по 13 березня 2020 року, однак з 01 квітня 2020 року по 27 квітня 2021 року жодних операцій з банківською картою не відбувалось, а також відповідач, [PERSON] не вносив періодичних платежів для погашення заборгованості. /а.с.28/. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 29 січня 2020 року складає 20 413 грн. 41 коп., яка складається з наступного: 14 559 грн. 06 коп. - заборгованість за кредитом, 5854 грн. 67 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом /а.с.5/. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, знаходить його підставним. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, знаходить його підставним. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтями 525,526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 527 та 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а стаття 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26 травня 2021 року має заборгованість 20 413 грн. 73 коп., яка складається з наступного: 14 559 грн. 06 коп. - заборгованість за кредитом, 5854 грн. 67 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Враховуючи наведене суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 413 грн. 73 коп., оскільки в добровільному порядку відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2270, 00 грн.

Outcome: approved