Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Представник Житлово-будівельного кооперативу «Марсельський» звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є членом житлово-будівельного кооперативу «Марсельський» та власницею квартири за адресою: [ADDRESS] забезпечує послугами з постачання холодної води, водовідведення, вивезенням сміття, послугами ліфта та послугами з утримання будинку та прибудинкових територій відповідача за адресою: [ADDRESS] . Між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, що підтверджують факти оплати відповідачем відповідних послуг. Станом на 01.06.2019р. у відповідача виникла заборгованість перед ЖБК «Марсельський» в розмірі 9896, 74 грн. Відповідач частково сплачує за житлово-комунальні послуги, що лише підтверджує факт отримання нею житлово-комунальних послуг. Відповідач, як споживач, отримує житлово-комунальні послуги та відповідно має сплачувати кошти за їх користування, тобто споживач знаходиться у фактичних договірних відносинах із виконавцем. Таким чином, позивач просить стягнути с [PERSON] заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 9896, 74 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 01.08.2019р. вказану цивільну справу передано на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області. 02.10.2019р. дана цивільна справа надійшла до Комінтернівського районного суду Одеської області та в той же день розподілена судді Жовтан П.В. 07.10.2019р. відкрито провадження у вказаній справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судові засідання представник позивача - адвокат Осьмінін С.Д., не з`явився, про дату, час та місце проведення яких був сповіщений своєчасно, належним чином, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судові засідання при розгляді справи по суті, відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення судових засідань була сповіщена своєчасно, належним чином, як за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і за адресою розташування квартири ( [ADDRESS] ), заборгованість за послуги утримання якої просить стягнути позивач. Також відповідні оголошення про слухання справи були розміщені на веб-порталі Судової влади України. Відзив на позовну заяву від [PERSON] не надходив. Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) [PERSON] не прописана за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок відкритий на [PERSON] , будинок має зручності опалення ТЕЦ, у квартирі прописаний [PERSON] , чоловік, 1949 р.н., з 23.04.1986р. (а.с.12) Головою правління ЖБК «Марсельський» видано розрахунок заборгованості на ім`я [PERSON] за квартиру за адресою: [ADDRESS] , згідно якого станом на 01.06.2019р. заборгованість складає 9896, 74 грн. (а.с.9), крім того надано розрахунки за 2017р., 2018р., з яких вбачається, що оплата житлово-комунальних послуг за цією адресою раніше частково була здійснена. Інших доказів позивачем не надано. Згідно зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи забезпечені холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є: власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Споживач згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.ст.67,68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно. Згідно із пунктом 5 частини третьої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої, другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Так, суду не надано жодного документу на підтвердження того, що будинок за адресою: [ADDRESS] , взагалі обслуговується житлово-будівельним кооперативом «Марсельський» і те, що ЖБК «Марселький» надає послуги з постачання холодної води, водовідведення, вивезення сміття, послуги ліфта та послуги у утримання будинку та прибудинкових територій за даною адресою. У позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] є членом житлово-будівельного кооперативу «Марсельський» та є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] , однак документального підтвердження цьому не надано. Крім того, позивач вказує на те, що відповідач, як споживач, отримує житлово-комунальні послуги, що також є голослівним та викликає сумнів, оскільки відповідач навіть не зареєстрована за вказаною адресою. Одночасно суд надає критичну довідці (виписці із домової книги про склад сім`ї та прописку), з якої вбачається, що особовий рахунок адресою: [ADDRESS] , відкритий на [PERSON] , оскільки у вказаній довідці відсутня дата її складання/видачі (що викликає сумніви оскільки така довідка строк дії), прізвище відповідача у ній вказано невірне, крім того така довідка не є підтвердженням того, що саме відповідач повинна здійснювати оплату житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Отже, вказана довідка є недопустимим доказом у справі. З доказів, наданих позивачем взагалі неможливо однозначно ідентифікувати особу відповідача та встановити, що саме ця особа має якісь зобов`язання стосовно позивача. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановивши з наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, враховуючи принцип змагальності сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволенню не підлягає, судовий збір не відшкодовується.

Outcome: dismissed