Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із вимогами до ПАТ «Дельта Банк» і просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості у розмірі 210 044,32 грн. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що 06 лютого 2015 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги до ПАТ «Дельта Банк» щодо повернення частини вкладу за договором № 00004008644248 від 16 вересня 2009 року у розмірі 8 462,50 доларів США. Про укладення вищезазаначеного договору позивачем було повідомлено банк, шляхом направлення листа. 24 квітня 2015 року позивач звернувся до Банку з заявою, в якій просив повернути йому частину вкладу, внесеного на підставі договору № 00004008644248 від 16 вересня 2009 року у розмірі 8462,50 доларів США. Проте на момент подачі позову відповідач вимоги не виконав. В судовому засідання представник позивача [PERSON] підтримав вимоги, просив їх задовольнити з підстав наведених у позові. Представник відповідач ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання представника не направив, заперечень по суті позоних вимог не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 06 лютого 2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги до ПАТ «Дельта Банк» щодо повернення частини вкладу у розмірі 8462,5 доларів США за кредитним договором № 00004008644248. 24.04.2015 року позивач звернувся до банку з заявою про повернення частини вкладу , внесеного на підставі Договору №00004008644248 «Найкращий on-line (%, в кінці терміну), Долар США» від 16 вересня 2009 року. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором . Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відновідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зокрема, пункт 2.3 Правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Дельта Банк», які містяться на офіційному сайті ПАТ «Дельта Банк» встановлює, що здійснюючи укладення Договору з Банком, в тому числі і шляхом надання оферти Клієнтом, викладеної у заяві (пропозиції) клієнта, та її акцептування Банком, у спосіб встановлений банком , клієнт такими своїми діями здійснює повне та беззаперечне приєднання до цих Правил, тобто повністю приймає положення цих правил для застосування у своїх взаємовідносинах з Банком. Пунктом 2.12.19 Правил встановлює, що клієнт не може здійснювати відступлення третім особам прав за договором банківського вкладу (депозиту) без отримання попередньої письмової зголу банком. Пунктом 5.27 Правил передбачено, що відступлення вкладником прав вимоги за Договором банківського вкладу (депозиту) тертім особам можливе лише за умови льтримання письмової згоди Банку. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, зокрема якщо це встановлено договором. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про відступлення права вимоги було направлено на адресу Банку 24 квітня 2015 року, тобто вже після запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк». Разом з тим, в матеріалах справи відсутній документ, який свідчить про надання банком згоди на відступлення прав вимоги за спірним Договором банківського вкладу. Відповідно до Постанови правління Національного банку від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та відповідно до Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора Банку», було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду ФГВФО на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. Ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає поняття терміну «вкладник», як фізичну особ, яка уклала або на користь якої укладено одговір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. З огляду на встановлені обставини слід дійти переконання про відсутність обгрунтованих підстав для задоволення вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed