Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Як вказує представник позивача, відповідачка звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 04.10.2019. Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також, 04.10.2019 відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, після чого [PERSON] отримав преміальну картку VISA SIGNATURE (кредитний ліміт до 300000 грн) Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.5 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту. В редакції Умов та правил, що почала діяти з 01.03.2019 відповідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 74,4% - для преміальних карток, зокрема, VISA SIGNATURE. В порушення умов кредитування відповідач не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 16.03.2021 виникла заборгованість в сумі 212901,95 грн, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 194488,06 грн та заборгованість за відсотками - 18413,89 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення ст. 207, 526, 527, 530, 610, 617, 634, 639, 1054 ЦК України, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. Згідно листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області, місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 64). Ухвалою судді від 22.04.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 01.06.2021, яке було відкладене в зв`язку з неявкою відповідача на 04.08.2021. У зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті у справі № 546/18/21 судове засідання відкладене на 27.09.2021. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 51). Відповідач у судове засідання 01.06.2021, 04.08.2021, та 27.09.2021 не з`явився, до суду повернулися судові повістки з поштовими відмітками про невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 72, 182, 190) Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від сторони відповідача щодо розгляду справи до суду не надходило. Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованостіпідлягає задоволення в повному обсязі, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04.10.2019 між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, укладено кредитний договір (а.с. 12-13). У заяві зазначено, що відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, 04.10.2019 [PERSON] підписано заявку, в якій він просив прийняти до розгляду коригування щодо суми кредитного ліміту, а саме просив встановити його в розмірі 300000 грн (а.с. 14). Також, 04.10.2019 [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування, зокрема, розмір відсотків, пені (а.с. 15-18) Відповідно до довідки АТ КБ Приватбанк про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н): старт карткового рахунку 21.07.2017 № [NUMBER] ; 02.10.2019 - кредитний ліміт було встановлено у розмірі 100000,00 грн; 04.10.2019 - збільшення кредитного ліміту до 300000,00 грн; станом на 02.07.2020 кредитний ліміт - 0,00 грн (а.с. 10). Відповідачу [PERSON] на підставі кредитного договору було надано наступні кредитні картки: 21.07.2017 - кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 08/18; 16.01.2018 - кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 01/19; 05.12.2018 - кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 11/19 та 04.10.2019 - кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 10/22 (а.с. 11). Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] , останній користувався наданою кредитною карткою, знімаючи готівкові кошти, поповнював рахунок, здійснював покупки в магазинах тощо (а.с. 83-169). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 04.10.2019, у відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 16.03.2021 виникла заборгованість в сумі 212901,95 грн, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 194488,06 грн та заборгованість за відсотками - 18413,89 грн (а.с. 7-9). Відповідно до поданої 24.06.2021 до суду заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 04.10.2019 в 597,71 та понесені судові витрати (а.с. 172). Приписами пунктів 1, 2 частини 2 статті 49 ЦПК України встановлено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Суд приймає дану заяву позивача про зменшення позовних вимог, яка відповідатиме інтересам більш слабкої сторони - фізичної особи (боржника) у відносинах із кредитною установою (банком). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідач фактично отримав та використовував кошти позивача, які в добровільному порядку не повернуті, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню До поданого позову позивачем додано платіжне доручення № BOJ69B3DPS від 29.03.2021 про сплату судового збору в розмірі 3193,53 грн (а.с. 1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 3193,53 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 1, 59). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До зменшення розміру позовних вимог ціна позову становила 212901,95 грн, у зв`язку з чим позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3193,53 грн. 24 червня 2021 року до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути 597,71 грн. За ставками судового збору, встановленого ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при зверненні юридичної особи до суду з позовом майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 1,5 відсотка від 597,71 грн становить менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, тому за звернення до суду із даною позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 597,71 грн судовий збір становить 2270,00 грн. Представник позивача до суду із клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог не звертався, тому, з огляду на вищезазначене та у зв`язку із задоволенням уточненого позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 2270,00 на користь позивача АТ КБ «Приватбанк». На підставі ст. 526, 527, 530, 611, 612, 625, 633, 634, 1054 ЦК України,

Outcome: approved