Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики у розмірі 7 200 грн. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснив, що [PERSON] за усною угодою позики передано [PERSON] у користування 7 200 грн.При фактичному одержанні вказаної суми позичальником були надані розписки від 22 червня 2012 року та 18 липня 2012 року. 26 грудня 2014 року [PERSON] за договором уступки вимоги (цесії) переуступила [PERSON] право вимоги до [PERSON] за усною угодою позики в розмірі 7 200 грн. З моменту переходу до позивача права вимоги він неодноразово в усній формі звертався до відповідача з вимогою повернути позичені кошти, однак [PERSON] ухиляється від виконання обов'язку позичальника. 30 березня 2015 року на адресу відповідача було направлено рекомендований лист з повідомленням про переуступку боргу перед [PERSON] та вимогою повернення коштів, який відповідачем було проігноровано. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON], письмових заперечень не подала, у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, підтвердила наявність у неї боргу перед позивачем у вказаній сумі, вказала що кошти у визначений строк не повернула у зв'язку з важким майновим станом. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, яка визнала позов та враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] за усною угодою позики передано [PERSON] у користування 7 200 грн., що підтверджується розписками від 22 червня 2012 року та 18 липня 2012 року. 26 грудня 2014 року [PERSON] за договором уступки вимоги (цесії) переуступила [PERSON] право вимоги до [PERSON] за усною угодою позики в розмірі 7 200 грн. Відповідач, взяті на себе зобов'язання передбачені згаданим договором, по поверненню коштів не виконала. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язаннямає виконуватися належним чином відповідно до умов договорута вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаївділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строкта в порядку, що встановлені договором. Вимоги позивача узгоджуються з положеннями ст. 1046 ЦК України, згідно яких за договоромпозики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язаннівизначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договоромабо законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню коштів за договором позики, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягаю стягненню з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 526, 533, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved