Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, яку уточнив 26.12.2018 року, заінтересована особа - [PERSON] , в якому просить встановити факт постійного поживання [PERSON] , [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] на дату відкриття спадщини після його смерті [INFO] . В обґрунтування своєї заяви представник [PERSON] вказав, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Мати заявника - [PERSON] та померлий [PERSON] є рідними сестрою та братом, отже спадкоємцем померлого є його племінник [PERSON] . - заявник у справі. Представник заявника вказує, що 15.03.2016 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, постановою від 15.03.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав пропуску ним встановленого законом строку для прийняття спадщини. Разом з цим, представник заявника стверджує, що на дату смерті спадкодавця [PERSON] з ним постійно проживав [PERSON] , у зв`язку з чим, останній вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Оскільки оформити свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом заявник не має змоги без встановлення факту, що має юридичне значення, він змушений звернутись до суду з цією заявою. Заявник та його представник до суду не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких просять заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа до судового засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, з урахуванням позиції заявника та заінтересованої особи, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін з урахуванням їх позицій по справі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд встановив обставини, на підставі яких прийшов до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що народився в с. Червоний Ранок Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 13.07.2015 року, виданим Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №800 (а.с.5). Мати заявника - [PERSON] та померлий [PERSON] є рідними сестрою та братом, що підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , відповідно до яких батьками їх обох є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8, 9). При цьому, відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16.09.1978 року Центрально-Міським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, мати заявника [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та під час укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 21.12.1989 року Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, матір`ю заявника є [PERSON] , отже [PERSON] є племінником померлого [PERSON] (а.с.7). Також, судом встановлено, що за життя [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,1 кв.м., що підтверджується копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорту на вказаний житловий будинок (а.с.18, 19-21). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Враховуючи відсутність складеного та посвідченого за життя [PERSON] заповіту згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №42579486 (аркуш спадкової справи 12-13), спадкування належного йому за життя майна здійснюється в порядку спадкування за законом, відповідно до черговості, визначеної ст.ст.1261-1265 ЦК України. Згідно з ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому, як видно з матеріалів спадкової справи №692/2015 (номер у спадковому реєстрі 58420719), наданої державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., відповідно до ухвали суду від 28.03.2019 року, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємці першої черги [PERSON] , а саме: доньки - [PERSON] і [PERSON] та дружина - [PERSON] , надали до нотаріуса заяви, згідно з якими вони відмовляються від належних їм часток спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] на користь його племінника [PERSON] (аркуші спадкової справи 3, 6, 9). Разом з цим, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] мав рідну сестру - [PERSON] , яка надала до суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, частиною 2 статті 1258 ЦК України встановлено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Інших спадкоємців за законом, в ході судового розгляду не встановлено. Натомість, як видно з акту від 09.11.2018 року, складеного мешканцями [ADDRESS] ) , що знаходиться у с. Червоний Ранок Широківського району Дніпропетровської області - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] по [ADDRESS] , станом на дату його смерті (а.с.10). Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42579553 від 24.12.2015 року, державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. заведено спадкову справу №692/2015 (номер у спадковому реєстрі 58420719) після смерті [INFO] [PERSON] При цьому, згідно Інформаційної довідки з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) із заявами про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом до нотаріальної контори ніхто не звертався (аркуш спадкової справи 14-22, 23). Натомість, постановою державного нотаріуса Артеменко Л.М. від 15.03.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року, свого дядьки [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини після його смерті та запропоновано останньому звернутися до суду з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.6). Перевіряючи обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд виходить з наступного. Як вказує заявник, він є племінником спадкодавця [PERSON] та єдиним спадкоємцем після його смерті, але без встановлення факту постійного проживання з ним, що підтвердить фактичне прийняття заявником спадщини, не має можливості оформити свої спадкові права. Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються у судовому порядку. Вказаний перелік не є вичерпним, адже, відповідно до частини другої вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В розумінні ст.3 Сімейного кодексу України, Рішення Конституційного Суду України №5-рп/99 від 03.06.1999 року, племінник та дядько є членами сім`ї та прямими родичами в силу наявності у них кровного споріднення. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо його підтвердження необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, в підтвердження факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини заявник посилався на акт від 09.11.2018 року, складений мешканцями [ADDRESS] що знаходиться [ADDRESS] . Суд приймає до уваги такі доводи заявника, оскільки вони є дійсними та доведеними обсягом наявних письмових доказів. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved