Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.08.2016 в сумі 37338 грн. 32 коп., яка складається з суми кредиту 14995,65 гривень, відсотків за користування кредитом 4659,04 гривень, заборгованості за пенею 15429,42 гривень, штрафу (фіксована частина) 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) 1754,21 гривень. \~ \~ \~ \~Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп., сплачений при подачі заяви до суду. \~ \~ \~ \~Посилається на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 19.08.2016 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки липень 2020 року. Відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого станом на 22.03.2018 утворилася заборгованість в розмірі 37338 грн. 32 коп., що складається з суми кредиту 14995,65 гривень, відсотків за користування кредитом 4659,04 гривень, заборгованості за пенею 15429,42 гривень, штрафу (фіксована частина) 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) 1754,21 гривень. \~ \~ \~ \~Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 17 липня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та розяснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З'ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~19.08.16 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки липень 2020 року. \~ \~ \~ \~Відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, підтвердив свою згоду на укладання між ним та Банком [PERSON]. В даному випадку сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобовязання щодо надання відповідачу кредиту у розмірі, передбаченому [PERSON], що підтверджується копією виписки по особовому рахунку відповідача за період з 19.08.2016 по 22.03.2018, так як за нормами п.2 ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей. Відповідно до розділу 2.1.1.5 вказаного [PERSON] відповідач, як клієнт, був зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію згідно умов [PERSON]. Крім того, пунктом 2.1.1.5.6 передбачено, що у випадку невиконання зобовязань по [PERSON], клієнт зобовязаний на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплаті винагороди банку. За умовами укладеного [PERSON] при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених [PERSON], більш ніж на 30 днів, останній зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Згідно з п.1.1.3.2.3 [PERSON] має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за винятком випадків зміни розміру кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9 цього [PERSON]. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. За умовами п.1.1.3.1.9 [PERSON] зобовязаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику виписки про стан картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками. У разі підключення власника до системи Приват24 виписки надаються через цей комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile Banking [PERSON] надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції СМС-повідомлень. В матеріалах справи наявна довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] за кредитним договором № б/н від 19.08.2016, яка узгоджується з [PERSON] заборгованості. Як вбачається з наданого представником позивача [PERSON] заборгованості за договором № б/н від 19.08.2016, укладеного між сторонами, станом на 28.03.2018 за наданим кредитом відбулися періодичні погашення. Згідно з [PERSON] станом на 22.03.2018, при процентній ставці 3,60 змінювався її коефіцієнт від 1 до 2. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань по кредитному договору банком нараховано заборгованість за кредитом в розмірі 14995 грн. 65 коп., заборгованість по процентам - 4659 грн. 04 коп., нарахована пеня - 15429 грн. 42 коп., заборгованість по штрафам - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1754 грн. 21 коп. (процентна складова) Всього 37338 грн. 32 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Частина 1 ст.530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором. За нормою ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Всупереч даним нормам закону представником позивача не наведено достатньо доказів, які б давали суду підстави для задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з наданої суду копії витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, пунктом 2.1.1.5.6 передбачено, що у випадку невиконання зобовязань по договору, клієнт зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплаті винагороди банку. Проте, в матеріалах справи відсутні дані про направлення банком відповідачу вимоги про виконання ним зобовязання по поверненню кредиту, що свідчить про невиконання самим банком умов договору, а факт невиконання боржником умов договору за таких обставин є недоведеним. Крім того, представником позивача не наведено доказів інформування ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідача про зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунків не менше ніж за 7 днів до введення змін, як це передбачено укладеним між ними кредитним договором, а саме, п.1.1.3.2.3. Адже, як вбачається з наданого суду [PERSON] заборгованості за договором № б/н від 19.08.2016, укладеного між сторонами, в період дії даного договору збільшувався коефіцієнт процентної ставки. Наявність в матеріалах справи лише копії довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта без доказів направлення її відповідачу або доказів отримання її відповідачем не може бути належним доказом виконання банком п.1.1.3.2.3 договору. Також всупереч п.1.1.3.1.9 [PERSON], за яким [PERSON] зобовязаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику виписки про стан картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками, судом не добуто доказів виконання Банком даної умови. А саме, в суді не виявилося за можливе дослідити з наданої суду копії вказаної заяви, яким же способом власник виписки інформувався Банком про стан картрахунків. Таким чином, позивач, змінивши розмір процентів за договором, фактично змінив умови кредитного договору. Частина 1 ст.651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено договором або законом. При цьому, згідно ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. В суді встановлено, що зміна умов кредитного договору в частині нарахування процентів за користування кредитом була здійснена позивачем в односторонньому порядку без згоди відповідача, як позичальника, який відповідні зміни не підписував, що суперечить вище наведеним правовим нормам та умовам самого кредитного договору. Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постанові від 11.03.2015 у справі №6-16цс15, згідно якої умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору, якщо такі умови не містять підпису позичальника. Також суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є необгрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до положень ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Така правова позиція висловлена і у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15. Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум. Ніяких розяснень та доказів щодо принципу складення даного розрахунку справа не містить. Незрозуміло, на яких підставах позивачем нараховано заборгованість по процентам за користування кредитом, сума якої є нереально завищеною та неспівмірною із самою сумою кредиту, строк дії якого закінчується в липні 2020 року. Крім того, розрахунок не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. Із листа голови правління АТ КБ «ПриватБанк» № Е.65.0.0/3-365676 від 07.07.2018 вбачається, що 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed