Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, уточнивши який просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним зобов'язанням у розмірі 20 967,00 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 272,67 гривні. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що 21.11.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11255743000 згідно умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 34425,00 гривень з кінцевим терміном повернення 21.11.2012 року із сплатою відсотків у розмірі 13% річних за користування кредитом. Оскільки позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, станом на 14.06.2013 року сума заборгованості становить 20 967,08 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 16630,56 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом - 4336,52 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення на адресу її реєстрації копій судових ухвал та повісток, про що свідчать розписки про їх отримання, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків з кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. 09 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11180171000 згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 30000.00 доларів США з кінцевим терміном повернення 09.07.2014 року із сплатою відсотків у розмірі 12,50% річних за користування кредитом. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2.2., 1.3.1., 1.4., 1.5. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11255743000 від 21.11.2007 року, банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 34425,00 гривень та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 21 листопада 2012 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,00% річних. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника), а саме на придбання автомобіля ВАЗ 210994-20. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11255743000 від 21.11.2007 року, у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі позичальника за договором позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно, а саме - транспортний засіб: марка ВАЗ, модель 210994-20, рік випуску 2007, колір синій, тип ТЗ легковий сєдан, номери агрегатів: шасі Y6D21099480054919/ За домовленістю сторін вартість предмету застави складає 40500,00 гривень. Згідно до квитанції №28840621 від 22.11.2013 року, [PERSON] сплатила 6300,00 гривень на погашення кредитної заборгованості згідно договору № 11255743000 від 21.11.2007 року. У зв'язку з тим, що позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, станом на 14.06.2013 року сума заборгованості становить 20 967,08 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 16630,56 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом - 4336,52 гривень. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 Глави 71 Цивільного Кодексу України врегульовані правовідносини, що виникають за договорами позики. Згідно з частиною 1 статі 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 ЦК України. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань договором або законом може бути передбачена неустойка або пеня. Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Як вбачається з кредитного договору у випадку прострочення позичальником встановлених цим договором строків погашення грошових зобов'язань позичальник сплачує кредитору штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менш ніж 15 гривень за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Як вбачається з п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11255743000 від 21.11.2007 року, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рухаючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,00% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 20 967,08 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 16630,56 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом - 4336,52 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 272,67 гривні підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача - ПАТ «Дельта Банк». Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 553, 554 610, 611, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved