Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] адвокат Мартин В.І. звернулась з позовною заявою до Городоцької міської ради Львівської області, в якій просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , покликаючись на те, що після звернення позивачкою до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно. Зазначає, що спір щодо зазначеного спадкового майна відсутній, жодних спадкоємців, які претендують на спадкове майно, крім позивача, немає, яка в інший спосіб реалізувати своє право на майно не може, з огляду на що, просить позов задовольнити. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 24.09.2021 за заявою представника позивача змінено предмет позову, позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] , як на майно колгоспного двору. Позивач в підготовче засідання не з`явився, його представник адвокат Мартин В.І. подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила про його задоволення та про розгляд справи у її та позивача відсутності. Представник Городоцької міської ради Львівської області в підготовче засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому позов визнав, заперечень щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно не висловив, просив справу розглядати без його участі (а.с. 42-43). У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви представників позивача та відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст.\~4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.\~13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1ст. 120\~ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст.ст. 120, 123, 563 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦКУкраїни в редакції 1963року. Згідно ч. 2 ст.\~123 ЦК УРСР\~1963\~року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Із позовної заяви, технічного паспорту, будинкової книги, довідок, виданих старостою с. Милятин № 125 та № 127 від 28.04.2021 р., витягів з погосподарської книги, копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] 1973 року побудови, належав до суспільної групи «колгоспний двір», його головою був батько позивача [PERSON] , який [INFO] помер, після його смерті останніми членами колгоспного двору були [PERSON] , яка померла [INFO] та позивач по справі, за будинком закріплена земельна ділянка розміром 0.9054 га (а.с. 11, 14, 15-19, 20, 21, 22, 24-32, 33-34). Із копій свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [INFO] померла [PERSON] мати [PERSON] , позивача по справі (а.с. 10, 12), з огляду на що спадщина в майні двору не відкривалась, члени колгоспного двору на тих же підставах продовжували володіти і користуватись цим майном. Як вбачається із довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації № 453 від 15.03.2021 р. право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 21). Із позовної заяви, Постанови державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області від 27.04.2021 р. убачається, що позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] , однак отримав відмову у вчиненні зазаначеної нотаріальної дії, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане майно (а.с. 13). Із позовної заяви, інших матеріалів справи вбачається, що позивачу 12.08.2005 року видано Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, а саме, на право на майновий пай в майні, яке перебувало у колективній власності ПАП Агрофірми «Милятин», розміром 10939 грн., та належало [PERSON] на підставі Свідоцтва на право власності на майновий пай члена колективного сільського господарства підприємства серії ЛВ № 111 036916, а також, на право на майновий пай в майні, яке перебувало у колективній власності ПАП Агрофірми «Милятин», розміром 4642 грн., та належало [PERSON] , після смерті якого [INFO] спадщину прийняла [PERSON] (а.с. 14). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Просудову практику у справах про спадкування`від 30.05.2008р.№ 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу доКонвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене,\~суд приходить\~до висновку,\~що житловий\~будинок [ADDRESS] належав колгоспному двору, голова якого померла, позивач є останнім членом колгоспного двору і не втратив частку в майні цього двору, інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, а тому, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, як на майно «колгоспного двору». Згідно ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved