Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, посилаючись на наступне. 24 квітня 2010 року, між позивачем [PERSON] та, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 150. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ЕД № 201186. 01 березня 2012 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було винесено рішення по справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, яким позовні вимоги було задоволено частково, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви - 09.08.2011 року, і до досягнення дитиною повноліття. В задоволені інших позовних вимог відмовлено. 04 грудня 2012 року, апеляційним судом Луганської області за результатом розгляду апеляційної скарги [PERSON] було прийнято рішення, відповідно до якого, апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, а саме: рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області 01 березня 2012 року скасовано в частині відмови [PERSON] в стягненні з [PERSON] аліментів на утримання дружини в розмірі 15 % від заробітної плати, щомісячно, від дня подання позовної заяви до суду 09 серпня 2011 року до закінчення тривалості строку інвалідності, у цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) щомісячно від дня подання позовної заяви до суду 09 серпня 2011 року протягом строку інвалідності. В решті рішення суду першої інстанції було залишено без змін. На сьогоднішній день у ВДВС Сєвєродонецького МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду апеляційної інстанції. 03 травня 2012 року рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Позивач [PERSON] вважає, що оскільки шлюб між ним та відповідачем був розірваний і [PERSON] з середини лютого 2016 року працює на посаді оператора котельні дільниці по обслуговуванню котелень, комунікацій тепло та водопостачання, каналізаційних та очисних споруд технічної служб Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» та отримує відповідну заробітну плату, потреба в стягненні з нього аліментів на її утримання у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) щомісячно протягом строку інвалідності відпала. Крім того, він вважає, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати таку матеріальну допомогу. Так як статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 1378 гривень, з 1 травня -1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень, а прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема осіб, які втратили працездатність складає з 1 січня 2016 року -1074 гривні, з 1 травня 1130 гривень, з грудня -1247 гривень, тому на сьогоднішній день відповідач [PERSON] не може вважатися особою, яка потребує матеріальної допомоги і є всі підстави для припинення її права на отримання аліментів. У судовому засіданні позивач та його представник присутні не були. Надали до суду заяву про уточнення позовних вимог та про розгляд справи без їх участі. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, які викладені у письмових запереченнях проти позову. Відповідач додатково пояснила, що станом на час вирішення справи в суді вона продовжує працювати в КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня». Її щомісячна заробітна плата з грудня 2016 року складає не менше 1600 грн., іноді вона отримує премії, а також вона щомісячно отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1347 грн. Вислухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду від 03.05.2012 року по справі № 1227/1426/2012 шлюб зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 150, між [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) був розірваний. Рішення набрало законної сили 14 травня 2012 року. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний позивач [PERSON]. Довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-20 СМ №083724 від 02.10.2008 року підтверджується, що [PERSON], [INFO], призначили з 02 жовтня 2008 року безстроково ІІІ групу інвалідності. Згідно копії рішення Апеляційного суду Луганської області від 04.12.2012 року по справі № 22ц-2545/12 з [PERSON] було, зокрема, стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) щомісячно з дня подання позовної заяви до суду 09 серпня 2011 року і протягом строку інвалідності. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно частин 1, 3 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 82 СК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги. Із системного аналізу статей 75, 76, 79, 82 СК України вбачається, що Законом визначено окремий випадок, коли право на аліменти має один із подружжя після розірвання шлюбу: непрацездатність, одночасна потреба у матеріальній допомозі та одночасна можливість іншого з колишнього подружжя надавати таку допомогу. Правильність такого висновку підтверджується тим, що в абзаці 1 частини 2 статті 76 СК України застосовано союз «і» стосовно всіх трьох вищенаведених умов. Суд звертає увагу, що рішення Апеляційного суду Луганської області від 04.12.2012 року по справі № 22ц-2545/12 мотивовано серед іншого тим, що станом на час його ухвалення [PERSON] отримувала дохід, який не забезпечував їй прожиткового мінімуму, тобто потребувала матеріальної допомоги. Станом на час розгляду цієї справи [PERSON] визнала, що її щомісячна заробітна плата з грудня 2016 року складає не менше 1600 грн., іноді вона отримує премії, а також вона щомісячно отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1347 грн. Тобто, щомісячний дохід [PERSON] станом на час розгляду справи складає щонайменше 2947 грн. на місяць, що є вищим від прожиткового мінімуму, встановленого Законом. Отже, існують законні та обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог та припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дружини в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) щомісячно, які стягуються з позивача на підставі рішення Апеляційного суду Луганської області від 04 грудня 2012 року по справі № 22ц-2545/12. Стосовно посилань відповідача на ч. 3 ст. 79 СК України щодо сплати аліментів протягом строку інвалідності суд зазначає, що вказана норма Закону має застосовуватися у взаємозвязку із ч. 2 ст. 76 СК України та п. 1 ч. 3 ст. 82 СК України, які визначають потребу у матеріальній допомозі як обовязкову умову для стягнення аліментів на користь іншого з колишнього подружжя. Щодо посилання відповідача на те, що її посада підлягає скороченню, суд зауважує, що станом на час розгляду цієї справи посада відповідача досі не скорочена і вона продовжує працювати та отримувати заробітну плату, що було визнано відповідачем в судовому засіданні. Суд не може брати до уваги ті обставини, які можливо настануть у майбутньому. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 551,20 грн. і позов задоволено, а отже згідно із правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved