Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] законним представником якого виступає [PERSON] вказавши третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог: Жуківську сільську раду, Бережанську державну нотконтору про тлумачення заповіту. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка являлася тіткою [PERSON] (колишньої дружини позивача).Оскільки [PERSON] та її батьки мали інший новозбудований будинок, а позивач був не місцевий, крім цього він допомагав фінансово також допомагав у веденні господарства, то спадкодавця [PERSON] своє житло і земельну ділянку, що за адресою [ADDRESS] заповіла [PERSON] Коли позивач [PERSON] звернувся до Бережанської державної нотконтори, для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було повідомлено, що 14.12.2018 р. його колишня дружина зверталася в інтересах їхнього неповнолітнього сина [PERSON] і подала заяву про прийняття спадщини за вказаним заповітом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав із мотивів, що наведені у позовній заяві та просить його задоволити. У судовому засіданні малолітній [PERSON] та його законний представник [PERSON] заявленого позову не визнали, суду пояснили, що позивач [PERSON] зловживав алкоголем і постійно влаштовував сварки і скандали, він не надавав ніякої допомоги спадкодавиці [PERSON] , а тим більше грошової, тому вона не могла заповісти йому своє майно. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, оскільки він є необґрунтованим та безпідставним. В судове засідання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Бережанської державної нотаріальної контори не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву у якій просить розглядати справу без їхньої участі, щодо вирішення справи покладається на думку суду. В судове засідання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Жуківської сільської ради не з`явився, на адресу суду надіслано заяву, де зазначено, що [PERSON] працювала секретарем у сільській раді з 1987 р. по 2007 р. і нею було укладено заповіт від заповідачки [PERSON] , який зареєстровано за №49 в Жуківській сільській раді на користь [PERSON] , [INFO] Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою і їй достовірно відомий той факт, що покійною [PERSON] було складено заповіт на правнука [PERSON] , оскільки вона неодноразово про це говорила. Крім цього, доповнила, що зі слів покійної позивач ніколи їй не допомагав по господарству та не надавав фінансової підтримки. Він регулярно зловживав алкогольними напоями та вчиняв скандали. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка являється соціальним працівником і доглядала покійну [PERSON] дала суду пояснення аналогічні поясненням свідка [PERSON] Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка являється тіткою [PERSON] , суду пояснила, що заповіт було складено на сина [PERSON] , тому, що дитина була народжена із вадою ноги та є інвалідом. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який є рідним братом [PERSON] суду пояснив, що він регулярно приїзджав до тітки [PERSON] і з її слів йому достовірно відомо, що вона мала намір записати усе свої майно на правнука [PERSON] , тому, що він був дитиною інвалідом із дитинства. Також додав, що позивач погано відносився до його сестри, скандалив та випивав, померлій тітці він допомоги не надавав. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є мамою [PERSON] суду пояснила, що спочатку покійна [PERSON] склала заповіт на неї, а потім перемінила своє рішення і заповіт було складено на її правнука [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працювала секретарем Жуківської сільської ради суду пояснила, що нею було складено заповіт від [PERSON] , який зареєстровано за № 49 на [PERSON] , [INFO] . Заслухавши пояснення учасників процесу, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні даної позовної заяви слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Жуківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області 21.12.2018 року. Із копії заповіту від 21.10.2005 року, який зареєстрований за №49 у Жуківській сільській раді вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . Після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилася спадщина, позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було повідомлено, що із такою заявою також зверталася його колишня дружина [PERSON] в інтересах їхнього малолітнього сина [PERSON] . Позивач [PERSON] має намір успадкувати за заповітом, що був складений 21.10.2015 р. в Жуківській сільській раді та зареєстрований за №49 спадкодовицею [PERSON] житло і земельну ділянку, що за адресою [ADDRESS] . І він стверджує, що причиною такого волевиявлення спадкодавці було те, що він постійно їй допомагав у веденні господарства, також допомагав фінансово, між ними склалися добрі родинні відносини, крім цього він не є місцевий, а тому житла свого у нього не було, в результаті чого спадкодавиця [PERSON] вирішила саме на нього записати заповіт. Сторона відповідача стверджує, що вищезазначений заповіт було складено спадкодавицею [PERSON] саме на її правнука малолітнього [PERSON] , оскільки він є дитиною -інвалідом із дитинства, а тому спадкове майно було записано на дитину. Заповітом, відповідно до положень статті 1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до положень статті 213 ЦК України зміст правочину може бути юридично розтлумачений. Оскільки правочином відповідно до українського законодавства є дія особи, що спрямовується на придбання, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, необхідність тлумачення змісту правочинів виникає у випадках нечіткого виявлення волі сторонами. У таких випадках необхідно встановити дійсні наміри сторін. Це означає, що суб`єкт тлумачення повинен встановити загальне для усіх сторін значення слів і понять. Особливості тлумачення заповіту викладені у статті 1256 ЦК України. Згідно статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України. Виходячи зі змісту вказаних норм, суд може ухвалити рішення про тлумачення заповіту лише при розгляді юридичного спору між сторонами (пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Оцінюючи ефективність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суд враховує, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини. При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки між сторонами відсутній юридичний спір у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed