Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON]- [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просив визнати за [PERSON] одноосібне право власності на нерухоме майно, а саме: жилий будинок, загальною площею 66,7 кв.м., прибудову площею 14,1 кв.м., веранду площею 21,4 кв.м., вхідний ганок площею 1,5 кв.м., літню кухню площею 35,1 кв.м., сарай площею 33,4 кв.м, сарай площею 22,1 кв.м., погріб 16,2 кв.м., вбиральню 1,4 кв.м., огорожу, колонку, розташовані по [ADDRESS], посилаючись на отримання у спадщину земельної ділянки на землю, та визнати за ним право власності як на спадкове нерухоме майно, а саме на цей жилий будинок, загальною площею 66,7 кв.м., прибудову площею 14,1 кв.м., веранду площею 21,4 кв.м., вхідний ганок площею 1,5 кв.м., літню кухню площею 35,1 кв.м., сарай площею 33,4 кв.м, сарай площею 22,1 кв.м., погріб 16,2 кв.м., вбиральню 1,4 кв.м., огорожу, колонку, які розташовані по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що батьки позивача в 1970 році побудували це нерухоме майно по [ADDRESS]. [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, спадкоємцями першої черги була його дружина - [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті чоловіка. Але вона також померла [INFO], оформив заповіт 18 листопада 2005 року, згідно до якого спадкоємцем зазначеного у заповіті майна є її син, позивач по справі. Таким чином, позивач дійсно є єдиним спадкоємцем згідно заповіту як нерухомого майна так і земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га і для ведення особистого селянського господарства, площею 0,25 га, розташовані по [ADDRESS]. Позивач звернувся в Біловодську ДНК з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, але нотаріус видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва на спадок на нерухоме майно відмовив, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на це майно. Відсутність документів на будинок не дає змоги позивачу оформити право власності на спадкове майно. Вважаю, що він має право на спадщину позивач просить -визнати, що [PERSON] мала право на жилий будинок, загальною площею 66,7 кв.м., з прибудовою площею 14,1 кв.м., верандою площею 21,4 кв.м., вхідним ганком площею 1,5 кв.м., та на господарські будівлі: літню кухню площею 35,1 кв.м., сарай площею 33,4 кв.м, сарай площею 22,1 кв.м., погріб 16,2 кв.м., вбиральню 1,4 кв.м., огорожу, колонку, які розташовані по [ADDRESS]. -визнати право власності в порядку спадкування за заповітом за позивачем [PERSON] на жилий будинок загальною площею 66,7 кв.м., з прибудовою площею 14,1 кв.м., верандою площею 21,4 кв.м., вхідним ганком площею 1,5 кв.м., та на господарські будівлі: сарай площею 33,4 кв.м, сарай площею 22,1 кв.м., погріб 16,2 кв.м., вбиральню 1,4 кв.м., огорожу, колонку, які розташовані по [ADDRESS] після смерті матери [PERSON]. Представник позивача [PERSON], та представник відповідача - Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області в судового засідання не прибули, подали до суду заяву про розгляд справи без їх, та просять позов задовольнити. Судом досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування інших доказів та дослідження їх в судовому засіданні від сторін не надійшло. Судом постановлено рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що під час спільного проживання [PERSON], та його дружина [PERSON], збудували будинок по вулиця [ADDRESS]. [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, його дружина [PERSON] померла [INFO], оформив заповіт 18 листопада 2005 року, згідно до якого спадкоємцем зазначеного у заповіті майна є її син, позивач по справі. Таким чином, позивач дійсно є єдиним спадкоємцем згідно заповіту як нерухомого майна так і земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що розташовані по [ADDRESS]. Фактично даний будинок було закінчено будівництвом в 1970 році, а прилеглі до нього ряд господарських будівель були зведені в інші роки після спорудження будинку, що підтверджується відомостями з технічного паспорту, але який не є правовстановлюючим документом, і він може бути виданий на прохання особи, яка звернулася з заявою замовника про його виготовлення. Земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане державним нотаріусом Біловодської ДНК 15 липня 2015 року, є власністю позивача. Належність домоволодіння з господарськими будівлями спадкоємцю знайшло своє підтвердження також із довідки Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області згідно якої рахується жилий будинок, розташований в [ADDRESS] до 1988 року за [PERSON], з 1988 року - за [PERSON]. В витязі з по господарської книги вказано, що довідка видана на підставі відомостей по господарської книги №7, особовий рахунок 536. Погосподарські книги є особою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) з 1959 року. В погосподарських книгах при визначенні року будівництва зазначається рік вводу в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 в 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів приймалось рішення відносно оформлення права власності та реєстрації будинків в бюро технічної інвентаризації по даним погосоподарських книг сільських, селищних рад з доповненням списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь в містах и селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР, 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжилкомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків та домоволодінь в межах міст та селищ (п.4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів в погосподарській книзі (п.20 Інструкції). Таким чином записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), які підтверджували право приватної власності. Тому суд приходить до висновку, що на час смерті спадкодавця [PERSON], яка настала [INFO], спірний будинок був будівлею капітального типу, спорудженою з дотриманням вимог, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначеною для постійного в ній проживання (п.1 Термінів, що використовуються у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 і Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207). Окрім цього судом встановлено, що вище наведені факти сторонами не оспорювалися і тому вважаються доведеними. Першочерговим спадкоємцем майна померлої є її син, згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області 18 листопада 2005 року, реєстр за № 76. При таких обставинах позивач по справі є спадкоємцем на спадщину за заповітом, після смерті матері він звертався з заявою про прийняття спадщини. Тому суд вважає, що позовна заява[PERSON] підлягає задоволенню, оскільки сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує її законність і обґрунтованість. На підставі викладеного та

Outcome: approved