Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Представник позивача адвокат [PERSON] в інтересах позивача [PERSON], подав до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача, [PERSON], у якому представник позивача просив: «позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO]; визнати місце проживання малолітнього [PERSON] разом з бабусею [PERSON], [INFO], за адресою вул. Старожадівська, 61, с. Жадове, Семенівський район, Чернігівська область; присудити і стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання її онука [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, грошових доходів або інших видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття [PERSON] але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку; розглянути клопотання органу опіки і піклування про призначення опікуна [PERSON] і прийняти позитивне рішення». Третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у позові зазначено Семенівську районну державну адміністрацію Чернігівської області в особі органу опіки та піклування. В обґрунтування позовних вимог представником позивача у позові зазначено про те, що 11 червня 2009 року [PERSON], знаходячись в шлюбі з відповідачем, [PERSON] з 08 листопада 2008 року, народила сина, [PERSON], після чого сімейні стосунки не склалися із - за того, що [PERSON] вважав, що він не є біологічним батьком сина [PERSON]. Дана обставина була предметом розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відповідача, як батька з актового запису про народження сина [PERSON]. Суд відмовив в задоволенні позовної заяви [PERSON], так як судово - генетична експертиза повністю підтвердила батьківство [PERSON] щодо сина [PERSON]. Розлучившись з [PERSON], [PERSON] разом з сином переїхала до своїх батьків в с. Жадове Семенівського району Чернігівської області, де і проживала у своїх батьків: [PERSON], та [PERSON] по вул. Старожадівська, 61, до дня своєї смерті, тобто 02 червня 2017 року. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] як проживав разом з бабою та дідом, так і залишився там проживати постійно після смерті своєї матері. Дані обставина підтверджується довідкою про місце проживання [PERSON] та довідкою з характеристикою з міста навчання [PERSON], тобто Жадівської загальноосвітньої школи 1-3 ступеню імені [PERSON]. Батько [PERSON], відповідач [PERSON] повністю ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню сина, що вбачається з наступного: поки була жива мати [PERSON], відповідач жодного разу не спілкувався з сином, не приділяв йому ніякої уваги, [PERSON] навіть не знав як виглядає батько. Відповідач жодного разу не поцікавився успіхами в навчанні сина, не поспілкувався з вчителями стосовно поведінки, успіхів в навчанні свого сина, не цікавився станом здоровя сина. Дані обставини підтверджуються психолого - педагогічними характеристиками на [PERSON]. [PERSON] виховували мати, його баба, позивач по справі, та дід. Після смерті матері вихованням внука займаються вказані баба, тобто позивач по справі, та дід. Після смерті матері [PERSON] - [PERSON], відповідач припинив надавати будь - яку матеріальну допомогу на утримання сина. Додаткової допомоги на матеріальне утримання сина взагалі ніколи не надавав. З викладеного вбачається, що позбавлення батьківських прав відповідача необхідно в першу чергу для самого [PERSON], щоб і надалі він жив у сімї, де панувала злагода і любов до нього. Позбавлення батьківських прав відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України не звільняє відповідача [PERSON] від обовязку сплати аліментів на утримання дитини, [PERSON], на користь його баби, позивача по справі [PERSON]. Для нормального фізичного, розумового виховання [PERSON] необхідні значні кошти, а тому представник позивача вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] на користь його баби, [PERSON]. На думку представника позивача, в разі, під час розгляду даної позовної заяви, орган опіки та піклування, тобто третя особа Семенівська райдержадміністрація в особі органу опіки та піклування, приймаючи до уваги про те, що [PERSON] є малолітньою особою, позбавлений батьківського піклування і прийде до висновку, що йому необхідний опікун, то суд може призначити опікуна бабусю [PERSON], позивача по справі [PERSON], відносно якій немає абсолютно ніяких перепон в призначенні опікуном онука [PERSON]. Ухвалою судді від 08 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 26 червня 2018 року. У підготовчому судовому засіданні представником позивача адвокатом [PERSON] була подана позовна заява про зменшення позовних вимог, згідно даних якої він просив: «позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO]; визнати місце проживання малолітнього [PERSON] разом з бабусею [PERSON], [INFO], за адресою вул. Старожадівська, 61, с. Жадове, Семенівський район, Чернігівська область; розглянути клопотання органу опіки і піклування про призначення опікуна [PERSON] і прийняти позитивне рішення». Від позовної заяви про стягнення аліментів сторона позивача відмовилась. Відповідачем [PERSON] у підготовчому судовому засіданні пред'явлений зустрічний позов до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, у якому він просив: «прийняти зустрічний позов до розгляду в одному провадженні з позовом [PERSON] до нього; визначити місце проживання [PERSON], [INFO], разом з ним по вул. Пряма, 108, у м. Семенівка Чернігівської області». Третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у позові зазначено Семенівську районну державну адміністрацію Чернігівської області в особі органу опіки та піклування. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у зустрічному позові зазначив про те, що позивач [PERSON] звернулася до нього з позовом про позбавлення батьківських прав щодо його сина [PERSON] та визначення його місця проживання. Даний позов він вважає таким, що не підлягає задоволенню. У нього є син - [PERSON], [INFO]. [PERSON] (його колишня дружина) - [PERSON], померла 01 червня 2017 року. Його син [PERSON] на даний час проживає з позивачем та її чоловіком (батьками його колишньої дружини) в с. Жадове Семенівського району Чернігівської області. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно приписів ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Він на даний час перебуває у шлюбі з [PERSON], шлюб укладено 15 липня 2017 року, дітей від другого шлюбу у нього немає. З 2009 року він постійно працює в ДП «Семенівкарайагролісгосп» робочим цеху деревопереробки, отримує заробітну плату в середньому 3500-4000 гривень на місяць, має житло, у якому постійно проживає, не зловживає алкогольними напоями, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, не притягувався ані до адміністративної, ані до кримінальної відповідальності. За таких умов він вважає, що може створити дитині належні умови для її виховання та розвитку. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Оскільки мати дитини померла, то фактично спору між батьками вже немає, а є спір між батьком та бабусею, який не регулюється Сімейним кодексом України. 07 травня 2018 року він звернувся з письмовою заявою до органу опіки та піклування Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області з проханням визначити місце проживання сина [PERSON] разом з ним. Листом від 05 червня 2018 року орган опіки та піклування йому у цьому відмовив, посилаючись на те, що спору між батьками не існує, також ним не створено умов для проживання дитини. Тобто на даний час дитина проживає з бабою незаконно. На його переконання дитина має проживати разом з ним, а орган опіки та піклування має контролювати як він виховує дитину і тоді вже реагувати та робити відповідні висновки, якщо він буде виховувати її неналежним чином. А так склалася така ситуація, що його син ще не проживав з ним жодного дня, а орган опіки та піклування вже не бажає йому його віддавати. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] вважає, що він має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, тому місце проживання [PERSON] необхідно визначити разом з ним по вулиці Пряма, 108, в м. Семенівка, Чернігівської області. Ухвалою суду\~від 12\~липня 2018\~року зустрічний\~позов прийнятий\~до спільного\~розгляду з\~первісним позовом\~представника позивача\~ адвоката\~[PERSON] в\~інтересах позивача\~[PERSON] до\~[PERSON] про\~позбавлення батьківських\~прав;\~третя особа\~на стороні\~позивача,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~Семенівська районна\~державна адміністрація\~Чернігівської області\~в особі\~органу опіки\~та піклування;\~вимоги за\~зустрічним позовом\~об'єднані\~в одне\~провадження з\~первісним позовом;\~обєднаній цивільній\~справі присвоєно\~№ 744/791/18\~(провадження\~по справі\~№ 2/744/497/18). Ухвалою суду від 06 вересня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала свої позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] та визначення місця проживання дитини разом з нею, просила суд задовольнити їх повністю, зустрічний позов [PERSON] до неї про визначення місця проживання дитини не визнала, просила суд повністю відмовити у його задоволенні та дала пояснення, яке вказує на те, що її первісний позов, на її думку, може бути задоволений за обставин вказаних у ньому, а зустрічний позов задоволенню не підлягає. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] стверджує, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні. [PERSON] не бажає отримувати від [PERSON] будь-які грошові кошти та не бажає, щоб дитина спілкувалася з батьком. Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) адвокат [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав вимоги первісного позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, просить суд його задовольнити повністю, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини не визнав, просив суд повністю відмовити у його задоволенні та дав пояснення, яке вказує на те, що первісний позов, на його думку, може бути задоволений за обставин вказаних у ньому, а зустрічний позов задоволенню не підлягає. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] у судовому засіданні свій зустрічний позов до [PERSON] про визначення місця проживання дитини підтримав повністю, просив суд його задовольнити повністю, первісний позов представника позивача адвоката [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] до нього про позбавлення батьківських прав не визнав повністю, просив відмовити у його задоволенні, дав пояснення, які вказують на те, що зустрічний позов, на його думку, може бути задоволений повністю за обставин, вказаних у ньому, а первісний позов задоволенню не підлягає. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] стверджує, що він не ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання свого малолітнього сина [PERSON], намагається надавати матеріальну допомогу, спілкуватися з сином, брати участь у його вихованні, цікавиться успіхами у навчанні, проте [PERSON] різними способами перешкоджає йому спілкуватися з дитиною, відмовляється отримувати матеріальну допомогу. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) адвокат [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини підтримав повністю, просив суд його задовольнити повністю, первісний позов представника позивача адвоката [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав; не визнав повністю, дав пояснення, які вказують на те, що зустрічний позов, на його думку, може бути задоволений повністю за обставин, вказаних позивачем у ньому, а первісний позов задоволенню не підлягає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (за первісним позовом на стороні позивача, за зустрічним позовом на стороні відповідача), - Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області в особі органу опіки та піклування, провідний спеціаліст служби у справах дітей Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON], у судовому засіданні висловила думку про те, що первісний позов представника позивача адвоката [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у звязку з тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання малолітнього сина [PERSON], а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини задоволенню не підлягає внаслідок відсутності належних умов проживання та виховання дитини у сімї [PERSON] Допитана свідок [PERSON] у судовому засіданні показала про те, що вона працює вчителем у Жадівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів ім. Т. Г. Шевченка. Є класним керівником [PERSON], який навчається у 4 класі. [PERSON] прийшов на навчання до їхньої школи наприкінці грудня 2016 року. Дитина здібна, вихована. Уроки не пропускає. [PERSON] проживає разом з бабою [PERSON] та дідом у селі Жадове Семенівського району Чернігівської області. Бабуся весь час піклується про онука. Вдома у них чисто, у дитини є своя кімната. У вчителів претензій до баби з дідом немає. Іноді до [PERSON] приїздив його батько, [PERSON], привозив йому солодощі, фрукти. Дитина уникає спілкування з батьком. [PERSON] давав їй ([PERSON] І.) гроші в сумі 1100 гривень на ремонт школи та харчування дитини. Вона взяла гроші, проте через деякий час на вимогу [PERSON] повернула їх [PERSON] Свідок [PERSON] І вважає, що не можна забирати дитину від бабусі. Допитаний у судовому засіданні в присутності представника служби у справах дітей Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] та класного керівника [PERSON] малолітній свідок [PERSON] показав про те, що він проживає разом з бабою та дідом у селі Жадове Семенівського району Чернігівської області. Навчається у Жадівській [PERSON] ступенів ім. Т. Г. Шевченка. Іноді до нього приїздив його батько, привозив цукерки, фрукти, подарував планшет. З батьком він спілкуватися не хоче, хоче жити разом з бабою та дідом у селі Жадове. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала про те, що вона є сусідкою [PERSON], яка проживає з чоловіком та онуком [PERSON]. [PERSON] ростила дитину з народження. Батько про дитину не піклується. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, про те, що вона працює вчителем у Семенівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1. До грудня 2016 року була класним керівником [PERSON]. У грудні 2016 року [PERSON] перейшов на навчання до Жадівської [PERSON] ступенів. Коли [PERSON] навчався у школі його батько [PERSON] відвідував його у школі, спілкувався з сином, цікавився у [PERSON] його успішністю, поведінкою. Допитаний свідок [PERSON] у судовому засіданні показав що він працює фахівцем з соціальної роботи Семенівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Семенівської міської ради Чернігівської області. У грудні 2017 року він разом з двома вчителями Жадівської [PERSON] ступенів та [PERSON] відвідували сімю [PERSON], де проживає малолітній син [PERSON] [PERSON]. [PERSON] привіз сину солодощі, фрукти. Син трохи посидів на колінах у батька. Потім [PERSON] вигнала [PERSON] з будинку. [PERSON] сховався у спальні. Суд, вислухавши сторони та їх представників, показання свідків, вивчивши матеріали обєднаної цивільної справи, вважає за необхідне у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовити повністю за наступних обставин. За результатами розгляду обєднаної цивільної справи за наявних наданих сторонами доказів, які досліджені у судовому засіданні, судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. [PERSON], [PERSON], дочка [PERSON], померла 01 червня 2017 року. Дитина з грудня 2016 року проживає в сімї [PERSON] та [PERSON], які є його бабою та дідом по лінії матері. [PERSON] навчається у Жадівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів ім. Т. Г. Шевченка. Між [PERSON] та [PERSON] існують неприязні стосунки, внаслідок чого на даний час [PERSON] не бажає отримувати від [PERSON] будь-якої матеріальної допомоги на утримання [PERSON], не бажає, щоб [PERSON] спілкувався з батьком, чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною позивача за первісним позовом не надано суду належних та допустимих доказів доцільності позбавлення відповідача за первісним позовом [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], не спростовано твердження відповідача щодо перешкоджання йому у спілкуванні з дитиною, відмови [PERSON] отримувати від нього матеріальну допомогу. [PERSON] стверджує, що не відмовляється від виконання батьківських обовязків. [PERSON] до суду з позовом (заявою про видачу судового наказу) про стягнення аліментів не зверталася. Відповідач [PERSON] постійно проживає у [INFO]. Працює робочим цеху деревопереробки у ДП «Семенівкарайгролісгосп», позитивно характеризується за місцем роботи. Будь-які дані про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за ухилення від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітньої дитини в матеріалах справи відсутні. Виходячи з викладеного позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. В даному випадку має місце спір про визначення місця проживання дитини між батьком та бабусею дитини, який, виходячи з контексту ст. 161 Сімейного кодексу України, не підлягає вирішенню судом, оскільки такі спори, можуть бути вирішені судом лише між батьком та матірю дитини.

Outcome: dismissed