Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] у січні 2018 року звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.04.2011 року між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30.11.2017 відповідач має заборгованість у розмірі 31792,24 грн., яка складається з наступного: 3587,16 грн. - заборгованість за кредитом; 24751,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1463,49 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1490,11 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на те, що відповідач, не виконуючи належним чином зобовязання за договором, порушує його умови, представник позивача просить суд стягнути із відповідача на його користь 31792,24 грн. заборгованості за договором та стягнути судові витрати, понесені ним при подачі позову. Ухвалою суду від 19.01.2018 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників процесу. Ухвалою суду від 27.02.2018 року призначено судовий розгляд справи з повідомленням сторін справи та запропоновано позивачу надати суду виписку про рух коштів по рахунку відповідача за період наведений у розрахунку заборгованості. Від позивача 15.03.2018 року до суду надійшли виписка про рух коштів по рахунку відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 41). Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, відзив на позов не подала, повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України (а.с.53,57,67). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 12.04.2011 року відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.8). Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з матеріалами справи за розрахунком позивача непогашена заборгованість за договором б/н від 12.04.2011 року станом на 30.11.2017 року складає 31792,24 грн., у тому числі: 3587,16 грн. - заборгованість за кредитом; 24751,48 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1463,49 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1490,11 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6-7). Наданий розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені, комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг та Тарифами банку. Доданий до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не може бути прийнятий судом до уваги як доказ, оскільки такий витяг не містить підпису відповідача (а.с.9). Тарифи, Правила та умови, на які посилається позивач (а.с.13-36) всупереч вимогам статей 207, 1055 ЦК України та частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року. Таким чином, між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного кредитного договору, який складається із Анкети-заяви від 12.04.2011 року (а.с.8). Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не містить умов про обовязок сплати відповідачем пені, комісії та штрафів, а інших угод з цього приводу між сторонами не укладалось.Позивачем не надано суду документ, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис Пам'ятки, яка містить тарифи і останні умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг. Позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, які саме Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету- заяву, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з [PERSON] комісії і пені, штрафу (фіксована складова), а також штрафу (процентна складова). Наявність у відповідача обов'язку щодо сплати процентів передбачена частиною 1 статті 1054 ЦК України. Проте, ураховуючи зазначені обставини, їх розмір, у даному випадку має обраховуватися, виходячи з положень частини 1 статті 1048, частини 2 статті 1054 ЦК України, за якими якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, а не за ставкою 30 %, за якою позивач здійснював нарахування відсотків, здійснюючи при цьому всупереч положенням статті 1056-1 ЦК України її збільшення в односторонньому порядку з 01.09.2014 року до 34,8 %, та з 01.04.2015 року до 43,2%. Вирішуючи питання про обґрунтованість нарахування позивачем суми боргу за тілом кредиту та відсотками суд, виходить з таких мотивів. Згідно з розрахунком заборгованості поданого позивачем за період з 12.04.2011 року відповідач останній платіж внесла 14.10.2013 року і в подальшому кредитними коштами не користувалася. Станом на 14.10.2013 сума боргу за тілом кредиту відповідача перед позивачем згідно з розрахунком заборгованості складала 3591,87 грн., яка ураховуючи погашення 28.10.2013 року в сумі 4.71 грн. склала 3587,16 грн. Сума відсотків, що підлягають за користування кредитом в розмірі 3587,16 грн. за період з 29.10.2013 по 30.11.2017 року виходячи з облікової ставки Національного банку України відповідно до статті 1048 ЦК України складає 1877,76 грн.: з 29.10.2013 по 14.04.2014(ставка НБУ 6,5%, кількість днів - 168) 180,79 грн., з 15.04.2014 по 16.07.2014 (ставка НБУ 9,5%, кількість днів - 93) 100,08 грн., з 17.07.2014 по 12.11.2014 (ставка НБУ 12,5%, кількість днів - 119) 128,06 грн., з 13.11.2014 по 05.02.2015 (ставка НБУ 14%, кількість днів - 85) 91,47 грн., з 06.02.2015 по 03.03.2015 (ставка НБУ 19,5%, кількість днів - 26) 49,83 грн., з 04.03.2015 по 27.08.2015 (ставка НБУ 30%, кількість днів -177) 521,86 грн., з 28.08.2015 по 24.09.2015 (ставка НБУ 27%, кількість днів - 29) 76,95 грн., з 25.09.2015 по 29.10.2015 (ставка НБУ 22%, кількість днів -35) 75,67 грн., з 30.10.2015 по 17.12.2015 (ставка НБУ 22%, кількість днів -49) 105,94 грн., з 18.12.2015 по 28.01.2016 (ставка НБУ 22%, кількість днів -42) 90,81 грн., з 29.01.2016 по 03.03.2016 (ставка НБУ 22%, кількість днів - 35) 75,67 грн., з 04.03.2016 по 21.04.2016 (ставка НБУ 22%, кількість днів -49) 105,94 грн., з 22.04.2016 по 26.05.2016 (ставка НБУ 19%, кількість днів -33) 61,62 грн., з 27.05.2016 по 23.06.2016 (ставка НБУ 18%, кількість днів -28) 49,53 грн., з 24.06.2016 по 28.07.2016 (ставка НБУ 16,5%, кількість днів -35) 56,76 грн., з 29.07.2016 по 15.09.2016 (ставка НБУ 15,5%, кількість днів -49) 74,64 грн., з 16.09.2016 р. по 27.10.2016 (ставка НБУ 15%, кількість днів -42) 61,92 грн., з 28.10.2016 р. по 13.04.2017 (ставка НБУ 14%, кількість днів 168) 231,15 грн., з 14.04.2017 р. по 25.05.2017 (ставка НБУ 13 % кількість днів 42) 53,66 грн., з 26.05.2017 р. по 26.10.2017 (ставка НБУ 12,5 % кількість днів 154) 189,19 грн., з 27.10.2017 р. по 30.11.2017 (ставка НБУ 13,5 % кількість днів 35) 46,44 грн. Разом з тим, згідно з випискою про рух коштів по рахунку відповідача та розрахунком заборгованості, здійсненого позивачем станом на 30.11.2017 року, з іншої картки відповідача автоматично в рахунок погашення заборгованості за кредитом списувались щомісячно кошти у період з 10.03.2015 по 11.10.2016 року. При цьому як установлено судом відповідач з 14.10.2013 року з картки кошти не витрачала. Всього у період з 10.03.2015 по 11.10.2016 року з іншої картки відповідача у рахунок погашення зобовязань за кредитом списано в автоматичному режимі 13218,71 грн.(а.с.7, 60). Указані сплачені з картки відповідача кошти безпідставно зараховувались позивачем у рахунок сплати комісії та пені, обовязок сплати яких умовами укладеного сторонами договору не передбачений, та у рахунок боргу з відсотків, який позивач визначав за ставками 30 %, 34,8% та 43,2%, які не погоджені з відповідачем. Таким чином, ураховуючи суму боргу за тілом кредиту 3587,16 грн., яка з 29.10.2013 року не збільшується та суму відсотків 1877,76 грн. за період 29.10.2013 по 30.11.2017 року, визначеної виходячи з облікової ставки Національного банку України відповідно до статті 1048 ЦК України, сплачені з іншої картки відповідача кошти в сумі 13218,71 грн. повністю погасили зобовязання відповідача перед позивачем. Отже, оскільки позивач не довів наявність заборгованості у відповідача за договором від 12.04.2011 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed