Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.02.2011 року (далі Договір) на загальну суму 17\~343,89 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору, посилаючись на те, що відповідно до зазначеного Договору відповідачка отримала кредит у розмірі 2\~500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 30.09.2015 р. у неї виникла заборгованість на загальну суму 17\~343,89 грн., яка складається з: 2\~511,83 грн. заборгованість за кредитом; 10\~779,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2\~750,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 802,09 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявився, заявою просив справу розглянути у відсутність представника позивача, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», [PERSON]\~не зявилася до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідачка за зазначеною адресою не проживає. Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою. Про причину своєї неявки відповідачка суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. В звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідачки [PERSON], повідомленої належним чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Крім того, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до заяви відповідачки ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано останній кредит у розмірі 2\~500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до цієї ж заяви відповідачка погодилася, що кредитний договір складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжними картками та зобовязалася здійснювати щомісячне погашення кредиту. Крім того, відповідно до зазначеної заяви відповідачка зобовязалася дотримуватись Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжними картками. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам Договору та вимог чинного законодавства відповідачка належним чином свої зобовязання по поверненню кредиту не виконала та не здійснила повернення кредиту у встановлені Договором строки у повному обсязі. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Договору при порушенні відповідачкою строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених наявним Договором більш ніж на 30 днів, відповідачка зобовязана сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову. Таким чином, згідно розрахункам, наданим позивачем, які перевірені судом, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем за Договором станом на 30.09.2015 р. становить 17\~343,89 грн., у тому числі: 2\~511,83 грн. заборгованість за кредитом; 10\~779,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2\~750,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 802,09 грн. штраф (процентна складова). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Судом не встановлено, що боржниця відповідачка у справі не виконала зобовязання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідачка має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову Банку про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом на загальну суму 17\~343,89 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним документом.

Outcome: approved