Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій, просить стягнути з відповідача вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 12.01.2019 року по 11.07.2019 року в розмірі 71 498 (сімдесят одна тисяча чотириста дев`яносто вісім) грн. 32 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 1098 (одна тисяча дев`яносто вісім) грн. 92 коп. та інфляційні витрати у розмірі 780 ( сімсот вісімдесят) грн. 69 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» є Оператором ГРМ, здійснює діяльність з розподілу природного газу в рамках Кодексу газорозподільних систем та діючого законодавства України. Представниками позивача 12.07.2019 року була проведена перевірка та огляд газового обладнання, дотримання вимог Кодексу газорозподільних систем за адресою: [ADDRESS] за якою проживає [PERSON] та на якого відкритий особовий рахунок [NUMBER] . 12.07.2019 року за результатами вищевказаної перевірки та огляду представниками позивача встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме Розділу XI Глави 2 п.1 Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу БСГ та було складено: акт про виявлені порушення №5586 від 12.07.2019р., акт про порушення №5586 від 12.07.2019 року. 25.07.2019 року відбулася експертиза знятого лічильника газу та складено Акт №1852Е експертизи лічильника газу від 25.07.2019 року, в якому вказано, що пломба не відповідає зразку заводу виробника, пломба Бар`єр ПАТ «Харківміськгаз» № 5652088 не несе охоронної функції та висновок: втручання в газовий лічильник. Також 25 липня 2019 року Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково- виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» було проведено повірку знятого у відповідача лічильника та видано Довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-4/10902 ЦСБ 1582Е від 25.07.2019р., у якій зазначено підстави для визнання ЗВТ непридатним: «невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовується виробником лічильника». 16.08.2019 року відбулося засідання комісії позивача з розгляду Акту про порушення від 12.07.2019 року № 5586 та прийнято рішення задовільнити Акт про порушення від 12.07.2019 року № 5586 з приводу виявленого порушення несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу. В Протоколі комісії позивача від 16.08.2019р. була зазначена - вартість необлікованого і (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі позивача в розмірі - 74 498,32 грн, які підлягають відшкодуванню позивачем. Ухвалою Червонозаводського районного суд м. Харкова від 27.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив за правилами спрощеного позовного провадження не надав. Ухвалою суду від 28.01.2021 року представнику відповідача поновлено строк на подання доказів та долучено надані докази разом з клопотанням від 23.01.2021 року, як надійшло 26.01.2021 та клопотанням від 27.01.2021 року, яке подане, 28.01.2021 року. Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши учасників справи, суд встановив наступне. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27.02.2020 року, [PERSON] зареєстрован за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до позовної заяви особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . 12.07.2019 року позивачем була проведена перевірка та огляд газового обладнання, дотримання вимог Кодексу газорозподільних систем за адресою: [ADDRESS] . За результатами проведеної перевірки було складено Акт про виявлені порушення №5586 від 12.07.2019р. та Акт про порушення №5586 від 12.07.2019 року. 12.07.2019 року на підставі виявлених порушень представниками позивача за адресою: [ADDRESS] , було демонтовано лічильник газу, який в подальшому направлено на експертизу до Сервісного центру з ремонту та повірки газових лічильників, що зазначено в протоколі про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №5586 від 12.07.2019 року. Актом №1852Е експертизи лічильника газу від 25.07.2019 року встановлено вручення в газовий лічильник, наданого на експертизу, а саме: пломба не відповідає зразку заводу виробника, пломба Бар`єр ПАТ «Харківміськгаз» № 5652088 не несе охоронної функції та висновок: втручання в газовий лічильник. Під час проведення експертизи лічильник не вскривався. Довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-4/10902 ЦСБ 1852Е від 25.07.2019р. зазначено підстави для визнання ЗВТ непридатним: «Невідповідність ідентифікаційних ознак захисту пломбування, що застосовується виробником лічильника.». Згідно протоколу необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартість від 16.08.2019 року, Акту про порушення № 5586 від 12.07.2019 року задоволено та визначено вартість, яка підлягає стягненню із споживача у розмірі 71 498,32 грн. Відповідач з рішенням комісії, рахунком на сплату вартості необлікованих обсягів природного газу не згоден. Відповідач в обґрунтування свої заперечень надав висновок експертного трасологічного дослідження № 18586 С від 11.03.2020 року судового експерта Ю.О. Носатенко . Відповідно до Розділу І Глави 1 пункту 4 Кодексу ГРМ визначенням вказано, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Відповідно до Розділу XI Глави 5 п.1 Кодексу ГРМ - у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у Главі 2 Розділу XI Кодексу ГРМ, на місці їх виявлення представником Позивача (Оператора ГРМ) складається акт про порушення. Один із видів порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування згідно Розділу XI Глави 2 п.1 п.п.3 Кодексу ГРМ являються порушення споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких належить - наявність несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ лічильника газу. Порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичній особі) здійснюється за п. 1 Розділу 3 Глави XI Кодексу ГРМ: у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача. Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими, але не більше 12 місяців. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як судом було встановлено вище, розмір завданих підприємству внаслідок порушення споживачем норм Кодексу газорозподільних систем, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 12.01.2019 року по 11.07.2019 року складає 71498, 32 грн. Крім того, відповідач в обґрунтування свої заперечень надав висновок експертного трасологічного дослідження № 18586 С від 11.03.2020 року судового експерта Ю.О. Носатенко . Відповідно до вищезазначеного висновку пломби заводу- виробника, встановлені на наданому для дослідження лічильника газу «OKTABA G4» зав. №368430, відповідають зразкам пломб заводу-виробника лічильників газу вказаного типу, на лічильнику газу, наданому для дослідження , відсутні сліди перевстановлення пломб заводу- виробника, пломба наклейка № 5652088, встановлена на наданому для дослідження лічильнику газу, частково, на локальних ділянках, вказаних у дослідницькій частині висновку, відділена від поверхні корпусу лічильника, корпусу та кришки його відлікового пристрою. Сліди втручання у роботу лічильного механізму на наданому лічильнику газу «OKTABA G4» зав. №368430 відсутні. При дослідження вищевказаного висновку судом встановлено, що зазначений експертний висновок не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ з огляду на наступне. Статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно частини 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно до висновку експертного трасологічного дослідження № 18586 від 11.03.2020 року судового експерта Ю.О. Носатенко не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки у ньому не зазначено, що експерт опізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.( Відповідне положення міститься у постанові Великої Палати від 18.12.2019 року № 522/1029/18. Будь яких інших доказів на заперечення проти позовних вимог відповідачем не надано. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем жодним чином не було спростовано доводи позивача щодо наявності виниклої заборгованості. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18. Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Враховуючи викладене, погоджуючись з розрахунком позивача з [PERSON] на користь АТ «Харківміськгаз» підлягає стягненню також 3 % річних у розмірі 1098, 83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 780, 69 грн. Таким чином, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Крім того, з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved