Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Представник Комунального закладу охорони здоровя «Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» (далі КЗОЗ «ОПТД № 3») [PERSON] звернулась до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], що фактично проживає за адресою: [INFO], до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці для лікування заразної форми туберкульозу. В обґрунтування заяви зазначено, що у [PERSON] зміни в легенях вперше виявлено в серпні 2018 року при обстеженні у лікаря-стоматолога Нововодолажської центральної районної лікарні. Для обстеження хвора була направлена до Обласного протитуберкульозного диспансеру № 1, але остання відмовилася від консультації. В звязку з тим, що [PERSON] проживає на території Зміївського району, вона неодноразово викликалася на обстеження до Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3, але хвора відмовлялася пройти обстеження. Лише 14.11.2018 року медичними працівниками досягнуто її явки до диспансеру для обстеження. Центрально-лікарською консультативною комісією 14.11.2017 року у [PERSON] встановлено діагноз вперше діагностований туберкульоз легень інфільтративний з деструкцією та бактеріовиділеннями. 16.11.2017 року [PERSON] госпіталізована до ОПТД № 3 для дообстеження та подальшого лікування, де вона перебувала до 21.03.2018 року. Перебуваючи в ОПТД № 3, [PERSON] на протязі всього періоду лікування зловживала алкогольними напоями, порушувала режим медичного закладу, на зауваження медичного персоналу не реагувала, хоча з нею неодноразово проводилися бесіди щодо необхідності лікування, шкоди алкоголю для її здоровя та необхідності дотримання протиепідеміологічного режиму. 27.11.2017 року [PERSON] консультована лікарем психіатром. Під час обстеження, лікарем було встановлено, що хвора зловживає спиртними напоями та встановлено діагноз F 10.20, зміни особистості та поведінки в результаті зловживання алкоголем. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 21.03.2018 року за № 3 [PERSON] - має діагноз вперше діагностований туберкульоз легень інфільтративний з деструкцією та бактерівиділеннями. У звязку із схильністю до систематичних порушень режиму на тлі зловживання алкоголем, хвора становить небезпеку зараження здорових осіб в громадських місцях. Тому вона потребує лікування в умовах фтизіатричного відділення Комунального закладу охорони здоровя « Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці. З огляду на викладене, а також враховуючи, що [PERSON] хворіє на туберкульоз та є бактеріоносієм хвороби, її поведінка свідчить про небажання проходити лікування, що є загрозою для розповсюдження хвороби та зараження всіх контактуючих з нею людей, [PERSON] просила ухвали рішення про примусову госпіталізацію хворої до протитуберкульозного закладу. Представник заявника [PERSON] в судове засіданні не зявилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на задоволенні заяви наполягала. [PERSON] в судове засідання, будучи повідомленою належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, не зявилася. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судове засідання проведено за відсутності заінтересованої особи у відповідності до ст. 185 ЦПК України, так як за даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 21.03.2018 року [PERSON] має діагноз вперше діагностований туберкульоз легень інфільтративний з деструкцією та бактерівиділеннями. Має розлад особистості і поведінки внаслідок зловживання алкоголем. У звязку із схильністю до систематичних порушень режиму на тлі зловживання алкоголем, хвора становить небезпеку зараження здорових осіб в громадських місцях. Тому вона потребує лікування в умовах фтизіатричного відділення Комунального закладу охорони здоровя «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці (а.с. 5). Наявність у [PERSON] захворювання на небезпечну форму туберкульозу, зловживання алкоголем, порушення режиму лікування, підтверджується Випискою з історії хвороби № 190, Випискою з амбулаторної карти № 077720, копіями доповідних, з яких вбачається, що остання відсутня у стаціонарному відділенні, ліки не приймає, копією консультації психіатра (а.с. 6-7, 8, 9, 10). Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хвора на заразну форму туберкульозу, ухиляється від лікування, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 і ухвалення рішення про примусову госпіталізацію хворої до Обласної психіатричної лікарні № 1 для примусового лікування строком на три місяці від туберкульозу та алкоголізму.

Outcome: approved