Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 06 травня 2016 року відповідач керуючи автомобілем «Камаз-5320» здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан-Теана», який в свою чергу у разі зіткнення відкинуло на автомобіль марки «Тойота-Камрі» в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Відповідач є працівником ТОВ «Управління портового та житлового будівництва». [PERSON] звернулась із позовом до Біляївського районного суду Одеської області до ТОВ «Управління портового та житлового будівництва» про відшкодування збитків завданих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 49999,91 грн. та стягнення моральної шкоди в розмірі 200000,00 грн. 24.07.2017 р. ТОВ «Управління портового та житлового будівництва» на виконання умов мирової угоди перерахувало [PERSON] кошти в розмірі 49999,91 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1600 грн. судового збору, а загалом 51599,91 грн. Таким чином, вважають, що у ТОВ «Управління портового та житлового будівництва» після відшкодування [PERSON] збитків заподіяних внаслідок ДТП, виникло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON], як особи, яка безпосередньо ці збитки завдала. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні з позовом не погодився та вказав, що автомобіль був несправний. Вислухавши сторін, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2016 року о 16 годині 00 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер [NUMBER], рухався по вул. Чорноморців в с. Сухий Лиман, Овідіопольського району, Одеської області, при цьому не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ниссан-Теана», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який зупинився попереду, та який в свою чергу у разі зіткнення відкинуло на автомобіль марки «Тойота Камрі» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, вказане підтверджується постановою Біляївського районного суду Одеської області від 06.06.2016 р. по справі № 496/1728/16-ц, відповідно до якої винним в скоєні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності ТОВ «Управління портового та житлового будівництва» м. Одеса. Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 11.05.2016 р., згідно заяви представника страхової компанії ПРАТ СК «Граве-Україна» [PERSON], спеціалістами ФОП [PERSON], була проведена незалежна оцінка вартості матеріальних збитків, завданих у результаті механічних пошкоджень автомобілю [NUMBER], згідно висновку якої вартість завданих збитків складає 99749,91 гривень (девяносто девять тисяч сімсот сорок девять гривень 91 коп.). Згідно згаданої вище постанови суду [PERSON] є працівником ТОВ «Управління портового та житлового будівництва». Отже, з урахуванням ч. 1 ст. 1172 ЦК України, Позивач зобовязаний був відшкодувати [PERSON], заподіяну його працівником шкоду. Оскільки, відповідальність TOB «Управління портового та житлового будівництва» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ № 4389918 від 07.05.2016 р. застраховано у ПРАТ СК «Граве-Україна» (Страховик), [PERSON] звернулась до Страховика за відшкодуванням збитків, та 09.08.2016 р., отримала частину матеріальних збитків у сумі 49750,00 гривень (сорок девять тисяч сімсот пятдесят гривень). Поліс укладено на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 49750,00 гривень (сорок девять тисяч сімсот пятдесят гривень) включно. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, з метою повного відшкодування завданої шкоди, [PERSON] звернулась із позовом до Біляївського районного суду Одеської області до ТОВ «Управління портового та житлового будівництва» про відшкодування збитків завданих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 49999,91 грн. та стягнення моральної шкоди в розмірі 200000,00 грн. Під час судового розгляду справи сторони дійшли до мирової шляху вирішення справи та уклали мирову угоду. Зазначеною мировою угодою було передбачено, що: сторони домовляються між собою, що по даній мировій угоді ТОВ «Управління портового та житлового будівництва» відшкодовує [PERSON] кошти в розмірі 49999,91 гривень, матеріальних збитків, завданих в результаті механічних пошкоджень автомобілю [NUMBER], внаслідок ДТП, а також витрати в 1600 гривень, по оплаті судового збору. Строк відшкодування встановлюється в десять календарних днів, перебіг якого починається з наступного дня після визнання судом даної мирової угоди; [PERSON] відмовляється від своїх позовних вимог до ТОВ «Управління портового та житлового будівництва» в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 200000,00 гривень. 24.07.2017 р. ТОВ «Управління портового та житлового будівництва» на виконання умов мирової угоди перерахувало [PERSON] кошти в розмірі 49999,91 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1600 грн. судового збору, а загалом 51599,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 311 від 24 липня 2017 року. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06.10.2017 р. по справі 496/1894/17 зазначена мирова угода затверджена та провадження закрито. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, у ТОВ «Управління портового та житлового будівництва» після відшкодування [PERSON] збитків заподіяних внаслідок ДТП, виникло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON], як особи, яка безпосередньо ці збитки завдала, позивач довів всі обставини викладені в позові та підтвердив їх відповідними доказами, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Що стосується посилань відповідача, що автомобіль був несправний, коли він виїжджав працювати, то суд не приймає цій аргумент до уваги, оскільки на питання головуючого, чого він не відмовився від роботи на автомобілі, на якому несправні гальма, відповідач не навів доводів які б заслуговували на увагу. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved