Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 12 липня 2016 року звернулась до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліменпв посилаючись на те, що з 23 жовтня 1997 року [PERSON] перебувала в шлюбі з відповідачем, який 15 серпня 2007 року було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO]. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку на кожну дитину щомісячно з дня пред'явлення позову і до повноліття сина, а також до досягнення донькою двадцяти трьох років. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] та повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5,6). Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Повнолітня [PERSON] на даний час навчається у Коледжі Харківському торговельно-економічному інституті КНТЕУ денної форми навчання на контрактній основі, що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.12) Згідно зі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки в судове засідання відповідачем не надано жодного доказу, який суд міг би врахувати при визначенні розміру аліментів, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази, крім тих, що є в матеріалах цивільної справи. Частиною 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Такою датою є 12 липня 2016 року, відповідно до вхідного номеру на першій сторінці позовної заяви (а.с.1). Враховуючи те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved