Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 20.11.2003. 15.04.2005 [PERSON] уклав договір купівлі-продажу гаражу, який розміщений в м. Черкаси, автокооператив «Колос», № 248. Також рішенням Мельниківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області за № 41-2/2 від 27.10.2010 [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,0512 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Мельники, Черкаська область, Чигиринський район, вул. Ставкова, 30. Шлюбне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, у звязку з чим 22 липня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси своїм рішенням шлюб між подружжям розірвав. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Шлюбний договір між подружжям не укладався, домовленостей про поділ майна не існує. Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0512 га, що розташована в с.Мельники, Чигиринського району Черкаської області, вул.Ставкова, 30, встановлена витягом зі звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок від 24.07.2018 та становить 10240 грн. Ринкова вартість гаражу, що розташований в автокооперативі «Колос» м.Черкаси, Придніпровський район, №248, встановлена висновком експерта від 24.07.2018 та становить 60000 грн. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які за попередньою домовленістю проживають разом з позивачем. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам відповідно до ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» станом на 01.07.2018 борг по аліментах, які [PERSON] має сплачувати на користь [PERSON] на утримання доньок становить 52228,38 грн. На підставі\~викладеного просить\~визнати право\~спільної сумісної\~власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0512 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Мельники, Черкаська область, Чигиринський район, вул. Ставкова, 30 і гараж, що знаходиться в м. Черкаси, Придніпровський район, автокооператив «Колос», № 248. Розділити спільне сумісне майно подружжя визнавши за [PERSON] право власності за гаражем, що розміщений в автокооперативі «Колос», м. Черкаси, № 248. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.08.2018 відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] не зявились, 30.10.2018 представник позивача надав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Всупереч нормам ст.278 ЦПК України та ухвали суду від 27.08.2018 року відзив на позовну заяву суду не подав. \~ \~ \~ \~Суд ухвалив: на підставі ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Враховуючи думку позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини: Встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебували у шлюбі з 20.11.2003. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до договору купівлі-продажу гаражу від 15.04.2005, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого у реєстрі за № 1940, [PERSON] придбав гараж № 248, що знаходиться в автокооперативі «Колос» Придніпровського району м. Черкаси. Згідно висновку оцінювача [PERSON] від 24.07.2018, ринкова вартість гаража з підвалом, який розташований в автокооперативі «Колос» Придніпровського району м. Черкаси , становить 60000 грн. без врахування ПДВ. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON] на підставі рішення Мельниківської сільської ради від 27.10.2010 №41-2/2 є власником земельної ділянки, площею 0,0512 га у межах згідно з планом, яка розташована у Черкаській області, Чигиринському районі, с. Мельники, вул.Ставкова, 30 та призначена для ведення особистого селянського господарства. Згідно витягу із звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок оцінювача [PERSON] від 24.07.2018, ринкова вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0512 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Чигиринський район, с. Мельники, вул. Ставкова, 30, становить 10240 грн. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначено ст. 16 ЦК України та Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). \~Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Шлюбний договір між подружжям не укладався, домовленостей про поділ не існує. Згідно зі ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України\~об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України\~передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Зі змісту п. п. 23, 24\~постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. (ч. 3 ст. 70 СК України). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» від 26.07.2018 №24256, виданого Придніпровським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, станом на 01.07.2018 борг по аліментах за боржником [PERSON] складає 52228,38 грн. Враховуючи наявність заборгованості по сплаті аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей суд вважає за можливе в даному випадку відступити від рівності часток подружжя. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved