Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Представник кредитної спілки «Злагода» звернувся до Ладижинського міського суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.10.2008 року між кредитною спілкою «Злагода» та [PERSON] було укладено Договір Кредиту № 39кТ. Відповідно до п.1.1. даного Договору кредитна спілка «Злагода» (Кредитодавець) надає [PERSON] (позичальнику) кредит в сумі 3000.00 гривень на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання платності та забезпеченості, [PERSON] зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених Договором. Даний кредит за цільовим призначенням - споживчий. Згідно п.п. 2.1., 2.2 Договору кредит надається строком на 6 місяців від дати надання Позичальнику кредиту. Кредитодавець зобов'язується надати Позичальнику кредит в строк не пізніше 2 банківських днів від дати підписання Договору. Пункт 3.1 договору визначає, що плата за користування кредитом (проценти) 68% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, з яких частина процентів (мінімальний процент) 4% від суми кредиту нараховується та сплачується Позичальником в день отримання кредиту. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту. Відповідно до п.п. 3.3. сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є Додатком до цього Договору. В свою чергу згідно п.п. 5.1.1., 5.1.3. Договору Позичальник зобов'язаний використати кредит за призначенням, вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків. На виконання вказаного Договору від 28.10.2008 р., Позивачем було передано, а Відповідачем отримано грошові кошти в сумі 3000,00 грн. Виконання зобов'язань по передачі коштів підтверджується видатковим касовим ордером № 59 від 28.10.2008 р. на суму 3000,00 грн. Позивачем було виконано прийняті на себе зобов'язання, проте Відповідачем, свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами не виконані. Тому, у відповідності до Договору, заборгованість за Договором кредиту № 39кТ від 28.10.2008 р. станом на 31 березня 2014 року становить 4861,53 грн., з яких: основна сума боргу 1419,42 грн., заборгованість по відсоткам 2242,11 грн., штраф 1200,00 грн. Неодноразові звернення до відповідача з вимогою добровільно провести розрахунок по заборгованості, яка з кожним днем зростає, не принесли жодного результату. Відповідачем [PERSON] зобов'язання у встановлений строк не виконано, кредит не повернуто і, наразі з її боку відсутня будь-яка дія, спрямована на погашення боргу, а тому виникла об'єктивна необхідність звернення до суду для захисту порушеного права та стягнення боргу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила. За цих обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2008 року між кредитною спілкою «Злагода» та [PERSON] було укладено Договір Кредиту № 39кТ, згідно умов якого кредитна спілка надала [PERSON] кредит у сумі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 65,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 6 місяців. Внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору від 28.10.2008 року, станом на 31.03.2014 року утворилася заборгованість в сумі 4861,53 грн., з яких: основна сума боргу 1419,42 грн., заборгованість по відсоткам 2242,11 грн., штраф 1200,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за Договором кредиту та відсотках. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання відповідно до умов Договору кредит № 39кТ від 28.10.2008 р., який вона уклала з позивачем, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість в сумі 4861,53 грн., тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved