Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 24.05.1980 зареєстровано шлюб, в якому спільно набуто майно, яке підлягає поділу, зокрема домоволодіння по вул. Молодіжна, 17 в с. Кадобна Калуського району Івано-Франківської області. Так, в 1992 сторонами розпочато будівництво вищевказаного житлового будинку, який станом на 1995 було повністю зведено та накрито шифером. На цьому будівництво будинку призупинилося. В 2002 позивач поїхала закордон, а тому з цього часу будівельні роботи по завершенню будівництва житлового будинку поновилися. З 2010 завершенням будівництва будинку, його благоустроєм займався син сторін [PERSON]. Поряд з цим, хоча домоволодіння було набуто сторонами по справі спільно за час шлюбу, однак реєстрація права власності здійснена тільки на відповідача [PERSON] Так як спірне домоволодіння є обєктом сторін на права спільної сумісної власності і підлягає поділу, то представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння по вул. Молодіжна, 17 в с. Кадобна Калуського району Івано-Франківської області, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також надав в судове засідання заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 24.05.1980 зареєстровано шлюб у Голинській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області (а.с.6). За час перебування у шлюбі сторонами спільно набуто майно - домоволодіння по вул. Молодіжна, 17 в с. Кадобна Калуського району Івано-Франківської області, власником якого згідно державної реєстрації та будівельного паспорту являється відповідач (а.с. 5, 8-10). Окрім цього, у відповідності до Інформаційної довідки з Державного реєстру нерухомого майна за [PERSON] на праві власності зареєстрований вказаний будинок (а.с. 29-30). Поряд з цим, спірний будинок є спільною сумісною власністю сторін по справі, чого не заперечує відповідач. Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку, що знаходиться за адресою вул. Молодіжна, 17а в с. Кадобна Калуського району Івано-Франківської області вих№ 1503 від 12.02.2019 його ринкова вартість становить 587693 грн. (а.с. 13-28). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Звідси, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Відповідно до зазначеної норми воно вважається таким, що належить подружжю. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до ст.ст. 60, 69 СК України, ч.ч. 2, 3 ст. 325, ст. 368 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. В судовому засіданні встановлено, що\~ сторони не заперечують, що вказане майно, яке підлягає поділу, а саме домоволодіння по вул. Молодіжна, 17 в с. Кадобна Калуського району Івано-Франківської області є їх спільно набутим майном, а тому належить позивачу та відповідачеві на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України та ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи здобуті у судовому засіданні докази суд вважає, що частки кожного із подружжя є рівними.\~ Поділ майна між [PERSON] та [PERSON] як спільного майна подружжя, а саме домоволодіння по вул. Молодіжна, 17 в с. Кадобна Калуського району Івано-Франківської області слід провести, визнавши за кожним із них право на 1/2 частину даного майна. На підставі викладеного, ст.ст. 368, 372 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved