Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності від 26.02.2010 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] - чоловікові та [PERSON] - дочці, в рівних долях. [INFO] помер [PERSON] . Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданого 26.09.2016 року та 15.08.2019 року, спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . 20.01.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО посвідчено договір дарування, на підставі якого [PERSON] передає у власність дарує матері [PERSON] безоплатно належну їй 1/2 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Таким чином позивачка [PERSON] є єдиним власником вказаної вище квартир. Проте, відповідач [PERSON] залишилася зареєстрована у квартирі, однак понад 14 років не з`являється та не проживає у згаданій квартирі, оскільки проживає за межами України, жодної участі в утриманні квартири та в оплаті комунальних послуг не бере. Крім того, реєстрація відповідачки в даному житловому приміщенні спричиняє завищений розрахунок розміру комунальних послуг. Вказані обставини перешкоджають позивачці будь-які дії, які передбачають розпорядження своєю власністю. А тому просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування даною квартирою. Позивач в судове засідання не з`явилась, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причину неявки суду не повідомила, відзиву не надала. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про право власності від 26.02.2010 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] - чоловікові та [PERSON] - дочці, в рівних долях (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 02.11.2015 року (а.с.15). Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 26.09.2016 року та від 15.09.2019 року посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Вінтоняк М.В., спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] на 1/2 частку та [PERSON] на 1/2 частку (а.с.16,17). Відповідно до копії довіреності від 25.09.2019 року [PERSON] , уповноважує [PERSON] прийняти в дар на її ім`я від [PERSON] належну їй частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.12). Як вбачається з копії договору дарування від 20.01.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Вінтоняк М.В., [PERSON] передає у власність - дарує матері - [PERSON] безоплатно належну їй 1/2 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.23-24). Як вбачається з копії будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] , у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.28-31). Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З матеріалів справи вбачається, що відповідач в вказаній квартирі не проживає, залишила її добровільно, та переїхала проживати в інше місце. Житлом не цікавиться, витрат по його утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинила. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач в судові засідання не з`являлася, відзиву та доказів на спростування вимог позивача суду не надала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України, ч.1 ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд, ,-

Outcome: approved