Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Представник позивача 05.02.2018 року звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на наступні обставини. 12.06.2013 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 38497679 на підставі виконавчого листа № 0426/9482 виданого 25.03.2012 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» у сумі 2287562,16 грн. Цією ж постановою державного виконавця було накладено арешт на все нерухоме майно боржника в межах суми боргу. 12.11.2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 111409518 від 23.01.2018 року вбачається, що за № 1352735 обліковується арешт всього нерухомого майна [PERSON] А, А. в межах суми боргу на підставі виконавчого провадження № 38497679. Таким чином арешт на майно який було накладено в рамках виконавчого провадження не знятий. В обґрунтування позову зазначає, що сума боргу за вищевказаним виконавчим листом є сплаченою у повному обсязі та жодних зобовязань [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» за договором поруки № SR-SME306/155/2008/1 від 21.04.2008 року не має. Остаточно заборгованість була погашена 27.12.2013 року, що підтверджується довідкою банку № 300/4-300/4/88-БТ від 18.01.2018 року. Він звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту, накладеного постановою від 12.06.2013 року по виконавчому провадженню № 38497679, однак отримав лист за № 3733 від 05.02.2018 року, але йому було повідомлено, що зняти арешт з нерухомого майна неможливо, оскільки ст. ст. 40 та 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав зняття арешту з майна, а у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. На підставі викладеного, просить суд зняти арешт накладений на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області від 12.06.2013 року по виконавчому провадженню № 38497679 з нежиитлової будівлі, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Краснодонська, будинок 1/3, яка належить йому. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення позову не заперечує. Від представника Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за позовом [PERSON] без участі їх представника. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 12.06.2013 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 38497679 на підставі виконавчого листа № 0426/9482 виданого 25.03.2012 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» у сумі 2287562,16 грн. (а.с. 9). Цією ж постановою державного виконавця було накладено арешт на все нерухоме майно боржника в межах суми боргу. 12.11.2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 111409518 від 23.01.2018 року вбачається, що за № 1352735 обліковується арешт всього нерухомого майна [PERSON] А, А. в межах суми боргу на підставі виконавчого провадження № 38497679 (а.с. 10-13). Таким чином, арешт на майно, який було накладено в рамках виконавчого провадження не знятий. Згідно довідки заступника керуючого регіональним відділенням АТ ОТП Банк в м. Дніпро, [PERSON] від 18.01.2018 року за № 300/4-300/4/88-БТ, АТ ОТП Банк повідомляє про припинення зобовязань за Договором поруки № SR-SME306/155/2008/1 від 21.04.2008 року, за яким [PERSON] є поручителем. Списання боргу здійснено 27.12.2013 року (а.с. 15). На звернення представника позивача до відповідача із заявою про зняття арешту, накладеного постановою від 12.06.2013 року по виконавчому провадженню № 38497679, позивач отримав лист за № 3733 від 05.02.2018 року, згідно якого йому повідомлено, що зняти арешт з нерухомого майна неможливо, оскільки ст. ст. 40 та 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав зняття арешту з майна, а у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду (а.с. 16-17). Статтею 41 Конституції України\~ передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. \~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог\~ч. 1,2 ст. 56 Закона України «Про виконавче провадження»\~ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно\~\~до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 59 Закона України «Про виконавче провадження»\~ особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved