Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 2,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП ім. Сагайдачного на території Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області, що підтверджується довідкою №340, виданою 28.03.2018р. виконавчим комітетом Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області. Стверджує, що саме позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом фактично прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену земельну ділянку, вона позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник - адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без участі сторони позивача. Представник відповідача Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає, проти позову не заперечує та просить розглядати справу у його відсутності. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань, в тому числі клопотань про відкладення судового засідання, на адресу суду не надсилав. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на земельну ділянку площею 2,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебували в колективній власності КСП ім.Сагайдачного на території Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0122470, виданого 14.04.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №481 від 15.05.1997р. Факт належності спадкодавцю [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0122470, виданого 14.04.1997 року, підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою, виданою виконавчим комітетом Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області 28.03.2018 року за №340; повідомленням Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області (відповіддю на звернення [PERSON] ) від 27.04.2018 року за №02-07/393. Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Позивач [PERSON] є двоюрідною сестрою спадкодавця [PERSON] та у відповідності до вимог ст.1265 ЦК України - є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] , так як проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дані факти щодо спадкування спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , встановлені рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 22.05.2019 року по справі №448/127/18 за позовом [PERSON] до Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Даним судовим рішенням за [PERSON] в порядку спадкування за законом визнано право на частину спадкового майна, належного спадкодавцю [PERSON] . Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначене судове рішення Мостиського районного суду Львівської області від 22.05.2019р. набрало законної сили 04.07.2019р. та у відповідності до вимог ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України таке має преюдиціальний характер при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, в тому числі при розгляді даної цивільної справи. Зокрема, даним судовим рішенням встановлено, що: - спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав; - [PERSON] є двоюрідною сестрою спадкодавця [PERSON] та у відповідності до вимог ст.1265 ЦК України - є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок його смерті; - після смерті [PERSON] належну йому спадщину, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла саме спадкоємець [PERSON] ; - спадкоємців попередніх черг (першої-четвертої черг), які могли б претендувати на спадкове майно спадкодавця [PERSON] , - не встановлено; - після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилася (згідно повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 04.12.2018р. №01-16/920 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.12.2018р. №54329908 ). В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку з чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 22.05.209р. по справі №448/127/18; довідкою, виданою виконавчим комітетом Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області 28.03.2018 року за №340; повідомленням (відповіддю на звернення) Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області від 27.04.2018 року за №02-07/393; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (земельну ділянку (земельну частку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ним (позивачем) права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить зазначена земельна ділянка (земельна частка); право [PERSON] на спірну земельну ділянку (земельну частку) було посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай), однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права на спірну земельну ділянку (земельну частку) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved