Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Представник позивача за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] 29 серпня 2016 року звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом до відповідача, який в подальшому уточнив. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що мати позивача у справі [PERSON] померла 17 липня 1995 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами до нього, розташованого у с.Павлівське Пологівського району Запорізької області, та земельної частки (паю) площею 7,29 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території [PERSON] сільської ради Пологівського району Запорізької області. Позивач як спадкоємиця за законом першої черги після смерті своєї матері прийняла фактично спадщину, вступивши фактично у володіння спадковим майном, бо опікувалася спадковим житловим будинком шляхом періодичних ремонтів у ньому і користування присадибною земельною ділянкою. Крім того, позивач забрала зі спадкового будинку меблі, посуд, подушки, постільну білизну тощо. За життя [PERSON] була співвласником колективної власності на землю колишнього КСП ім.Куйбишева [PERSON] сільської ради Пологівського району Запорізької області. Згідно зі списком, доданим до Державного акту, належна їй земельна частка (пай) визначена за №337. Розмір земельної ділянки становить 7,29 в умовних кадастрових гектарах. Оскільки за життя [PERSON] не отримала сертифікат на праву на земельну частку (пай), позивач позбавлена можливості оформити спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У звязку з зазначеним позивач змушена була звернутися з відповідним позовом до суду, щоб захистити свої спадкові права. Просила постановити рішення, яким встановити факт прийняття нею, позивачем, спадщини після смерті її матері [PERSON]; визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) площею 7,29 в умовних кадастрових гектарах з земель колективної власності колишнього КСП ім.Куйбишева [PERSON] сільської ради Пологівського району Запорізької області в порядку спадкування за законом після її матері [PERSON], яка померла 17 липня 1995 року. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі за участю її представника [PERSON] (а.с.62). У судовому засіданні представник позивача за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] підтримав уточненні позовні вимоги в інтересах [PERSON] і просив задовольнити їх з зазначених у позові підстав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пологівського району Запорізької області, будучи належним чином повідомленим про явку до суду (а.с.60), в судове засідання не явився. Голова [PERSON] сільської ради Пологівського району Запорізької області [PERSON], яка була присутньою в судовому засіданні по даній справі 11 січня 2017 року, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить справу завершити розглядом в її відсутність, постановити рішення у відповідності до закону на розсуд суду (а.с.61). Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання, будучи належним чином обізнаними про явку до суду (а.с.48-49;56-57), не явилися, з заявами про відкладення судового розгляду справи з певних підстав до суду не зверталися, на підставі чого суд розглядає справу в їх відсутність. Суд, вислухав у судовому засіданні представника позивача, беручи до уваги думку відповідача щодо позову [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку добутим доказам в сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 липня 1995 року померла [PERSON] (а.с.11), яка є матірю позивача у справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про укладення шлюбу і про розірвання шлюбу позивача у справі, яка після укладення другого шлюбу 13 вересня 1985 року має прізвище [PERSON] (а.с.7-9,10). Після смерті матері позивача залишилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), оскільки померла за життя була співвласником колективної власності на землю колишнього КСП ім.Куйбишева Пологівського району Запорізької області, і в списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.Куйбишева серії ЗП №00247, зареєстрованого у Пологівській районній раді 06 грудня 1995 року, значиться під №337. Розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Куйбишева становить 7,29 в умовних кадастрових гектарах без виділення в натурі (на місцевості). Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не виготовлявся через те, що вона померла 17 липня 1995 року, а сертифікати видавали після 06 грудня 1995 року, що підтверджується довідкою №2124/01-04, виданою 11 липня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області (а.с.13). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а саме з 01 січня 2004 року. Отже, враховуючи, що мати позивача померла 17 липня 1995 року, тобто до набрання чинності ЦК України, суд вирішує дану справу стосовно виниклих спадкових правовідносин, застосовуючи норми ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року. Згідно із ст.549 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 334 Цивільного кодексу України визначає, що право власності переходить до набувача з моменту його передачі. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним З довідки виконкому [PERSON] сільської ради Пологівського району Запорізької області і пояснень у судовому засіданні представника позивача встановлено, що позивач прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON], вступивши в управління і володіння спадковим майном, доглядаючи перших пять років від дня смерті матері за спадковим житловим будинком, розташованим у с.Павлівське Пологівського району по вул.Степова,26, а через пять років після смерті матері продавши зазначений житловий будинок без оформлення договору нотаріально на будівельні матеріали, оскільки виготовлення документів коштує набагато більше, ніж виручені від продажу кошти. Крім того, позивач фактично вступила в управління спадковим майном шляхом розпорядження рухомим майном, яке залишилося в спадковому домоволодінні. Відсутність спадкових справ до майна померлої [PERSON] на час розгляду справи в суді, а також відсутність заповітів від імені спадкодавиці на користь третіх осіб підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), а також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) на а.с.32,33. З довідки виконкому [PERSON] сільської ради Пологівського району Запорізької області №1331 від 09 серпня 2016 року на а.с.15 встановлено, що згідно укладеного між Пологівською районною державною адміністрацією та фермерським господарством «Ластівка» договору оренди земельної частки (паю) від 28 травня 2004 року, та зареєстрованого за №2327 28 травня 2004 року в [PERSON] сільській раді Пологівського району Запорізької області, у списку громадян, земельні частки (паї) яких не витребувані, значиться [PERSON]. Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст.3 Указу Президента України від 03 грудня 1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою. За життя спадкодавець [PERSON] не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), оскільки померла 17 липня 1995 року, тоді як сертифікати видавалися після реєстрації Державного акту, тобто після 06 грудня 1995 року, тому сертифікат на право на земельну частку (пай) на її імя не виготовлявся, що вбачається із довідки управління Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області від 11 липня 2016 року. З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що спадкодавець [PERSON], яка померла 17 липня 1995 року, за життя була співвласником колективної власності на землю колишнього КСП ім.Куйбишева Пологівського району Запорізької області, а тому мала право на земельну частку (пай) зі складу земель колективної власності цього КСП в розмірі 7,29 в умовних кадастрових гектарах без виділення в натурі (на місцевості), однак сертифікат про право на земельну частку (пай) на її імя не був виготовлений у звязку зі смертю, а також те, що спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері, враховуючи відсутність претензій відповідача і третіх осіб щодо права на вказану земельну частку (пай), суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті її матері право на вказану земельну частку (пай) без виділення в натурі (на місцевості). На підставі викладеного,

Outcome: approved