Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до Недригайлівського районного суду Сумської області з позовом та просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя, за яким визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля MERSEDES-BENS Е 320 д.н. [NUMBER], 2003 року випуску, який зареєстрований на [PERSON], та визнати за позивачем право власності на морозильник «Антлант», меблеву стінку «Атос», диван, виділивши їх в натурі, та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на юридичну допомогу. В подальшому представник позивача змінила вимоги позивача [PERSON], про що надала до суду позовну заяву про збільшення позовних вимог. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у сумі 189 000 грн. за 1/2 частину вартості автомобіля MERSEDES-BENS Е 320 д.н. [NUMBER], 2003 року випуску, який зареєстрований на [PERSON], замість визначення 1/2 частини права власності на автомобіль та стягнути з нього 9500 грн. за предмети побуту замість визначення 1/2 частки виділення предметів побуту в натурі. Вимоги позивача представник обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі з 1989 року по 2016 рік. За час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбане майно, у тому числі автомобіль MERSEDES-BENS Е 320 д.н. [NUMBER], 2003 року випуску, та предмети побуту. 25 липня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Добровільно розподілити майно відповідач [PERSON] не бажає. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача надала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без її участі та участі позивача, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 44). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але відповідно до ст. 74 ЦПК України є таким, що належно повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України у зв'язку з неявкою відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду та не направив суду заяви про розгляд справи без його участі. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований 01.10.1989 виконавчим комітетом Деркачівської сільської ради, розірваний рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 25.07.2016 (а.с. 10). У 2012 році позивач разом з відповідачем, перебуваючи в шлюбі, за спільні кошти 22000 доларів США придбали автомобіль MERCEDES-BENZ Е 320, 2003 року випуску, який зареєстрований за [PERSON] На даний час, враховуючи амортизаційний знос автомобіля, він коштує 14000 доларів США це середня ринкова вартість вказаного автомобіля, що в еквіваленті до української гривні повна вартість автомобіля на даний час становить 378 000 гривень, половина його вартості складає відповідно 189 000 гривень. Відповідно до довідки Територіального сервісного центру №5944 Регіонального сервісного центру у Сумській області від 20.09.2016 р. №31/18/5944-880, за [PERSON] зареєстрований автомобіль MERCEDES-BENZ Е 320, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 8). Враховуючи, що подальше спільне користування автомобілем є неможливим [PERSON] пропонувала відповідачеві в порядку розподілу майна подружжя продати та розділити порівну кошти за автомобіль, але відповідач відмовився, також позивач не може використовувати автомобіль для своїх потреб, так як відповідач перешкоджає ним розпоряджатись. Також виникають суперечності з приводу придбаного за час шлюбу подружжям іншого спільного майна : холодильника -морозильника ХМ -4012-100 ЗАО «ATLANT» за 4000 гривень, морозильника «Nord»-4000 гривень, меблевої стінки «АТОС», коштує 3600, м'якого куточка - вартістю 5000 гривень, двох диванів по 3000 гривень кожен, загальною вартістю 6000 гривень. В загальній сумі зазначене майно становить загальну вартість 19000 гривень, а тому 9500 гривень це половина вартості цього майна. Вище вказаним майном відповідач розпоряджається на власний розсуд проти волі позивача, постійно стверджує, що все майно набуте ним. Право власності [PERSON] на автомобіль та на вказане майно не визнається відповідачем. За змістом ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК) України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач, користуючись своїм правом, що передбачене ст.71 СК України звернувся до суду та просить здійснити поділ придбаного в шлюбі майна, виділивши йому нежитлове приміщення, а дружині автомобіль . Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки спірне майно придбане сторонами у шлюбі. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі. Стаття 88 ЦПК України визначає порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 цієї ж статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. До судових витрат, відповідно до ч.1,ч.3 п.2 статті 79 ЦПК України віднесені судовий збір та витрати на правову допомогу. Оскільки у справі є судові витрати на правову допомогу, розмір яких сторонами не оспорювався, суд відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягує їх з відповідача . Стягненню з відповідача підлягають також судові витрати у виді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви у розмірі 3970 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved