Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом на підставі ст. 165 Сімейного кодексу України. У судове засідання представник заявника надав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просила їх задовольнити і позбавити відповідачку батьківських прав відносно її доньки та стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання надала заяву про можливий розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтравили у повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення, вважаючи, що позбавлення батьківських прав відповідачки відповідає інтересам дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що за адресою: [ADDRESS], зареєстрована відповідача [PERSON], [INFO], яка є одинокою матір'ю і виховує неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), відомості про батька якої внесені до актового запису відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. У свою чергу, відповідачка [PERSON] знаходилась на обліку у Новоолександрівському сільському ЦСССДМ, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, з жовтня місяця 2012 року та разом з дитиною проживала у [ADDRESS]). Проте, належні умови для проживання створені не були: відсутня електроенергія, пічне опалення, у зв'язку з чим з нею постійно проводилась профілактична робота (бесіди про належне виконання батьківських обов'язків, інструктажі з техніки безпеки, неодноразово надавалась матеріальна, гуманітарна допомога (речі для дитини, продукти харчування) та здійснювався контроль фахівцями центру щодо отримання виплат згідно чинного законодавства, в тому числі і за статусом малозабезпеченої родини. Крім того, у жовтні 2014 року фахівцями з соціальної роботи Дніпропетровського районного ЦСССДМ, разом з сімейним лікарем Новоолександрівської АЗПСМ та дільничним інспектором Новоолександрівського підвідділу поліції було здійснено черговий вихід до родини [PERSON], під час якого виявилось, що відповідачка [PERSON] знаходилася в стані алкогольного сп'яніння, а її малолітня [PERSON] у занедбаному одязі та брудна. Після чого, лікарем було оглянуто дитину та терміново направлено до дитячого відділення КЗ «Дніпропетровська центральна районна лікарня», де [PERSON] разом з матір'ю було госпіталізовано та встановлено діагноз: гострий бронхіт, педикульоз і на стаціонарному лікуванні малолітня дитина перебувала з 16 жовтня по 03 листопада 2014 року. Разом з тим судом встановлено, що з 03 листопада 2014 року по 03 серпня 2015 року [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] перебували у відділенні матерів з дітьми КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» та за час перебування в Центрі відповідачка [PERSON] стала на шлях виправлення, навчилась доглядати за дитиною, пройшла курс лікування від алкогольної залежності, отримала постійне місце роботи, влаштувала дитину у дитячий садок. Проте, після відрахування з Центру, відповідачка звільнилась з роботи та перестала водити дитину до дитячого садка, у зв'язку з чим, малолітня Марійка знову була влаштована до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома», оскільки мати не забезпечила належні умови для проживання дитини та перестала доглядати за дитиною, що стало небезпечним для її здоров'я та життя. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради №24 від 03 жовтня 2016 року «Про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у [PERSON], 1988 року народження, та надання висновку до суду щодо відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав» спеціаліст та фахівці соціальної роботи виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради разом з начальником служби у справах дітей Дніпровської райдержадмінісрації та інспектором кримінальної міліції Дніпровського району здійснили вихід за можливим місцем перебування [PERSON] з метою термінового вилучення дитини [PERSON], [INFO], з метою запобігання загрози життю та здоров'ю дитини. Після чого, 04 жовтня 2016 року дитина була вилучена від матері та передана службі у справах дітей Дніпровської районної держадміністрації і на сьогоднішній день вона перебуває у КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» і протягом всього перебування дитини в цьому закладі відповідача [PERSON] не відвідує доньку та не цікавиться її долею. На підставі чого, виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради було прийнято рішення №36 від 16 листопада 2016 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої доньки [PERSON] [INFO]». Отже, [PERSON] ухиляється від обов'язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], не проявляє батьківської турботи до неї, не приймає участі в її виховані, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини так, як це встановлено ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства». Так, статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Також відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України визначено, осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, зокрема право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як зазначено в абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками». У відповідності з ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином судом встановлено, що відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з ним в достатньому обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу і не створює умов для отримання ним подальшої освіти. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідачки батьківських прав у відношенні дитини підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по її вихованню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь закладу де буде виховуватися дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі по 1/4 частини з усіх видів доходу відповідачки щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь Держави підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved