Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Представник позивача адвокат Самарський Валерій Валерійович від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є наймачем житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеній квартирі разом з ним зареєстрована колишня дружина, яка в зазначеній квартирі не проживає до звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу і по теперішній час. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як наймача квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування житлом та змушує його нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача адвокат Самарський В.В. в судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій визнала позовні вимоги. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , не приватизована, була видана [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення № 10 серії П на склад сім`ї з 4-х осіб: [PERSON] - наймача, [PERSON] - чоловіка, [PERSON] - сина, [PERSON] - онука. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.10.2019 року № 23749, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] , станом на 23.10.2019 року зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.03.2019 року по цивільній справі №428/16176/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №96, було розірвано. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з грудня 2018 року відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі, оскільки проживає з іншим чоловіком та утворила нову сім`ю. У заяві від 21.01.2020 року [PERSON] повністю визнала позовні вимоги. Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Оскільки відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців, то відповідно, вона втратила право користуватися спірною квартирою. Суд, враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців і не приймає участі в витратах по утриманню спірного житла і оплаті комунальних послуг, а отже втратила інтерес до вказаного житлового приміщення. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та положеннями ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору у сумі 384,20 грн., сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 50% у сумі 384,20 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved