Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Представник позивача адвокат Малюк О.П. звернувся до суду з даним позовом та просить суд розірвати договір купівлі-продажу верстату для виготовлення церковних свічок польського виробництва фірми «PRОМЕТЕY» від 09 листопада 2017 року, укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , cтягнути з останнього на користь позивача [PERSON] сплачені грошові кошти за вищевказаним договором купівлі-продажу в розмірі 112508 грн. та витрати за послуги доставки товару в розмірі 2219 грн 17 коп., а також моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Позов мотивує тим, що у 2017 році відповідач [PERSON] розмістив в мережі Інтернет на торговій площадці за адресою: [INFO] рекламне оголошення про продаж обладнання для виготовлення церковних свічок - верстату польського виробництва фірми «PROMETEY» . Приблизно 18-19 вересня 2017 року позивач [PERSON] подзвонив відповідачу [PERSON] за номером телефону [NUMBER] вказаному на сайті, та домовився про придбання вищевказаного верстату вартістю 112508,00 грн., при цьому за домовленістю позивач мав сплатити авансовий внесок у розмірі 22008,00 грн. 19 вересня 2017 року позивач вніс на картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я відповідача, авансовий внесок в розмірі 22008,00 грн., тим самим засвідчив свою волю на укладання договору купівлі-продажу, що підтверджується копією квитанції про поповнення карткового рахунку на ім я відповідача. За домовленістю сторін, після сплати авансового внеску відповідач повинен був замовити верстат на підприємстві виробника та переслати товар на адресу позивача на протязі 2-3 тижнів. 07.11.2017 р. відповідач з м.Коломия Івано-Франківської області через службу поштової доставки ТОВ «Ін-Тайм» переслав позивачу верстат до м.Вінниці, а 09.11.2017 р. позивач отримав верстат та сплатив через ТОВ «Ін-Тайм» остаточну вартість товару у розмірі 90 500,00 грн., а також послуги доставки товару на суму 2 219,17 грн., що підтверджується копією декларації про прийняття вантажу № 0904008339. Таким чином, між позивачем і відповідачем був укладений договір купівлі-продажу товару. Вказує, що в день отримання товару чи по закінченню декількох днів позивач при перевірці комплектності та працездатності отриманого верстату, після першого його запуску виявив наступні недоліки: верстат був реалізований без будь-якої технічної документації, була відсутня інструкція по користуванню верстатом. Верстат був некомплектний (була відсутня напрямна деталь, без якої неможливий процес відрізання свічок). Верстат був в неробочому стані, що унеможливлювало його використання за призначенням. Так, після першого запуску почав текти віск, що було дефектом верстату, а також одна з деталей мала наявну тріщину після отримання позивачем товару, яка після першого запуску в момент експлуатації верстату призвела до зламання деталі. Після першого запуску верстата позивач зразу подзвонив відповідачу та пред`явив вимогу про заміну верстату на інший або повернення грошових коштів, сплачених ним за товар, на що відповідач пообіцяв виконати його вимоги, однак до теперішнього часу не вчинив жодних дій, на зв`язок не виходить, припинив відповідати на телефонні дзвінки позивача. Зазначає, що після звернення до Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, була проведена перевірка слідчим відділенням та 03.05.2018 р матеріали були списані до справи відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та направлені в архів у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, а позивачу рекомендовано звернутися із цивільним позовом до суду. Вказує, що відповідач, реалізувавши позивачу верстат неналежної якості, спричинив йому матеріальну шкоду на загальну суму 114 727,17 грн., яка складається з наступного: сплаченої на користь відповідача вартості товару у розмірі 112508,00 грн.; сплачених витрат за послуги доставки товару в розмірі 2219,17 грн. Крім того, позивач зазнав душевних страждань, була принижена його честь, гідність як людини, порядного громадянина, чоловіка і батька, єдиного годувальника сім`ї внаслідок незаконних та протиправних дій та бездіяльності відповідача, який реалізував йому верстат неналежної якості, недоукомплектований, без інструкції користування і належної документації, після чого не замінив верстат на інший належної якості та не повернув грошові кошти, сплачені позивачем за товар. Позивач придбав верстат з метою працювати на ньому і виготовляти для реалізації церковні свічки, а отриманні від реалізації свічок кошти направляти на утримання своєї сім`ї ( дружини, яка перебуває у декретній відпустці та трьох дітей), в якій він є єдиним годувальником. Позивач зазнав душевних страждань, хвилюючись через те, що всі грошові збереження сім`ї були витрачені на придбання верстату і його рідні залишились без засобів до існування, внаслідок чого в сім`ї виникали конфлікти, які призводили до порушення єдності, взаєморозуміння в стосунках з дружиною. Вищевказане призвело до порушення нормального психічного стану позивача (дратівливість, стрес, депресія, безсоння тощо). Всі ці факти завдали позивачу моральну шкоду, яка виражається у постійних переживаннях, моральних стражданнях, неповноцінному сні, приниженні його честі і гідності як людини, як порядного громадянина, чоловіка і батька, єдиного годувальника багатодітної сім`ї. Таким чином, позивач вважає, що відповідач, який порушив його права своїми незаконними діями та бездіяльністю, лишивши його сім`ю на тривалий час без засобів існування, завдав йому моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі , не заперечує щодо заочного розгляду справи Відповідач вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, заперечив щодо вимог позивача, зазначивши, що дійсно продав позивачу [PERSON] товар (станок з найменуванням «Прометей») і надіслав його перевізником ТзОВ «Інтайм», однак не визнає, що продав позивачу товар неналежної якості чи не в повній комплектації, як про це зазначає позивач. Позивач [PERSON] посилається на обставини, що між ними виникли правовідносини в сфері купівлі-продажу товару та відповідальності за продаж товару неналежної якості. Разом з цим позивач посилається лише на такі докази як квитанція про оплату за отриманий товар, декларація про прийняття товару, фотографії отриманого товару з наявністю виявлених позивачем недоліків. Інші долучені ним документи не підтверджують обставин, на які посилався позивач. Вказує, що позивач перед отриманням товару зобов`язаний був його оглянути, що було передбачено в декларації про отримання товару . Зі слів позивача вбачається, що лише при першому запуску придбаного верстату ним було виявлено ряд недоліків, які були відображені на фотографіях. Однак, [PERSON] не вказав в позовній заяві про наявність доказів на підтвердження обставини, що він, відповідач продав товар неналежної якості та не долучив їх до суду. Істотною обставиною про яку не зазначає позивач, є неповідомлення суду та/або ненадання суду доказів на підтвердження обставини, коли позивачем було виявлено неналежну якість товару і, що неможливо було виявити неналежну якість при безпосередньому отриманні товару у перевізника. З матеріалів справи вбачається дата, коли позивач звертався до поліції із заявою про вчинення шахрайських дій, якою є 30 березня 2018 року, тоді як станок було отримано 07 листопада 2017 року і невідомо чи використовувався позивачем, скільки раз та яким було відповідне його використання. Зазначає, що позивач не відмовився від прийняття товару, не висловив зауважень щодо якості та/або комплектності переданого йому товару, що виключає можливість задоволення позовної заяви. Позивач не довів суду обставини, який саме товар був предметом купівлі-продажу, які його приналежності та документи мали бути додані покупцю, які дії він вчиняв, а тому неможливо зобов`язувати особу до вчинення дій, які для нього не є обов`язковими та/або покладати на продавця відповідальність за ненадання документів та інформації щодо товару. Декларацією про прийняття вантажу за № 0904 008339 від 07.11.2017 року підтверджено про отримання позивачем товару через перевізника ТзОВ «Ін Тайм», без жодних зауважень до нього. Аналогічно позивачем не доведено суду обставини про істотне порушення ним, відповідачем договору купівлі-продажу товару.Вважає, що його вини як продавця, у виникненні недоліків та/або неналежної якості товару немає. Просить в позові відмовити. Враховуючи заяву представника позивача, пояснення відповідача, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. Статтею 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. 19 вересня 2017 року позивач вніс на картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я відповідача, авансовий внесок в розмірі 22008,00 грн. чим засвідчив свою волю на укладання договору купівлі-продажу, що підтверджується копією квитанції про поповнення карткового рахунку на ім`я відповідача(а.с.14). Відповідно до частини 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як ствердив позивач, у 2017 році відповідач [PERSON] розмістив в мережі Інтернет на торговій площадці за адресою: [INFO] рекламне оголошення про продаж обладнання для виготовлення церковних свічок - верстату польського виробництва фірми «PROMETEY». Як доказ позивач надав фото № 1 на якому зображений вигляд верстату в оголошенні в мережі Інтернет адресою: https://prometey-colomyia.prom.ua.(а.с.15). У вересні 2017 року позивач [PERSON] подзвонив відповідачу за номером телефону [NUMBER] , вказаному на сайті, та домовився про придбання вищевказаного верстату, вартістю 112508,00 грн., при цьому за домовленістю позивач сплатив авансовий внесок у розмірі 22008,00 грн. , а після сплати авансового внеску відповідач зобов язувався замовити верстат на підприємстві виробника та переслати товар на адресу позивача протягом 2-3 тижнів. Як встановлено 07 листопада 2017 року відповідач з м.Коломиї через службу поштової доставки ТОВ «Ін-Тайм» переслав позивачу верстат до м.Вінниці, а 09 листопада 2017 року позивач отримав верстат та сплатив через ТОВ «Ін-Тайм» остаточну вартість товару у розмірі 90 500,00 грн., а також послуги доставки товару на суму 2 219,17 грн., що підтверджується копією декларації про прийняття вантажу № 0904008339.(а.с.14), тобто між позивачем і підповідачем був укладений договір купівлі-продажу товару. Частиною 1 статті 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Згідно частини 1 статті 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Позивач посилається на обставини, що між ним та відповідачем [PERSON] виникли правовідносини в сфері купівлі-продажу товару та відповідальності за продаж товару неналежної якості. Відповідач визнав, що продав позивачу товар (верстат польського виробництва фірми «PROMETEY») і надіслав його перевізником ТзОВ «Інтайм», однак не визнає, що продав позивачу товар неналежної якості чи не в повній комплектації. Відповідно до частини 1 статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Згідно частин 2, 3 статті 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. Істотною обставиною про яку не зазначає позивач є неповідомлення суду та ненадання суду доказів на підтвердження обставини, коли позивачем виявлено неналежну якість товару і, що неможливо було виявити неналежну якість при безпосередньому отриманні товару у перевізника. З матеріалів справи вбачається дата звернення позивача до органів поліції із заявою про вчинення відповідачем [PERSON] шахрайських дій, якою є 30 березня 2018 року, тоді як товар - станок отримано 07 листопада 2017 року і невстановлено час та період використання позивачем даного станка (а.с.21). За приписами ч. 1 ст. 688 ЦК України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. З часу отримання позивачем станка і до звернення в поліцію вбачається, що позивач не звертався до відповідача з претензією про виявлені ним недоліки в розумний строк як це передбачено вимогами ЦК України, та/або до Управління по захисту прав споживачів за місцем свого проживання (реєстрації), та/або до спеціалістів (експертів, сервісних центрів). В період часу з 07.11.2017 р. по 30.03.2018 р. не встановлено обставини як дата виявлення недоліків товару, перша експлуатація станка, кількість його запусків та виконаної роботи, його використання та догляд за ним, які дії були вчинені позивачем після виявлення недоліків і т.д. Матеріалами справи встановлено, що позивач не відмовився від прийняття товару, не висловив зауважень щодо якості та/або комплектності переданого йому товару, що виключає можливість задоволення позовної заяви. Частиною 1 ст. 680 ЦК України передбачено, що покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Частина 1 ст. 666 ЦК України передбачає, що якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання, чого зроблено зі сторони позивача не було. Частина 2 ст. 666 ЦК України передбачає, що якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві чого також зроблено зі сторони позивача не було. Позивач не довів суду обставини щодо приналежності товару та документів проданого верстату, які мали бути додані покупцю, які дії вчиняв позивач, тому неможливо зобов`язати особу до вчинення дій, які для нього не є обов`язковими та покладати на продавця відповідальність за ненадання документів та інформації щодо товару. Частина 2 ст. 664 ЦК України передбачає, що якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходження, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві. Декларацією про прийняття вантажу за № 0904 008339 від 07.11.2017 року підтверджено про отримання позивачем товару через перевізника ТзОВ «Ін Тайм», без жодних зауважень до нього. Частиною 1 ст. 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причини, які існували до цього моменту. Відповідно до ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. В п. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:а) він взагалі не може бути усунутий;б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Суд вважає, що позивачем не доведено суду обставини про істотне порушення відповідачем договору купівлі-продажу товару. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару, проданого під час його транспортування, переходить до покупця з моменту укладення договору купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором або звичаями ділового обороту. Верховний Суд в справі № 215/46/16-ц (провадження № 61-6275св18) ухвалив постанову в якій зазначив, що умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 668 ЦК України до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару. Встановлений ч. 2 ст. 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладається на нього. Суд вважає, що позивач перед отриманням товару зобов`язаний був його оглянути, що було передбачено в декларації про отримання товару і є загальноприйнятим при отриманні товару, який придбавається через мережу інтернет. Зі слів позивача вбачається, що лише при першому запуску придбаного верстату ним було виявлено ряд недоліків, які були відображені на фотографіях. Отже, правове значення для правильного вирішення цієї справи має не факт наявності чи відсутності наданої продавцем гарантії щодо якості товару, а час (момент) виявлення покупцем недоліків товару - до чи після його передання покупцеві. Позивачем [PERSON] також не доведено, що недоліки виникли або товар неналежної якості продано до передання йому товару. Оскільки позивачем заявлено безпідставну вимогу про розірвання договору купівлі-продажу товару, то і вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди також є безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, з урахуванням встановлених обставин справи та приведених норм закону, враховуючи, що позивачем не доведено позовних вимог, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову . На підставі наведенного, ст.ст.526, 651, 655, 662, 666, 668, 678, 679, 680, 687,688,1167 ЦК України,

Outcome: dismissed