Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що позивач перебувала з відповідачем з 2008 р. по 2011 р. у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, син проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться ним, свої батьківські обов'язки передбачені Сімейним кодексом України не виконує. Позивач має бажання та можливість періодично виїжджати з сином за кордон на відпочинок та для оздоровлення сина, але не може цього зробити, оскільки кожного разу доводиться відшукувати відповідача, який періодично виїжджає за межі України. Відповідач своїми діями порушує законні права неповнолітнього сина на гармонійний розвиток його особистості, право на відпочинок та оздоровлення. Позивач має бажання повезти сина за кордон на відпочинок для оздоровлення, у зв'язку з цим позивач намагалась домовитись з відповідачем про надання нотаріально завіреного дозволу для виїзду дитини за кордон, але в черговий раз з'ясувалося, що відповідач перебуває за межами України. [PERSON] має бажання та можливості і надалі періодично відпочивати та оздоровлювати дитину за кордоном, однак постійна відсутність відповідача створює незручності та нервозність у вирішенні цього питання. Просить суд надати [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дитини [PERSON], [INFO], у супроводі [PERSON] та її батьків [PERSON] та [PERSON], без нотаріально посвідченої згоди батька та без його супроводу у такі країни: Єгипет, Туреччину, Болгарію, Грецію, Об'єднані Арабські Емірати, Таїланд, Домініканську Республіку, Хорватію, Індію, Туніс, Китай, Кіпр, Іспанію, Польщу, Грузію, Угорщину, Чехію, Австрію, Російську Федерацію на період до 01.09.2016 р. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради у судове засідання не з'явився, просили розглянути справу без участі їх представника. Суд, заслухавши думки представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували з 2008 р. по 2011 р. у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого 01.07.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 50 /а.с.8/. Згідно Довідки № 556 від 11.03.2016 р. ТОВ «ЖК «ДомКом Суми» позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом з сином [PERSON], матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] /а.с.14/. Відповідно до Довідки № 01-59/97 від 18.03.2016 р. Сумського дошкільного навчального закладу (центр розвитку дитини) № 26 «Ласкавушка» Сумської міської ради [PERSON] [INFO], відвідував дошкільний навчальний заклад (центр розвитку дитини) № 26 «Ласкавушка» з 01.12.2011 р. по 27.08.2015 р. Дитина була охайна, доглянута, розвинена. Проживала разом з вітчимом [PERSON] та матір'ю [PERSON] Вихованням дитини займалися разом, відвідували батьківські збори, брали активну участь у житті дитини. [PERSON] здійснював вчасно оплату за дитячий садок. Зі слів дитини всі іграшки, які він приносив до дитячого садочка були куплені папою [PERSON]. Після загибелі вітчима [PERSON] вихованням дитини займається мама [PERSON], бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Рідний батько [PERSON] та його батьки у дошкільному закладі не з'являлися жодного разу з моменту вступу дитини до садочку /а.с.15/. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Порядок виїзду за кордон дітей без згоди другого з подружжя (чоловіка) визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХII, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України », Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Також, відповідно до положення ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними. Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд за межі країни дітей, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків. Крім того, в дозволі вказується державу прямування і тривалість поїздки. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами та доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не потрібна у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється по одному з наступних документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, в який, згідно Правил, записано дитину, яка прямує в його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. Оскільки позивачем [PERSON] доведено відповідність поїздки за кордон інтересам дитини, а саме для відпочинку та оздоровлення сина, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial