Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Представник ПАТ «Ідея Банк» Семенюк С.Я. звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 17.12.2007 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за № 7004034. Згідно умов даного договору останньому було надано кредит у розмірі 4208,63 грн. із сплатою 26 % річних. Зазначає, що всупереч вимогам Договору відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань стосовно погашення суми кредиту та сплати процентів, внаслідок чого у нього станом на 08.01.2014р. виникла заборгованість перед банком на суму 2276, 90 грн., що дає право банку вимагати повернення всієї суми кредиту, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до умов Договору. З огляду на усе вищенаведене та беручи до уваги те, що банком вжито усіх можливих заходів для добровільного погашення відповідачем [PERSON] заборгованості, які, однак, не дали бажаних результатів, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з останнього в користь ПАТ «Ідея Банк» 2276, 90 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Представник ПАТ «Ідея Банк» в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах цивільної справи міститься клопотання Семенюк С.Я., в якому остання підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд справу слухати у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з даним позовом не згідний, оскільки повністю заплатив отримані ним кошти. Також зазначив, що немає змоги сплатити зазначену суму заборгованості оскільки є інвалідом та окрім цього сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, 17.12.2007 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7004034. Пунктами 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 зазначеного Договору передбачено, що банк надає позичальнику кредит на суму 4208, 63 грн. для купівлі у продавця СПД [PERSON] бензопилу марки «Штіль». Позичальник зобовязується погасити кредит згідно умов цього договору, а також сплатити відсотки і комісійну винагороду. Банк надає кредит строком на 36 місяців, починаючи з дня списання коштів з рахунку Банку. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку банку. За користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 26% річних. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як відомо із матеріалів справи, зокрема із вказаного кредитного договору, відповідач [PERSON] отримав кредит в ПАТ «Ідея Банк». Таким чином, банк виконав свої зобов'язання у повному обсязі. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує. У зв'язку з чим такому неодноразово банком направлялися повідомлення про сплату простроченої заборгованості, однак вказана вимога відповідачем не виконана, прострочена заборгованість не погашена. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.1.7 кредитного договору від 17.12.2007 року, придбаний за рахунок кредиту товар є забезпеченням погашення кредиту. У разі невиконання позичальником зобов'язань за договором банк має право звернути стягнення на заставлений товар, і за рахунок вилученої від реалізації товару суми задовольнити всі свої вимоги за цим договором до позичальника, переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Частина 1 ст.1048 ЦК України передбачає, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, станом на 08.01.2014 року за кредитним договором № 7004034 від 17.12.2007 року, заборгованість відповідача [PERSON] становить 2276 гривень 90 коп. (основний борг - 0 грн., прострочений борг - 882,57 грн., прострочені проценти - 1275,30 грн., строкові проценти - 8,80 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 0 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 0 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 0 грн., віндикаційні витрати - 110,23 грн.). Таким чином, відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором, оскільки не здійснив погашення кредиту у встановлений договором термін, а тому позивач має законні підстави на стягнення в його користь суми заборгованості зі штрафними санкціями. Обставин, що звільняють відповідача [PERSON] від відповідальності за прострочення виконання даного зобов'язання відповідачем не зазначено та судом не встановлено. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Аналізуючи матеріали справи та наведені норми закону, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № 7004034 від 17.12.2007 року у розмірі 2276 гривень 90 коп. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач ПАТ «Ідея Банк» просить стягнути понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн. Перевіривши подану ПАТ «Ідея Банк» квитанцію про проведення відповідної оплати, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] в користь позивача необхідно стягнути зазначену суму понесених ним судових витрат.

Outcome: approved