Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що ПАТ «Дельта банк» є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», з яким 10.04.2008 року [PERSON] уклала кредитний договір № 001 - 13171-100408. Відповідно до положень даного договору, банк відкрив кредитну лінію відповідачу на загальну суму 30000 грн. та на день укладення цього договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Також згідно цього договору відповідач зобовязалася щомісяця у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування останніми. Наголошує, що станом на 22.06.2015 року відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, у результаті чого виникла заборгованість на суму 5478,24 грн. Відтак вважає позов підставним та просить його задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, на заочному розгляді справи не заперечує. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З договору на відкриття карткового рахунку на обслуговування платіжної карти № 001-13171-100408 від 10.04.2008 року вбачається, що останній був укладений між ТОВ «Комерційний банк» «Дельта» та [PERSON] Виходячи з п.п. 1.2., 1.3. даного договору, банк відкриває відповідачу картковий рахунок № 26256902459503 у гривні, оформляє на надає в користування останній картку платіжної системи Visa International та/або Дельта, а також пін-код від неї. Також банк відкриє кредитну лінію відповідачу на загальну суму 30000 грн. та на день укладення цього договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Згідно п. 2.3 вказаного договору, держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, встановленими в тарифах. Держатель зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах (п. 3.6). Нарахування та стягнення банком неустойки (пені), яка зазначена у цьому договорі, є правом, а не зобовязанням банку (п. 5.4). Як вбачається з розрахунку заборгованості від 22.06.2015 року, банк виконав свої зобовязання по наданню кредиту у формі овердрафту, відповідач знімала готівку з валютного рахунку. У той же час встановлено, що відповідач, порушуючи умови вище зазначеного договору, свої зобовязання належним чином не виконувала. Так, з дослідженого судом вказаного розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 22.06.2015 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 5575,29 грн., що складається із: 2325,58 грн. тіла кредиту; 1239.17 грн. простроченого тіла кредиту; 1913,49 грн. відсотків; 0,00 грн. комісії; 97,05 грн. пені. Відповідно до п. 1.2. Статуту ПАТ «Дельта Банк», останній є правонаступником всіх прав та обовязків ТОВ «Комерційний банк «Дельта». Як вбачається з постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150. останнім прийнято рішення про віднесення ПАТ «Дельта банк» до категорії неплатоспроможних. Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та запроваджено тимчасову адміністрацію і призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у цьому банку. Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено по 02.09.2015 року включно, згідно рішення зазначеного Фонду від 08.04.2015 року №71. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконала взятих на себе зобовязань по договору № 001-13171-100408 від 10.04.2008 року та внаслідок цього заборгував позивачу 5478,24 грн., тому позов слід задовольнити. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у редакції станом на час звернення позивача до суду, за подання майнового позову була передбачена сплата судового збору у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. У свою чергу, на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 цього Закону від сплати судового збору позивач був звільнений. Натомість відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, що становить 243,60 грн. (0,2 розміру мінімальної заробітної плати).

Outcome: approved