Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Представник позивача в інтересах та від імені ПАТ «Державний ощадний банк України» 01.12.2020 року звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із зазначеним позовом. В позовній заяві зазначено, що 15.08.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 120-0342 відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 21000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 14.08.2024 року. Позивачем було виконано умови договору та надано відповідачу кредит. У порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 10.11.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 20091,54 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 17027,67 грн., заборгованість за відсотками - 3025,13 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених відсотків -11,31 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту- 22,13 грн., сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 1,14 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 4,16 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20091,54 грн. за кредитним договором, а також судові витрати, сплачені при пред`явленні позову у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 26.02.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження по справі з матеріалами позовної заяви та додатками до неї було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. Вказані матеріали отримані не були про що свідчать повернуті установою конверти з відміткою « за закінченням строку зберігання». Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили. Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов`язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З матеріалів справи судом встановлено, що 15.08.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 120-0342 відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 21000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 14.08.2024 року, про що надано копію договору про споживчий кредит. Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі доказами. Враховуючи ту обставину, що відповідач порушила умови договору, та вищезазначені вимоги цивільного законодавства, станом на 10.11.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 20091,54 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 17027,67 грн., заборгованість за відсотками - 3025,13 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених відсотків -11,31 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту- 22,13 грн., сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 1,14 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 4,16 грн. Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених представником позивача підставах. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи.

Outcome: approved