Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Представник позивача Гребенюк О.С. в інтересах позивача АТ КБ «Приватбанк» 25.01.2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у сумі 12319,05 грн. за кредитним договором №б/н від 05.12.2007 року та судові витрати у сумі 2270,00 гривні. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, звернувся до АТ КБ «Приватбанк» та підписав заяву №б/н від 05.12.2007 року. При підписанні заяви відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на сайті банку www.privatbank.ua складає між ним та позивачем Договір надання банківських послуг. АТ КБ «Приватбанк» свої договірні зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав можливість [PERSON] розпоряджатись кредитними коштами на умах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив ст. ст.509,526,1054 ЦК України, що стало підставою для звернення до суду з метою стягнення наявної заборгованості. Просить суд стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість станом на 30.11.2020 року в розмірі 12319,05 грн., яка складається з наступного: 12319,05 грн. - заборгованість за кредитом, а також судові витрати у сумі 2270,00 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не надав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій на адресу суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлені наступні обставини справи. 05.12.2007 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 05.12.2007 року. Також 14.07.2008 року відповідачем було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна» 30 днів льготного періоду від 14.07.2008 року, в якій зазначено відсоткову ставку та порядок повернення кредиту. На підставі вищезазначеного позивачем було відкрито картковий рахунок із визначеним кредитним лімітом. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідно копії витягу «Умов та Правил надання банківських послуг» власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 6.7. Умов. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит відповідачу. Однак, останній, в порушення умов кредитного договору, свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача за наданим кредитом станом на 30.11.2020 року відповідно до наданого до суду розрахунку заборгованості складає 16623,45 грн., яка складається з наступного: 12319,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 12299,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 4304,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Відповідно до частини першої, другої статі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документів, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. З довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна» 30 днів льготного періоду від 14.07.2008 року, вбачається що відповідач був ознайомлений з відсотковою ставкою та порядком повернення кредиту, що підтверджується підписом [PERSON] у відповідній довідці. Згідно наданих до суду позивачем письмових доказів, з урахуванням виписки по рахунку [PERSON] , за договором №б/н станом на 30.11.2020 року суд вбачає наявну заборгованість у відповідача [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк», яку банк просить стягнути з відповідача, а саме заборгованість в розмірі 12319,05 грн., яка складається з наступного: 12319,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту, Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за договором кредиту в розмірі 12319,05 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.12.2020 року. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved