Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою [PERSON] договірних зобов'язань по сплаті коштів за наданий їй кредит, а тому порушує питання про стягнення в солідарному порядку з неї та поручителя [PERSON] заборгованості в розмірі 76 744 доларів США, що еквівалентно 613 416 грн. 07 коп. та судових витрат. Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Сторона відповідача, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання вкотре не з'явилася, про причини своєї неявки в передбаченому Законом порядку суд не повідомила. Суд зазначає про те, що сторона відповідача без поважних причин і невиправдано затягує вирішення справи. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути у відсутність відповідачів на підставі наявних доказів в загальному порядку з метою забезпечення вирішення спору протягом розумного строку. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 03 липня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №907 (далі кредитний договір), за яким остання зобов'язувалася повернути отримані грошові кошти в сумі 160 000 доларів США у строк до 03 липня 2017 року, разом зі сплатою процентів в розмірі 14 % річних (п. 1.1 та п. 1.2 кредитного договору). Відповідачка зобов'язалася сплачувати проценти за користування кредитом кожного 25 числа поточного місяця рівними частинами у сумі 1 482 доларів США (п. 1.5 кредитного договору). Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику для придбання у власність житлового будинку та земельної ділянки за договором купівлі-продажу віл 03 липня 2008 року, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Героїв, 14-а. Відповідно до вимог п. 1.3.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у сумі, що визначена цим договором, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах визначених цим договором. Згідно п. 3.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в цілому або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором. 03 серпня 2011 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачкою [PERSON] укладено додатковий договір до кредитного договору згідно якого сторони домовились про зміну розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, яка з 03 серпня 2011 року по 03 липня 2017 року складала 12% річних. 03 липня 2008 року, з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] (далі поручитель) укладено договір поруки №1842. Відповідно до п. 1 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Згідно п. 3.2. договору поруки солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір поки всі зобов'язання по кредитному договору не будуть виконані повністю. 03 серпня 2011 року ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачкою [PERSON] укладено додатковий договір до договору поруки згідно якого сторони досягли згоди щодо внесення змін до договору поруки, а саме термін зобов'язання викладено в новій редакції: зобов'язання - зобов'язання боржника перед кредитором, що випливає з кредитного договору а саме: здійснити погашення кредиту у розмірі 160 000 доларів США, сплатити кредитору штраф, пеню та інші платежі розмірі, порядку та на умовах зазначених в кредитному договорі та проценти за користування кредитом на умовах та в строки, визначені в кредитному договорі та усіх додаткових договорах, додатках, змінах та доповненнях до них, які чинні на момент укладання цього договору та можуть бути укладені після його (цього договору) укладання. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. 15 листопада 2013 року позивач направив досудову вимогу, повідомивши відповідачів про необхідність погашення суми боргу, однак останніми не вчинено жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку її сплатити. Згідно вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Таким чином, 15 листопада 2013 року позивач, унаслідок припинення виконання відповідачкою [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню грошових коштів, прийняв рішення про дострокове стягнення заборгованості, тобто у боржника виник обов'язок виконати основне зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обов'язок боржника в разі порушення зобов'язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У разі солідарного обов'язку (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі, відповідно до вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Згідно роз'яснень даних у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі, або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатись як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З договорів поруки вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умови договорів (п. 3.2) про їх дію до повного виконанням боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України. В зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково у позивача виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту, починаючи з 15 листопада 2013 року протягом наступних 6 місяців. Таку вимогу до поручителя банк пред'явив лише 03 червня 2014 року (при зверненні до суду з цим позовом), тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку, а тому порука останнього припиняється. Докази пред'явлення позивачем вимоги до поручителя протягом 6 місяців від дня настання строку вимог основного зобов'язання суду не надано. Унаслідок зазначеного поруку [PERSON] слід визнати припиненою, а тому позовні вимоги висунуті до нього задоволенню не підлягають. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов'язання разом із стягненням процентів лише з відповідачки [PERSON] Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, зокрема: суми заборгованості за кредитом, яка виникла станом на 29 січня 2014 року та складається з: · заборгованості за кредитом у розмірі 62 188 доларів США, що еквівалентно 497 068 грн. 68 коп., · заборгованості по прострочених чергових платежах за кредитом в розмірі 8 892 доларів США, що еквівалентно 71 073 грн. 76коп., · заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 4 354,61 доларів США, що еквівалентно 34 806 грн. 40 коп., · заборгованості по сплаті нарахованих відсотків за період з 01 січня 2014 року по 28 січня 2014 року у розмірі 654,32 доларів США, що еквівалентно 5 229 грн. 98 коп., що в загальному розмірі становить 76 744 доларів США, що еквівалентно 613 416 грн. 07 коп. та сумнівів у суду не викликає. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідачку [PERSON] Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначений позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial