Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивував тим, що 8.10.2008 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк»» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 399-170/08Р, за умови якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 27865 доларів США. Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору видача кредиту здійснюється шляхом видачі грошових коштів з каси банку після укладення договору застави і надання позичальником документа, що підтверджує страхування заставленого майна на користь банку. Відповідне зобовязання було виконано позивачем 8.10.2008 року, що підтверджується заявою про видачу готівки № 4 від 8.10.2008 року. Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові терміном з 8.10.2008 року до 8.10. 2015 року зі сплатою 13,99 % річних. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом щомісяця включно до 10-го числа шляхом внесення грошових коштів у відповідності з графіком погашення кредиту, встановленого в додатку № 2 до даного договору. З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором8.10.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 399-170/08Р. В порушення умов договору відповідачі зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконали, у зв'язку з чим станом на 17.06.2015 року у них виникла заборгованість перед ПАТ КБ Правекс-Банк в сумі 28518 доларів США, що за курсом НБУ станом на 9.12.2015 року становить 653452,93 гривень. У звязку з цим, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 28518 доларів США., яка складається з 23736,64 доларів США. заборгованості за кредитом, 7482,00 доларів США. заборгованості за процентами, та судові витрати, повязані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій прохав справу слухати в його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні подала до суду письмові заперечення до позову з клопотанням про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 8.10.2008 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк»» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 399-170/08Р, за умови якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 27865 доларів США. Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору видача кредиту здійснюється шляхом видачі грошових коштів з каси банку після укладення договору застави і надання позичальником документа, що підтверджує страхування заставленого майна на користь банку. . Відповідне зобовязання було виконано позивачем 8.10.2008 року, що підтверджується заявою про видачу готівки № 4 від 8.10.2008 року. Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові терміном з 8.10.2008 року до 8.10. 2015 року зі сплатою 13,99 % річних. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом щомісяця включно до 10-го числа шляхом внесення грошових коштів у відповідності з графіком погашення кредиту, встановленого в додатку № 2 до даного договору. Пунктом 4.5 кредитного договору передбачено, що відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, вказаного у п. 1.2 даного договору. З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором 8.10.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 399-170/08Р. Відповідно дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.1048,1049ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно дост. 525 ЦК Україниодностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК Українивизначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК Українизобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. При вирішенні справи суд приймає до уваги те, що, відповідачами [PERSON] та [PERSON] подано клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, в зв'язку з чим просять відмовити в задоволенні позовних вимог. \~\~\~\~ \~У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.256,257,267 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору № 399-170/08Р від 8 жовтня 2008 року, п.4.4 розділу «Порядок надання кредиту, умови погашення заборгованості та сплати відсотків» викладено у наступній редакції: «п.4.4 позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом щомісяця включно до 10-го числа шляхом внесення грошових коштів у відповідності з графіком погашення кредиту, встановленого в додатку № 2 до даного договору. Судом встановлено, що вказаним кредитним договором, позичальник взяв на себе зобов'язання погашать у відповідності з графіком погашення кредиту, встановленого в додатку № 2 до даного договору заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів відповідно до щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, згідно постанови Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-20цс14. За даними розрахунку заборгованості погашення боргу за кредитним договором останній раз проводилося 3.08.2010 року, а отже до 10 вересня 2010 року відповідач черговий щомісячний платіж не здійснив, а тому початком перебігу строку позовної давності необхідно вважати 11 вересня 2010 року. Відповідач [PERSON] заперечує факт сплати кредиту після 11.09.2010 року зазначивши, що після цього сталася пожежа, в результаті якої автомобіль, який було придбано за кредитні кошти згорів і подальшому вона сплату за кредитним договором не проводила, а було здійснено відрахування страховою компанією в рахунок погашення заборгованості за кредитом. При цьому Банк самостійно розподілив кошти по сплаті кредиту направивши їх на погашення відсотків, а тіло кредиту залишилось не погашеним, про що свідчить суми сплачених сум по 3,4 та 14 доларів США, останні платежі згідно розрахунку банку зазначено 3.08.2010 року. З метою уточнення часу останніх платежів відповідача [PERSON] на виконання кредитного договору в судовому засіданні неодноразово судом направлявся запит щодо розрахунків заборгованості за даним договором пені та комісії помісячно, в тому числі з урахуванням строку позовної давності в один рік на час звернення з позовом до суду та з урахуванням сплати відповідачами заборгованості, але позивачем вимоги суду були проігноровані. Таким чином, враховуючи ненадання позивачем інших розрахунків за вимогою суду перебіг позовної давності за вимогами кредитора розпочався з вересня 2010 року і до моменту звернення до суду з позовними вимогами 26.01.2016 року такий строк сплив. Крім того, згідно п.9.2 Кредитного договору, сторони шляхом підписання даного договору дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та (або) сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у п.1.2 даного Договору, припиняється достроково на 10 день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Таким чином, кредитний договір, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Правекс-Банк» (правонаступник АКБ «Правекс-Банк») припинив свою дію з 10 вересня 2010 року. Відповідно до ч.4ст. 267 ЦК Українисплив позовної давності, про застосування якої заявлено сторонами у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає, що є передбачені законом підстави для відмови в задоволенні позову в зв'язку з спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed