Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] - адвокат Салюк С.М. в інтересах відповідача 12 листопада 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив на підставі ст. 270 ЦПК України ухвалити додаткове рішення по справі № 405/8002/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, в частині розподілу судових витрат, понесених відповідачем на оплату послуг адвоката згідно договору про надання правової допомоги від 21 листопада 2017 року та пов`язаних з проведенням у справі комп`ютерно-технічної судової експертизи. В обґрунтування заяви представник відповідача вказав, що рішенням суду від 16 жовтня 2018 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 02 липня 2015 року в розмірі 148 019 грн. 28 коп., та судовий збір в розмірі 1 480 грн. 19 коп. При цьому, під час судового розгляду ним (представником відповідача) подано письмове клопотання про стягнення з [PERSON] на користь відповідача витрат на послуги адвоката згідно договору про надання правової допомоги від 21 листопада 2017 року в розмірі 1000 грн. Також , при ухваленні судового рішення не вирішено питання про розподіл понесених відповідачем судових витрат на суму 2 976 грн., пов`язаних з проведенням у справі судової комп`ютерно-технічної експертизи. З огляду на зазначене та зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши матеріали цивільної справи № 405/8002/16-ц, суд вважає заяву обгрунтованою, задоволення якої має наслідком ухвалення у справі №405/8002/16-ц додаткового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на свою користь борг за договором позики від 02 липня 2015 року в розмірі 179 412 грн. 79 коп., на та підставі ч.2 ст.625 ЦК України просив стягнути 7 780 грн. 14 коп. інфляційних витрат, 3% відсотка річних в розмірі 1 548 грн. 36 коп., а всього 188 741 грн. 29 коп. 10 січня 2017 року позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, за якою просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 02 липня 2015 року в розмірі 189 146 грн. 50 коп., 11 746 грн. 00 коп. інфляційних витрат та 3% відсотки річних в розмірі 2 511 грн. 62 коп., а всього 203 404 грн. 12 коп. Крім того, ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позову, пред`явленого до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 11 746,00 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 2 511,62 грн. Провадження у цивільній справі № 405/8002/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 11 746,00 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 2 511,62 грн., - закрито. Рішенням Ленінського районного суду від 16 жовтня 2018 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, - задоволено частково. Cтягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , борг за договором позики від 02 липня 2015 року в розмірі 148 019 грн. 28 коп. Cтягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , судовий збір в розмірі 1 480 грн. 19 коп. Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на: 1) професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За приписами частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК). Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, що повною мірою відповідає принципу диспозитивності цивільного процесу. Відтак, питання про зменшення неспівмірних витрат на послуги адвоката може бути ініційоване лише іншою стороною процесу. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та Адвокатським бюро «Паритет» Сергія Салюка», в особі керуючого Салюка С.М. 21 листопада 2017 року укладено договір про надання правової допомоги. Пунктом 3.3 зазначеного договору визначено, що вартість правової допомоги, виходячи з засад та з огляду на складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта складає 1000 грн. без ПДВ. Оплата не є остаточною та може бути змінена за згодою Сторін у зв`язку зі зміною обсягу робіт та кількості часу. Інші витрати та порядок їх оплати, в тому числі за вивчення справи, за тривалість, за результат, погодинна оплата роботи адвоката, витрати по відрядженню, витрати по оплаті роботи спеціаліста тощо, за потреби, регулюються окремою додатковою угодою. Відповідно до квитанції № 0.0.902213578.1 від 24.11.2017 року підтверджується, що [PERSON] сплачено витрати на правову допомогу в розмірі 1 000, 00 грн. Відповідно до п. 2 Акту про надану правову допомогу від 26 квітня 2018 року вартість правової допомоги становить 1 000 грн. без ПДВ. Виконавець є платником єдиного податку 3-ої групи, при цьому, адвокатом виконано наступну роботу: підготовлено та подано до суду заяви з процесуальних питань (заяви, клопотання), взято участь у судових засіданнях. З огляду на викладене, суд вважає, що заявлені відповідачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 грн. 00 коп. є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, при цьому, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 148 019 грн. 28 коп., та було заявлено позивачем до стягнення 195 496 грн. 00 коп., відшкодуванню відповідачу підлягають витрати на правничу професійну допомогу пропорційно в тій частині, в якій позивачу було відмовлено в задоволенні позову, на підставі чого з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 243, 00 грн. (195 496, 00 грн. : 148 019, 00 грн. = 1 000 грн. : Х; Х=757 грн., 1 000 грн. - 757 грн. = 243 грн. (частина витрат, пропорційна тій сумі, у якій позивачу було відмовлено). Крім того, відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані, зокрема, із проведенням експертизи. Крім того, ч.ч. 3-9 статті 139 ЦПК України визначено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно такої сторони в межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Так, ухвалою суду від 02 листопада 2017 року в даній цивільній справі за клопотанням відповідача [PERSON] призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача [PERSON] . На адресу суду 15.12.2017 року надійшло повідомлення за підписом завідувача відділення [PERSON] , в якому зазначено про необхідність оплати послуг експерта в розмірі 2 976 грн. 00 коп. 16 січня 2018 року на адресу КВ КНДІСЕ надійшла заява відповідача [PERSON] з повідомленням про здійснення оплати за проведення призначеної судом судової комп`ютерно-технічної експертизи, що підтверджено квитанцією від 10.01.2018 року на суму 2 976 грн. 00 коп. 21 лютого 2018 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 1651/17-27 від 13.02.2018 року за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи. З огляду на зазначене, з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи пропорційно в тій частині, в якій позивачу було відмовлено в задоволенні позову, а саме: в розмірі 723 грн. 00 коп.(195 496, 00 грн. : 148 019, 00 грн. = 2 976, 00 грн. : Х; Х= 2 253 грн., 2 976 грн. - 2 253 грн. = 723 грн. (частина витрат, пропорційна тій сумі, у якій позивачу було відмовлено). На підставі викладеного та

Outcome: approved