Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Представник виконавчого комітету Олександрійської міської ради як орган опіки та піклування звернувся з позовом до [PERSON], законним представником якої є [PERSON], про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON], [INFO], перебуваючи в стосунках з [PERSON], [INFO], завагітніла та народила другу дитину чоловічої статі. На облік до жіночої консультації [PERSON] не стала у зв'язку з тим, що у неї був відсутній паспорт. На момент народження дитини [PERSON] мешкала на зйомній квартирі у м. Бориспіль Київської області. Коли у [PERSON] почались перейми, працівники швидкої допомоги доставили її в пологове відділення Бориспільської центральної районної лікарні. Боячись, що [PERSON] неповнолітньою, не має документа, який посвідчує її особу, а також те, що лікарі можуть звернутись з відповідним повідомленням до соціальних служб і поліції, [PERSON] підробив паспорт, який був виданий Олександрійським районним відділом Державної міграційної служби на ім'я [PERSON], вклеївши фотокартку [PERSON] З підробленим паспортом [PERSON] і народжувала дитину в пологовому відділені Бориспільської ЦРЛ. У документації, яка була заведена на породіллю, було зазначене прізвище [PERSON], а не [PERSON] При виписці з пологового відділення на ім'я [PERSON] було видане медичне свідоцтво про народження №394 від 21.06.2016 року та обмінна карта, вернувшись за місцем проживання своєї матері, [PERSON] звернулась за допомогою щодо реєстрації новонародженої дитини до фахівця з соціальної роботи міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та до служби у справах дітей. На звернення щодо реєстрації дитини Олександрійський міський відділ ДРАЦС надав відмову у реєстрації новонародженої дитини та відповідне роз'яснення посилаючись на п.2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Служба у справах дітей звернулась до Олександрійського міськрайонного суду з заявою «Про встановлення факту народження дитини» і 24.02.2017 року судом було прийняте відповідне рішення. За час, коли розглядалась справа «Про встановлення факту народження дитини», [PERSON] залишила разом з дитиною своє постійне місце проживання біля матері і почала мігрувати по місту та району. До соціальних служб неодноразово поступали телефонні повідомлення від громадян міста, що [PERSON] залишає свою дитину на сторонніх осіб. Засобів до існування та утримання дитини у [PERSON] не було, а тому існувала небезпека для життя та здоров'я новонародженої дитини, а також ризик необдуманого вчинку з боку [PERSON] щодо продажу незареєстрованної дитини. Враховуючи ситуацію, служба у справах дітей, встановивши місце перебування дитини, 01.02.2017 року направила дитину разом з матір'ю до дитячої лікарні, але 03.02.2017 року [PERSON] залишила дитину у лікарні, а сама зникла у невідомому напрямку. 08.02.2017 року працівниками лікарні було складено акт про покинуту дитину в закладі охорони здоров'я. У зв'язку з тим, що рідні дитини не провели реєстрацію, що передбачено ст.144 Сімейного кодексу України, 23.03.2017 року виконавчий комітет Олександрійської міської ради як орган опіки та піклування прийняв рішення за №173 «Про реєстрацію новонародженої дитини». Службою у справах дітей була проведена реєстрація дитини [PERSON], [INFO]. Увесь цей час дитина знаходилась в дитячій лікарні і догляд за дитиною здійснювали медичні працівники, а 10.05.2017 року до служби у справах дітей надійшов повторний акт про покинуту дитину, складений працівниками дитячої лікарні. За час перебування [PERSON] у закладі і охорони здоров'я, мати [PERSON] жодного разу не відвідала сина, не поцікавилась станом його здоров'я, не передавала засоби гігієни та продукти харчування. Дитиною опікувались медичний персонал, матері, які перебували на лікуванні з дітьми, та небайдужі особи. Бабуся по лінії матері, не скористалась своїм правом забрати онука з лікувальної установи, що передбачено п.4 ст.143 Сімейного кодексу України, у зв'язку зі скрутними матеріально-побутовими умовами, а також, маючи на вихованні ще одну дитину, жінка не має такої можливості, що підтверджується її заявою від 22.03.2017 року. В судове засідання представник Олександрійської міської ради надав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у ній, розгляд справи просив проводити без його участі. В судове засідання законний представник відповідача - [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти позбавлення батьківських прав її доньки [PERSON] по відношенню до [PERSON] Неповнолітня [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з частинами 2,3 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно пунктів 16, 17 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення чи поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав неповнолітніх батька, матері можливе лише у випадках, визначених пунктами 1 та 3 ч.1 ст.164 СК України, а саме якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважних причин і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування або якщо вони жорстоко поводяться з дитиною. Згідно ч.2 ст.166 ЦК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.3 ст.60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 24 лютого 2017 року встановлено факт народження у [PERSON], [INFO] року народження, в м.Бориспіль Київської області [INFO] року дитини чоловічої статі. На підставі вказаного рішення суду рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради №173 від 23 березня 2017 року вирішено клопотати перед відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про реєстрацію новонародженої дитини (хлопчика), який народився [INFO] року в м.Бориспіль Київської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 квітня 2017 року Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] записана матір'ю [PERSON], [INFO] року народження. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00017944837 від 20.04.2017 року відомості щодо батька [PERSON], [INFO] року народження, записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за її вказівкою матері. Відповідно до актів від 08 лютого 2017 року та 10 травня 2017 року закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в закладі охорони здоров'я, 03.02.2017 року о 12 годині 00 хвилин була покинута дитина [PERSON], [INFO] року народження, мати якого [PERSON] залишила його в педіатричному відділенні дитячої міської лікарні, де дитина перебувала до моменту складення актів. Місцеперебування матері невідоме, вона веде асоціальний спосіб життя, не здійснює належний догляд та піклування за дитиною. Бабуся дитини [PERSON] не підтримує з матір'ю зв'язків, дитину не відвідує. При ухваленні рішення суд враховує також, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 14 квітня 2017 року відповідачку [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року, а також стягнуто аліменти на утримання доньки з відповідачки [PERSON] в розмірі 200 гривень щомісячно. З письмових заяв законного представника відповідача [PERSON] від 22 березня 2017 року та 04 серпня 2017 року випливає, що вона є матір'ю відповідачки [PERSON], [INFO] року народження, та у зв'язку зі скрутними матеріально-побутовими умовами та маючи на утриманні малолітню дитину, не має можливості та бажання оформити опікунство щодо свого внука [PERSON], [INFO]. Також [PERSON] наполягає на позбавленні її доньки батьківських прав відносно сина, оскільки [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки. Також [PERSON] не заперечує проти оформлення дитини в державний заклад, передання його в сімейні форми виховання або усиновлення його громадянами України. З листа Олександрійського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 10.05.2017 року вбачається, що в серпні 2016 року [PERSON] приїхала в м.Олександрію до своєї матері [PERSON] з новонародженою дитиною, яку народила 18.06.2016 року в Бориспільській центральній районній лікарні під чужим прізвищем [PERSON] Реєстрація народження дитини не була нею проведена. Центром були вжиті заходи для подолання складних життєвих обставин в родині [PERSON], починаючи з соціально-профілактичних бесід, рекомендацій щодо реєстрації народження дитини до надання допомоги по облаштуванню дитячої кімнати, а саме: надавали дитячий одяг, дитяче ліжко та одяг для матері, проте вкінці грудня 2016 року [PERSON] залишила місце проживання біля матері та разом з дитиною почала мігрувати по місту та району. При цьому залишала дитину на сторонніх осіб, дитина була недоглянута, брудна та голодна. Вкінці січня 2017 року [PERSON] разом з дитиною виявили та направили до дитячої лікарні м.Олександрії, проте [PERSON] самовільно залишила дитину в лікарні та пішла у невідомому напрямку. З листів-відповідей МКЛПЗ Дитяча міська лікарня від 21.06.2017 року та 06.09.2017 року вбачається, що з 03.02.2017 року, коли дитина [PERSON], [INFO] був покинутий матір'ю в лікарні і по час написання листа-відповіді мати чи інші родичі дитину не відвідували, з питанням повернення їм дитини на утримання та виховання не звертались. Відповідно до висновку виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 23.05.2017 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Суд вважає, що [PERSON] свідомо ухилилась від виконання своїх батьківських обов'язків та враховуючи, що доказів поважності залишення дитини у лікарні не надано, погоджується з висновком Олександрійської міської ради від 23.05.2017 року про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст. 180 СК України). Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину ( ч.2 ст. 166 СК України). Наведенні докази свідчать про необхідність захисту прав та інтересів дитини та визначення її правового статусу , а відповідачка заслуговує на позбавлення батьківських прав стосовно сина і стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Разом з тим вирішуючи питання про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина, суд приймає до уваги, що вона є неповнолітньою, не має постійного заробітку та визначає їх у розмірі 200 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому стягнення аліментів присуджується з 25 травня 2017 року.

Outcome: partial