Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Представник заявника адвокат Ковтун Л.Я., яка діє в інтересах [PERSON] , на підставі ордеру серія ВВ № 1012760 від 18.05.2021, звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Перевальськ Луганської області, Україна. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер - [PERSON] , [INFO] у м. Перевальськ Луганської області, яке на сьогодні є тимчасово непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. Заявник отримав лікарське свідоцтво про смерть останнього та здійснив за власні кошти його поховання, встановлення зазначеного факту йому необхідно для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть померлого та звернення до Пенсійного фонду України для отримання допомоги на поховання [PERSON] . Представник заявника Ковтун Л.Я . в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині заяви просила розглядати справу за її відсутності та відсутності заявника. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині заяви просив розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)- в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою про причину смерті № 106/у № 16 від 27 січня 2021 року, [PERSON] , у віці 69 років, помер [INFO] , у м. Перевальськ, причина смерті - цукровий діабет з діабетичною нефропатією. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 лютого 2021 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Перевальськ, про що складено актовий запис № 135. Згідно доданих до заяви документів, [PERSON] є рідною донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.1975, виданого Перевальським відділом РАЦС Ворошиловградської області та дружиною заявника [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 15 лютого 1997 року Перевальським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, Україна, відповідно до якого, [PERSON] , 15 лютого 1997 року уклав шлюб з [PERSON] , про що складено актовий запис № 26, після одруження прізвище дружини « [PERSON] ». Згідно з довідкою від 28.01.2021 про надання послуг з поховання померлого, яка видана установою, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території, заявник поніс грошові витрати на поховання [PERSON] , що є підтвердженням права заявника на звернення до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного. стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що довідку про причини смерті, слід вважати нелегітимним документом, адже він виданий органом, на тимчасово окупованій території, що створений, обраний чи призначений у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У контексті питання наявності у заявника права на встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , суд враховує, що у померлої особи може не бути родичів, які можуть звернутися із заявою про встановлення відповідного факту. Водночас відмова у задоволенні заяви з підстави, що заявниця не була родичкою померлого, унеможливить реалізацію нею своїх майнових та немайнових прав, що є порушення її конституційних прав, зокрема права на звернення до Пенсійного фонду України для отримання допомоги на поховання [PERSON] . Дана правова позиція знаходить своє відображення в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016р. №990-VIII «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України». Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Перевальськ Луганської області, який помер [INFO] у м. Перевальськ Луганської області, Україна, причина смерті - цукровий діабет з діабетичною нефропатією, на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved