Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Представник ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту №CL132724 від 13.02.2013р. в сумі 27682,46грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 13.02.2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL132724, згідно умов якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 20000,00грн., на строк до 10.01.2016 року, зі сплатою 33,0% річних. У зв'язку з недотриманням [PERSON] умов кредитного договору, станом на 02.02.2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 27682,46грн., стягнення яких є предметом позовних вимог. Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 22.08.2016р. позов визнав частково - в частині заборгованості по тілу кредиту, посилаючись на те, що кошти сплачувались згідно графіку, можливо утворилась заборгованість за 1-2 місяці, позивач звернувся до третейського суду, після чого відповідач чекав на виконавчий лист з метою оплатити заборгованості. Однак виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду видано не було, а позивач після відмови в його видачі звернувся з позовом до суду через значний час, внаслідок чого нараховані більші відсотки та пеня. В судове засідання, призначене на 26.08.2016р. представник відповідача не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, однак в подальшому був присутній при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 13.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №CL132724, невід'ємною частиною якого є Додаток №1 до Кредитного договору № CL132724 від 13.02.2013 р., відповідно до умов якого, відповідачу надається кредит на задоволення особистих потреб як споживача у розмірі 20000,00грн., зі сплатою 33,0% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим строком повернення кредиту 10.01.2016 року. (а.с.4-12, 13-14). Відповідно до п. 2.4 Договору, у випадку несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання позичальника за Договором, кредитор має право стягнути з позичальника пеню, а позичальник при цьому зобов'язується сплатити таку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ. Позивачем виконано умови Кредитного договору №CL132724 від 13.02.2013 року та видано відповідачу грошові кошти в сумі 20000,00грн., що підтверджується меморіальним ордером №0139518UAH000342/43755 від 13.02.2013 року. (а.с.17) Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитор має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Згідно ч.1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на день проведення розрахунку заборгованості - 02.02.2016 року, наданого представником позивача в судовому засіданні та перевіреного судом, загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 27 682,46грн., з яких: 15335,30грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 10104,50грн. - відсотки; 2242,66грн. - пеня (а.с.80). Також представник позивача пояснив у судовому засіданні, що в розрахунку заборгованості, долученому до позовної заяви (а.с.18) помилково вказана сума дострокового стягнення кредиту внаслідок технічної помилки, оскільки на час проведення розрахунку заборгованості, як і на час звернення до суду з даним позовом, строк, на який було надано кредит - до 10.01.2016р. вже сплив. В дійсності сума простроченої заборгованості по кредиту становить 15335,30грн., а в хибному розрахунку - складається з розрахованої до сплати та простроченої заборгованості по кредиту. Такі пояснення представника позивача перевірені судом за матеріалами справи, суд приймає як належний та допустимий доказ розрахунок заборгованості, наданий представником позивача в судовому засіданні (а.с.80). Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором №CL132724 від 13.02.2013р. в сумі 27682,46грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved