Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] зверулася до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що позивач [PERSON] з 2001 року зареєстрована та фактично проживає в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] , обслуговує житловий будинок, добросовісно володіє нерухомим майном більше 10 років, здійснює поточний ремонт, сплачує комунальні послуги. Користується житловим будинком відкрито, не приховуючи факту знаходження майна в її володінні. Власником вказаного домоволодіння є громадянин [PERSON] , який не проживає у вказаному будинку з 2006 року. За таких обставин, позивач як добросовісний набувач зазначеного житлового будинку, змушена звернути до суду з позовом за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 12 червня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Мирненської селищної ради Херсонської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. визнання права. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] з 2001 року зареєстрована та фактично проживає в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] . Позивач обслуговує житловий будинок, добросовісно володіє нерухомим майном більше ніж 10 років, по мірі своїх сил та коштів здійснює поточний ремонт, задля недопущення занедбаності стану нерухомому майну, підтримує подвір`я у належному стані, користується житловим будинком відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у володінні, безперервно, сплачує кошти за нараховані комунальні послуги. Власником вказаного домоволодіння є громадянин [PERSON] , який не проживає у вказаному будинку з 2006 року, що підтверджується відомостями наданими Мирненською селищною радою. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова) відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Враховуючи положення статей 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , які знайшли своє підтвердження в наданих суду доказах, враховуючи визнання позову відповідачем та вважає його задоволення єдиним способом захисту прав позивача як добросовісного набувача, оскільки вона володіє вказаним нерухомим майном з 2006 року, продовжує відкрито, безперервно проживати у зазначеному житловому будинку, тому суд приходить до висновку, що її позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди, за набувальною давністю, підлягають задоволенню. Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав.

Outcome: approved