Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення, в якому просить суд виселити відповідачів із займаного житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення; встановити наступний порядок виконання рішення суду, а саме зобов'язати відповідачів в добровільному порядку вчинити певні дії та звільнити самовільно зайняте житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]; у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку застосувати вимоги ч.2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на звільнення житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що житловий будинок [ADDRESS] перебуває в оперативному управлінні Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та обслуговується КП ЖКС «Черьомушки». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] без будь-яких підстав та дозволу на зайняття даної квартири. Малиновським районним судом м. Одеси розглядалась цивільна справа за позовом [PERSON] та [PERSON] до Малиновської районної адміністрації про зобов'язання МРА ОМР укласти з відповідачами договір найму квартири та 22.05.2013 року по даній справі було прийнято рішення, яким у позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.11.2013 року, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22.05.2013 року залишено без змін. Також представник позивача у своїй позовній заяві зазначив, що 05.10.1958 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. 09.02.1959 року ОМР депутатів трудящих [PERSON] була надана в користування квартира [ADDRESS], основним наймачем якої з 26.02.1959 року був [PERSON]. З 03.03.1978 року основним наймачем квартири стала донька [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], яка [INFO] року померла. Після смерті [PERSON] основним наймачем стала онука [PERSON] - [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. У позовній заяві вказується, що відповідно до відмітки в паспортному документі про місце проживання [PERSON] зазначено, що з 20.07.1994 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Також, згідно розпорядження органу приватизації №123566 від 28.05.1998 року, квартира за адресою: [ADDRESS] була набута [PERSON] та [PERSON] у власність в порядку приватизації, згідно з якою основним наймачем вказаної квартири є відповідач [PERSON]. З свідоцтва про право власності від 28.05.1998 року виданого УЖКГ Виконкому ОМР народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №123566 від 28.05.1998 року, зареєстрованому і записаному у реєстрову книгу за №16-5671, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності. Крім того, згідно паспортного документу відповідача [PERSON] вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.12.2003 року по теперішній час. Таким чином, ні [PERSON], ні [PERSON] поліпшення житлових умов не потребують, так як мають місяця реєстрації та проживання згідно з законами України, спірне приміщення займають незаконно, на квартирному обліку у Малиновській районній адміністрації ОМР не перебувають. Оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] надавалась у 1959 році у зв'язку з необхідністю поліпшення житлових умов сім'ї, позивач вважає, що наданий час необхідність поліпшення житлових умов відсутня, у зв'язку із чим він вимушений звернутися з наступним позовом до суду. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій вказується, що позовні вимоги підтримуються в повному обсязі, просять їх задовольнити, а також розглянути справу у відсутності представника МРА ОМР. В заяві представником позивача зазначено що вони не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з'являлися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, про що свідчать розписки про їх отримання, про поважність причин відсутності не повідомили, заперечення на позовну заяву не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05 жовтня 1958 року уклали шлюб, після реєстрації одруження присвоєно прізвище: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від даного шлюбу [INFO] року народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Приморським райбюро РАГСу 15.02.1959 року. Як вбачається з ордеру на житлове приміщення №1385 від 09.02.1959 року Одеської міської ради трудящих, виданого [PERSON] [PERSON] разом з одним членом сім'ї мала право вселення на представлену житлову площу за адресою: [ADDRESS] кількість кімнат одна, розміром 20,8 кв.м.. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 1977 року виданої [PERSON] в тому, що він постійно проживає за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок відкритий на [PERSON], на даній житловій площі проживають та зареєстровані 6 осіб: [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - мати. Відповідно до розпорядження №182 виданого головуючим виконкому Приморської Райради депутатів трудящих, на підставі рішення виконкому Приморської Райради депутатів трудящих №126 від 03.03.1978 року, відкритий особовий рахунок гр. [PERSON], яка займає житлову площу, що складається з І кімнати площею 22,23 кв.м. [ADDRESS] з правом укласти договір найму цієї житлової площі. Сім'я складається з 2 осіб. Раніше існуючий особовий рахунок на ім'я гр. [PERSON] закрито. З зазначених підстав суд приходить до висновку, що з березня 1978 року основним наймачем квартири стала донька [PERSON] та [PERSON]- [PERSON], яка [INFO] року - померла. Матеріалами справи підтверджується, що після смерті [PERSON] основним наймачем стала онука [PERSON] - [PERSON], яка [INFO] року також померла. Згідно документів наданих до суду стороною позивача встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у 2012 році зверталися до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради про зобов'язання укласти договір найму. Як вбачається з рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 травня 2013 року справа №1519/3315/2012, провадження №2/521/536/13, в задоволені позову [PERSON], [PERSON] до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання укласти договір найму відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04.11.2013 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 травня 2013 року залишено без змін. Як вбачається з паспорту [PERSON], [INFO], на сторінці № 11 вказаного документу зазначено місце його реєстрації: [ADDRESS] реєстрація з 20.07.1994 року. З свідоцтва про право власності на житло від 28.05.1998 року вбачається, що УЖКГ міськвиконкому Одеської міської Ради народних депутатів свідчить, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві загальної часкової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Свідоцтво видане згідно розпорядження від 28 травня 1998 року №123566. Як вбачається з паспорту [PERSON], [INFO], на сторінці № 11 вказаного документу зазначено місце його реєстрації: [ADDRESS], реєстрація з 12.12.2003 року. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Сторони та інші особи, що беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не можу гуртуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно ст. 61 ЖК УРСР, користування жилими приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до ст. 42 ЖК УРСР, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першої статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Порядок взяття на облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов передбачений ст.39 ЖК УРСР та Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Український РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470. В силу ст. 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають га обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Згідно вимог ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», кожна особа повинна зареєструватися за місцем проживання. Відповідно до ст. 65 ЖК УРСР Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Як роз'яснює п.13,14 Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій судових справ ( Житлове право) Верховного суду України від 26 травня 2001 року, оскільки за змістом статей 64,65 ЖК наймач і члени сімї, що проживають разом з ним, набувають права користування одним жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду,особа яка вселилась до наймача як член сімї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду або якщо є інші докази того, що вона при цьому не змінювала свого постійного місця проживання. За змістом ст..65 ЖК особою, яка проживає у наймача жилого приміщення як член його сімї, не може бути визнано право користування цим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання у приватизованому нею жилому приміщенні. Відповідно до вимог ст. 109 ЖК України, виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно з частиною 3 статті 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, з підстав викладених вище у мотивувальній частині рішення, з врахуванням того, що відповідачі по справі мають постійне місце реєстрації за іншими адресами, мають нерухоме майно на праві приватної власності, в якому проживали до смерті наймачів квартири [ADDRESS], а спірне приміщення вже зайняли після смерті [PERSON] та [PERSON], що підтверджується документами, а також рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 22 травня 2013 року, суд вважає доведеною і підтвердженою відповідними документами, правову позицію сторони Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради, про самоправне вселення та незаконне проживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS], у зв'язку з чим і задовольняє позов про їх виселення зі спірного приміщення за правилами статей 109, 116 ЖК України. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved