Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Представник позивача - адвокат Ткаченко А.В. звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Харківобленерго» невідшкодовану суму матеріальних збитків у розмірі 317 508,18 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.07.2018 року на 545 км +885 м. автодороги Київ-Харків-Довжанський сталося ДТП. Матеріали справи по ДТП знаходились в Чугуївському відділі поліції ГУНП Харківської області. Внаслідок цієї ДТП було пошкоджено транспортний засіб марки ГАЗ з номерним знаком [NUMBER] , а власнику транспортного засобу - АТ «Харківобленерго» було завдано матеріальний збиток. По справі було відкрито кримінальне провадження та справу внесено до ЄРДР за №12018220440001115 від 17.07.2018 року. Згідно витягу з ЄРДР причиною ДТП стало те, що автомобіль номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] не переконався в безпечному маневрі обгону, виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з рухавшимся назустріч автомобілем НІССАН, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після чого допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який стояв на узбіччі. Згідно висновку правоохоронних органів, встановлено причину ДТП та водія [PERSON] , дії якого не відповідали п. 10.1 та п. 14.2 (в) ПДР України і є в причинному зв`язку з наслідками події ДТП. Тобто, за наслідками протиправних дій водія [PERSON] настає його цивільна відповідальність. Чугуївським міським судом 20.06.2019 року винесено Постанову по справі №636/1993/19, згідно якої [PERSON] визнано винним в скоєнні ДТП. Цивільна відповідальність водія не була застрахована. Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування АТ «Харківобленерго» отримало право звернутися до МТСБУ. Після отримання всіх документів, МТСБУ сплатило АТ «Харківобленерго» суму 100000 грн. в якості страхового відшкодування. Це є часткою суми матеріального збитку, бо загальна сума такого збитку, згідно висновку автотоварознавчого дослідження, а саме Звіту №1296 від 15.01.2019 року, складає 78430,50 грн. Ця сума дорівнює ринковій вартості транспортного засобу. Тобто, автомобіль є знищеним і не підлягає відновлюванню. В такому випадку МТСБУ, згідно норм Закону, порахувала вартість залишків авто, годних до використання, і вони склали 17 325,00 грн. Загалом матеріальний збиток пошкодженого авто ГАЗ, державний номер [NUMBER] , за вирахуванням годних до використання залишків, склав 61 105,50 грн. Крім того, автомобіль ГАЗ, державний номер [NUMBER] , є спеціалізованим авто і на ньому встановлено додаткове обладнання ЕТЛ-10 для проведення робіт. Під час ДТП це обладнання, разом з авто було пошкоджено. Вартість додаткового обладнання, згідно Висновку експертного дослідження №11 від 16.11.2018 року, складає 356 402,68 грн. Таким чином загальна вартість матеріального збитку, завданого позивачу в наслідок ДТП від 17.07.2018 року складає: матеріальний збиток пошкодженого авто ГАЗ, державний номер [NUMBER] , за вирахуванням годних до використання залишків - 61 105,50 грн., вартість додаткового обладнання - 356 402,68 грн., тобто 417 508,18 грн. Сплачене страхове відшкодування складає 100 000,00 грн. Ця сума є лімітом сплати страхового відшкодування. Залишок невідшкодованого матеріального збитку, складає 317 508,18 грн. АТ «Харківобленерго» 08.08.2019 року письмово звернулося до [PERSON] з досудовою претензією щодо врегулювання спору. Лист з досудовою претензією було отримано відповідачем 16.08.2019 року, але жодної відповіді позивачем не отримано, також і не сплачено будь-яких коштів. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності (а.с.44). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, що містяться в них, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 20.06.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.6). Згідно даної постанови [PERSON] 17.07.2018 року о 13:30 год., керуючи автомобілем Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] , на автошляху Київ-Харків-Довжанський, в районі 545-го кілометру, при здійсненні маневру обгону не переконався в його безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Nissan, державний номерний знак [NUMBER] , після чого також скоїв наїзд на автомобіль ГАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , після чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим заподіяна матеріальна шкода. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] «Харківобленерго», є власником транспортного засобу ГАЗ, номерний знак [NUMBER] (а.с.4). 20.12.2018 року проведено огляд колесного транспортного засобу оцінщиком [PERSON] , за результатами якого складено Протокол №1296 від 20.12.2018 року (а.с.12-15). Згідно висновку №1296 від 15.01.2019 року по встановленню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику КТС, ринкова вартість автомобілю ГАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 17.07.2018 року, до отримання пошкоджень складає 78 430,50 грн.; вартість матеріальних збитків складає 78 430,50 грн. (а.с.8-11). Відповідно до Висновку експертного дослідження №11 від 16.11.2018 року, ринкова вартість обладнання електротехнічної кабельної лабораторії ЕТЛ-10, яке знаходилось в робочому стані, без пошкоджень, введеної в експлуатацію 01.07.2012 року, станом на 17.07.2018 року, становить 356 402,43 грн., у тому числі: стійки управління «ЭТЛ 10.00.00.00.000 РЭ» в комплекті - 22819,68 грн.; перемикача високовольтного вибору режимів - 3 шт. - 17378,06 грн; короткозамикача трифазного з електроприводом - 3 шт. - 10479,50 грн.; регулятора напруги однофазного «(РНО) тип TDGC2-10» в комплекті - 25979,33 грн.; блока мережевого «ЭТЛ35КБС.00.00.00.000» в комплекті - 14686,51 грн.; блока управління «ЭТЛ-35 К» в комплекті - 22644,14 грн.; блока управління генератором «ГАУВ-32» - не була визначені оскільки відсутня цінова інформація; блока низьковольтних вимірювань «ЭТЛ35БНИ1.00.00.00.000» в комплекті - 14510,98 грн.; вимірювача струму високовольтного цифрового «ИТВЦ-20» - 13574,78 грн.; кабелю високовольтного «ПВВЭ-60 3,5» з роз`ємом для підключення до «ИТВЦ-20» і випробування об`єктів постійною напругою 1 бухта 30 м - 3803,28 грн.; генератора звукової частоти «ГЗЧ-2500 (LFG-2500)» в комплекті -39495,60 грн.; приймача «П-900 (Р-900)» в комплекті з датчиками -10040,66 грн.; рефлектометра цифрового «РИФ-7» - не була визначена, оскільки відсутня цінова інформація; блока прожигу «БПР-25/8» в комплекті - 24984,62 грн.; високовольтного блока генератора акустичних ударних хвиль «ГАУВ-32» - 90810,62 грн.; блока трьох барабанів з кабелями для випробування та пропалюванню ізоляції (довжина кабелю на барабанах - 30 м, всього 90 м) маркування «ПВВР-3,5» - 40513,71 грн.; дроту високовольтного для випробування змінною високою напругою 1 бухта (15 м) ПВВР 1,5 - 4680,96 грн. (а.с.16-18). Розмір регламентної виплати за розрахунком вартості транспортного засобу ГАЗ 322132-206, державний номерний знак [NUMBER] , в пошкодженому стані та розміру регламентної виплати, здійсненої страхувальником власнику транспортного засобу, склав 100 000,00 грн. Відповідно до вказаного розрахунку вартість КТЗ після ДТП з урахуванням вартості пошкодженого додаткового обладнання складає 417 508,18 грн. (а.с.19). 08.08.2019 року АТ «Харківобленерго» направив [PERSON] досудову претензію з пропозицією добровільно вирішити питання щодо сплати суми матеріального збитку у строк до 25.08.2019 року, яка отримана 16.08.2019 року (а.с.21). Згідно з пунктом 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до вимог пунктів 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 18.03.2020 року, справа №328/2750/18. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У суду відсутні підстави вважати надані позивачем докази неналежними, недопустимими та недостовірними на підтвердження розміру заподіяної позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди. Враховуючи вищевикладене, відповідач, з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача та завдано матеріальної шкоди, та цивільно-правова відповідальність якого не застрахована у встановленому законом порядку, зобов`язаний відшкодувати завдану матеріальну шкоду. З урахуванням загальної суми матеріального збитку у розмірі 417508,18 грн. та суми страхового відшкодування у розмірі 100000,00 грн., розмір не відшкодованої матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок ДТП, становить 317508,18 грн. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 317508,18 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви у розмірі 4762,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved