Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Представник ПЖКГ Моршинської міської ради звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПЖКГ Моршинської міської ради заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 2 407, 34 гривні. В обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] та зобов'язаний своєчасно, щомісячно вносити плату за житлово - комунальні послуги по встановлених тарифах. Однак відповідач не проводить оплату, чим допустив заборгованість станом на 01.05.2015р. в розмірі 2 407,34 грн., що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов'язань. Таким чином між сторонами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується. ПЖКГ Моршинської міської ради являється багатогалузевим підприємством, яке здійснює обслуговування багатоквартирних будинків та приватних секторів у м.Моршин. Підприємство надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідач являється власником та жителем квартири зазначеного будинку та користується житлово-комунальними послугами. Протягом періоду за який виникла заборгованість заяв-претензій з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача не надходило. Внаслідок несвоєчасної сплати наданих послуг ПЖКГ не взмозі утримувати в належному стані будинки та прибудинкові території, проводити поточні ремонти та надавати якісні послуги. Крім того вони мають велику заборгованість з податкових платежів та інших загальнообовязкових зборів, а також заборгованість перед кредиторами підприємства. Зі свого боку вони продовжують надавати послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, оскільки відповідно до ст. 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварії та її наслідків. В зв'язку з чим змушені звернутись з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача ПЖКГ Моршинської міської ради Лаврієнко М.В. позов підтримала повністю, послалася на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заочне провадження відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, та якщо позивач не заперечував проти такого вирішення справи, з ухваленням заочного рішення. Необхідною умовою для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання фактична його відсутність у залі судового засідання при розгляді справи по суті. Як вбачається із матеріалів справи відповідач був належним чином (основне завчасно) повідомлений про час і місце судового розгляду 08.12.2015р. в якому було постановлено рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК УКраїни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як вбачається з ухвали Стрийського міськрайонного суду від 28.05.2015р. позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача за оплату житлово-комунальних послуг. Згідно довідки ПЖКГ Моршинської міської ради № 1388 від 18.05.2015р. вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 2, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У відповідності до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка дає визначення термінів, що вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будників та споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу. Відповідно до вказаного Закону, відповідач є споживачем послуг ПЖКГ Моршинської міської ради, оскільки їх отримує. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, визначення виконавця житлово-комунальні послуги відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг тощо. В судовому засіданні встановлено, що рішенням сесії Моршинської міської ради ПЖКГ Моршинської міської ради визначено єдиним виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у м. Моршин, що підтверджується копією статуту (а.с. 7). Рішенням ВК Моршинської міської ради № 10 від 26.01.2012року затверджено перелік послуг з утримання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій для ПЖКГ Моршинської ради та затверджений граничний тариф 0,62 грн. за 1 кв.м. ( а.с. 11). Отже, позивач у цій справі є належним балансоутримувачем, а тому він має права, передбачені частиною першою ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно п. 3,5 ст. 20 Закону Українки «Про житлово-комунальні послуги» ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься по затвердженим в установленому порядку тарифах і наймач чи власник квартири зобов'язаний своєчасно вносити цю плату щомісяця в строки встановлені законом. Обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). На підтвердження отримання споживачем послуг, позивачем ПЖКГ Моршинської міської ради надано довідку, згідно якої відповідачу нараховано борг по оплаті за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в сумі 1 554,61 грн. (травень 2012р.- квітень 2015р.). Крім того, згідно довідки виданої позивачем, заборгованість [PERSON] за послуги по водопостачанню та водовідведенню станом на 01.05.2015р. становить 852,73 гривень. У відповідності до підпункту 5 пункту 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Цей її обов`язок закріплений і в ст. 162 ЖК України. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Позивач у своїй заяві просить поновити їм строк позовної давності, так як такий вони пропустили такий терміном в один місяць, в зв'язку з великою завантаженістю роботи та відсутністю необхідних коштів для сплати судових витрат. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особі стало відомо, або вона могла дізнатися про порушення свого права. Як видно із матеріалів справи, позивачу протягом усього часу, тобто, з травня 2012р. було відомо про наявність у відповідачів заборгованості, але позов вони пред»явили тільки у червні 2015 році. Однак, оскільки суд приходить до переконання про те, що позивачу потрібно поновити строк позовної давності, тому їх позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме у сумі 2 407,34 гривень. Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задоволити повністю, оскільки відповідач фактично отримував житлово-комунальні послуги та має заборгованість перед позивачем за надані послуги по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій на загальну суму 2 407,34 грн., яку в добровільному порядку погашати відмовляється. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243, 60 гривень.

Outcome: approved