Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом з тих підстав, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] помер брат позивача [PERSON] , а [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно якого заповідала все своє майно доньці [PERSON] .. Спадкоємицею після померлої є позивач. Спадщину вона прийняла шляхом звернення до Сумської райдержнотконтори з відповідною заявою, однак оформити свої спадкові права позбавлена можливості, оскільки встановити скільки саме за життя належало [PERSON] , після якого [PERSON] спадкує Ѕ частку, та скільки саме належало [PERSON] , після якого [PERSON] спадкує 1/3 частку, за поданими документами неможливо. Посилаючись на ці обставини, позивач просила визнати за нею право власності на 124/5000 частки житлового будинку за вказаною адресою, в порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON] .. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без її участі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позов визнав повністю. Представник відповідача Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області для розгляду справи до суду не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, при винесенні рішення покладались на розсуд суду. Представник третьої особи Сумської райдержнотконтори для розгляду справи до суду не з`явився, просив справу слухати без їх участі, заперечень до позову не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~-\~і не\~оспорюється сторонами,\~що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). 30 квітня 1977 року позивач уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с.9). Після розірвання шлюбу з [PERSON] , 30 грудня 1998 року уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с.12). [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.11), що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11), після смерті якого спадщину прийняла його дружина [PERSON] , однак, юридично її не оформила. [INFO] помер [PERSON] , брат позивача (а.с.13). 22 травня 2015 року [PERSON] уклала заповіт на все належне їй майно на користь доньки [PERSON] (а.с.14). [INFO] померла [PERSON] (а.с.15), мати позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиною спадкоємицею, спадщину прийняла шляхом звернення до Сумської райдержнотконтори. Спадкова справа після померлої [PERSON] заведена 10 травня 2018 року Сумською райдержнотконторою за заявою позивача [PERSON] (а.с.37-47). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням народного суду Сумського району Сумської області від 14 лютого 1968 року проведено поділ колгоспного двору, згідно якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було виділено 62/100 часток усього домоволодіння, а також встановлено порядок користування щодо житлового будинку з надвірними, господарчими та побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,8). Право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] складається з двох видів спільної власності, що є одночасно і частковою власністю декількох осіб і спільною сумісною власністю інших. На праві спільної часткової власності належать 62/100 часток та 38/100 часток домоволодіння, серед яких 62/100 часток належать на праві спільної сумісної власності п`яти співвласникам, але частка кожного з них не визначена. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 2 статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно з ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до довідки ДП «Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» Кровненської сільської ради № 820-1-11/18 від 02.11.2018 року право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /в дійсний час [PERSON] /, [PERSON] , [PERSON] , частка власності становить 62/100, форма власності приватна спільна сумісна - підстава Рішення народного суду Сумського району Сумської області від 14.02.1998 року; 38/100 частки будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2004 року, посвідченого Сумською райдержнотконторою, зареєстровано за [PERSON] , форма власності - приватна спільна сумісна (а.с.20). Згідно довідки характеристики об`єкту нерухомого майна від 02 листопада 2018 року, за адресою [ADDRESS] , загальна площа будинку 65,4 кв.м., житлова площа будинку 46,5 кв.м., відсоток зносу становить 50%, самочинні будівлі та реконструкції відсутні (а.с.19). Відповідно до рішення народного суду Сумського району Сумської області 62/100 частки будинку за адресою [ADDRESS] належить п`яти співвласникам, а тому кожному із п`яти співвласників відповідно до ст. 372 ЦК України належить по 62/500 часток - тобто [PERSON] - 62/500 частки, [PERSON] - 62/500 частки, [PERSON] - 62/500 частки, [PERSON] - 62/500 частки, [PERSON] - 62/500 частки. Крім того, в матеріалах справи наявне рішення Сумського районного суду Сумської області від 17 березня 2020 року, яким визначено [PERSON] \~розмір належної\~її частки\~в праві\~спільної власності\~-\~62/100\~частки житлового\~будинку за\~адресою [ADDRESS] ,\~що становить\~62/500\~часток/\~62/100\~:\~5\~=\~62/500,\~а також\~визнано право\~власності на\~62/500\~часток житлового\~будинку за\~адресою [ADDRESS] ,\~в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] (а.с.21-23). Відповідно до рішення народного суду Сумського району від 14.02.1998 року, 62/100 спірного домоволодіння належало п`яти співвласникам, частки були не визначені, рішенням Сумського районного суду визнано за [PERSON] право власності на 62/500 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , але остання прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , Сумською райдержнотконторою їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, крім 62/500 частки на житловий будинок; [INFO] помер [PERSON] - син [PERSON] , спадщину після якого вона також прийняла, тобто на день смерті [PERSON] мала три частки в спільній сумісній власності будинку [ADDRESS] , а судом визнано за [PERSON] тільки право власності на 62/500 частки. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до Сумської районної державної нотаріальної контори з проханням видати їй Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на невизначену частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після матері [PERSON] , померлої [INFO] , яку спадкодавця успадкувала Ѕ частку після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та 1/3 частку після сина [PERSON] , який помер [INFO] , але в зв`язку з тим, що встановити скільки саме за життя належало [PERSON] , після якого [PERSON] спадкує Ѕ частку, та скільки саме належало [PERSON] , після якого [PERSON] спадкує 1/3 частку, за поданими документами не можливо, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.24). Частки померлих [PERSON] і [PERSON] становили по 62/500 кожному, тобто [PERSON] повинна успадкувати 124/500 часток(62/500 + 62/500 = 124/500). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позивач зверталася до Сумської райдержнотконтори, однак оформити спадкові права не має можливості через відсутність необхідних належним чином оформлених документів, що безспірно підтверджують склад спадкового майна, тому їй було відмовлено, пояснивши, що вона має звертатися до суду з відповідним позовом. Позивач є спадкоємицею після померлої [PERSON] , тому має право успадкувати відповідні частки належних померлим за життя житлового будинку. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права власності на 124/500 частки житлового будинку згідно заповіту. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved