Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 13.05.2014 року в розмірі 5144801,21 грн., стягнення судових витрат. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив завершувати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 09 грудня 2015 року відповідач подав заяву, в якій вказав, що позову не визнає, просив застосувати строк позовної давності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором №210pvh-04 від 13.05.2004 року та укладеними додатковими угодами ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» надало кредит [PERSON] у загальному розмірі 48000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.05.2012 року.(а.с.4-24). Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, та станом на 25.08.2014 року заборгованість по кредиту становить 5144801,21 грн., а саме: 641539,20 грн. заборгованість за кредитом; 800208,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3703053,99 грн. - пеня за прострочення заборгованості (а.с.25-31). Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідач подав заяву, в якій заперечив проти позову та звернув увагу суду на пропуск позивачем строків позовної давності. При цьому, як вже зазначалось вище, строк повернення кредитних коштів за договором - 13.05.2012 року. Отже, суд приходить до висновку, що оскільки основне зобов'язання за кредитним договором не було виконано, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості, а саме: 641539,20 грн. заборгованості за кредитом підлягають до задоволення. Що стосується сплати відсотків, то дана вимога з врахуванням позовної давності, є такою що підлягає до задоволення частково, оскільки позов до суду подано 27.10.2014 року. Сплата відсотків згідно п.4.3 кредитного договору передбачено - до 10 числа кожного місяця. Отже, за період з вересня 2011 року, позичальник повинен був оплатити платіж не пізніше 10 числа жовтня 2011 року. За період з вересня 2011 року по серпень 2014 року заборгованість по відсотках за користування кредитом становить 24706,73 грн., а тому підлягає стягненню саме дана сума за розрахунком суду, а не 800208,02 грн. Щодо пені, яка нарахована позивачем за період з 25.08.2013 року по 22.08.2014 року в сумі 3703053,99 грн., то в задоволенні даної вимоги слід відмовити, оскільки остання сплата позичальником відбулася в червні місяці 2007 року, а тому саме з цього періоду порушене право кредитора на стягнення неустойки. Окрім того, навіть враховуючи що кінцевий термін повернення кредиту за умовами додаткової угоди №14 від 08.06.2007 року визначено 13.05.5012 року, то строк позовної давності до вимоги про стягнення 3703053,99 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, відповідно сплив з 13.05.2013 р., натомість позов подано 27.10.2014 року. За вимогами ст..256,257 ЦК України загальна позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу дії п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. За зобов'язаннями, з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Згідно зі ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашеня кредиту), про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності щодо кожного з платежів. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial