Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань по сплаті коштів за наданий йому кредит, що є підставою для стягнення заборгованості, суми по відсотках в загальному розмірі 196 519 грн. 08 коп. Представник позивача в судове зсідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 17 липня 2007 року Акціонерний комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі Банк) та [PERSON] уклали кредитний договір № 1184814000 (далі кредитний договір), за яким відповідач зобов'язувався повернути отримані грошові кошти в сумі 16 019 доларів США у строк до 17 липня 2014 року (п. 1.1 та 1.2.2 кредитного договору) разом зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 13 % річних (п. 1.3.1 кредитного договору). На виконання кредитного договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 16 019 доларів США, що еквівалентно 80 895 грн. 95 коп. Відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» набуває право вимоги до боржника Банку ([PERSON]) Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог п. 1.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до кредитного договору. 06 лютого 2009 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду згідно якої позичальник з дня підписання Додаткової угоди зобов'язаний повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної (кожного 17 числа ) сплати ануїтентного платежу в розмірі 265 доларів США. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов'язання разом із стягненням процентів. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 11 липня 2013 року, складається із: - заборгованості за кредитом в розмірі 104 151 грн. 98 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 92 367 грн. 10 коп., що в загальному розмірі становить 196 519 грн. 08 коп. та сумнівів у суду не викликає. Таким чином, пред'явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved