Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Представник позивача 20.01.2014 року звернувся з позовом, в якому просив визнати за [PERSON] право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] В обґрунтування вимог посилався на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS], яку померла заповідала позивачці. На підставі зазначеного позивачка звернулась у встановлений строк до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, у зв'язку з чим державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] Однак державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. винесено постанову №6997/02-31 від 6.09.2013 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник позивачки в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмові пояснення, в яких просив розглянути позов у його відсутності та прийняти рішення згідно з нормами чинного законодавства. Представник ЖБ «Десна» в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, та зазначив про підтримання позовних вимог позивачки. Представник Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмові пояснення щодо правомірності дій державного нотаріуса, які полягають у відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці, та просив розглядати справу у його відсутності, поклавшись на розсуд суду. Таким чином, суд, дослідивши заяви сторін, вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 3139 та видане свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.02.2013 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Так, померла [PERSON] ще за своє життя склала заповіт, посвідчений 18.02.1986 року державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Бирюковою А.Е., яким вона все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося, та належало їй за законом, вона заповідача позивачці [PERSON] Таким чином, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] відповідно до ст. ст. 1222- 1223, 1233 ЦК України є позивачка. З метою прийняття спадщини, у визначеному законодавством порядку, [PERSON] звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру. Однак державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. було винесено постанову №6997/02-31 від 6.09.2013 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Так, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що за життя [PERSON] була власником квартира [ADDRESS], проте правовстановлюючі документи на підтвердження зазначеному у позивачки відсутні. Як вбачається з матеріалів справи, судом було встановлено, що померла [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 28.04.1871 року №17 була членом Житлово-будівельного кооперативу «Десна» з 28.04.1971 року, на підставі чого нею було внесено суму пайового внеску за квартиру у розмірі 4584,36 крб., який сплачено в повному обсязі 21.03.1987 року. Довідкою форми № 3 за №54 від 19.09.2013 року та довідкою ЖБК «Десна» за №37 від 19.09.2013 року підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована та проживала у квартирі за адресою: [ADDRESS], що складається з 1 кімнати площею 20, 16 кв. м на другому поверсі дванадцятиповерхового будинку, та була прийнята у члени ЖБК «Десна». Дані обставини також підтверджуються листом КП Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна (інформаційної довідки) КВ-2013№2045 від 21.02.2013 року, наданого на запит державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ковалевської Н.В., з якого вбачається, що [PERSON] значиться власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі довідки Житлово-будівельного кооперативу «Десна». Разом з тим, позивачка позбавлена можливістю надати нотаріусу довідку Житлово-будівельного кооперативу «Десна», яка знаходиться в КП Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна, на підставі якої було зареєстровано право власності за спадкодавцем. Крім того, на даний час довідка Житлово-будівельного кооперативу «Десна», на підставі якої було зареєстровано право власності, не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує викуп спадкодавцем [PERSON] як членом ЖБК «Десна» квартири [ADDRESS], та набуття на неї права власності. Також згідно з даними довідки ГУ МНС в Київській області управління державної пожежної охорони 78-а самостійної державної пожежної частини 22.01.2001 року, судом встановлено, що внаслідок самоспалахування телевізора «Рекорд», 1985 року випуску, вогнем, будинок та все майно, що в ньому знаходилось, за адресою: [ADDRESS], в якому фактично проживала позивачка [PERSON] разом зі своєю сестрою - [PERSON], було знищено, а тому документи [PERSON] на спірну квартиру були втрачені в вказаній пожежі. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Згідно частини 3 статті 384 ЦК України у разі викупу квартири член ЖБК стає її власником. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в постанові «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 року № 9 в пункті 5-1, що згідно із ст.15 Закону України «Про власність» ( 697-12 ) член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу. Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Таким чином, враховуючи вищевикладене, померла [PERSON] як член кооперативу, що повністю вніс пайові внески за квартиру, фактично набула на неї право власності. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, саме відсутність правовстановлюючих документів щодо по оформленню свого права власності та реєстрації відповідного свідоцтва про право власності і спричинило подання спадкоємицею за заповітом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. Враховуючи усі обставини даної справи щодо документального підтвердження суб'єктивних прав позивачки як спадкоємиці, застосовуючи вимоги приведеного законодавства, суд приходить до висновку про відповідність обраного позивачкою способу судового захисту та визнання обґрунтованими її вимоги щодо визнання за ним права власності на квартира [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved