Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 05.08.2013 року між сторонами укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-21943-050813 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 100000,00 грн. та на день укладання договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15000,00 грн. Згідно Договору відповідач прийняв на себе зобов'язання погашати кредит, але не виконує взятих на себе зобов'язань та станом на 04.08.2014 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 18641,86 грн., з яких: тіло кредиту 11687,50 грн., прострочене тіло кредиту 3150,00 грн., заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями 3804,36 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму боргу та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За відсутності заперечень з боку позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. 05.08.2013 року між сторонами укладено кредитну угоду № 001-21943-050813 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 2 Договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав платіжну картку, здійснив обслуговування відповідача на умовах, викладених в Тарифному пакеті. Згідно п. 2.3 частини 2 Договору, позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії та встановив ліміт у розмірі 15000,00 грн. Встановлення ліміту кредитної лінії є безумовним правом банку та здійснюється в межах максимально погодженої суми, яка не перевищує 100000,00 грн. (п. 2.3 частини 3 Договору). У відповідності до п. 1 частини 3 Договору, обслуговування кредитного рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. З п. 2.5 частини 3 Договору, вбачається, що відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 04.08.2014 року зобов'язання за Договором належним чином не виконав та має перед позивачем заборгованість в розмірі 18641,86 грн., з яких: тіло кредиту 11687,50 грн., прострочене тіло кредиту 3150,00 грн., заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями 3804,36 грн. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стаття 629 ЦК України передбачає обов'язковість виконання умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved