Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Представник позивача, діючи в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою 18.07.2016 року, в якій просив суд стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць; судові витрати по справі покласти на відповідача. В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що під час перебування сторін в шлюбі [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, будь-якої матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. Угоди про форму, в якій він братиме участь у вихованні дитини, розмір аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто. Позивач та її представник - адвокат Довбня О.В. в судове засідання не з'явились, згідно поданої нею заяви просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» (№ 59 (1758) від 09.08.2016 року), причини неявки суду не відомі. За даних обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в період перебування сторін в шлюбі, зареєстрованому 19.08.2011 року Центрально-Міським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис № 561 (а.с.8), [INFO] року у них народилась спільна дитина - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 28.12.2011 року (а.с.9). Як вказувала позивач, що не спростовано жодними доказами з боку відповідача, дитина проживає разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується актом з місця проживання від 22.07.2016 року (а.с.11). Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції ООН про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у вихованні дитини, між сторонами не досягнуто. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інші аліментні зобов'язання у нього відсутні, тому має можливість щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, а судові витрати, пов'язані з викликом відповідача до суду через пресу в сумі 300 грн. - стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved