Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Представником позивача [PERSON] в інтересах [PERSON], подано до суду позов до відповідача, Хотіївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, у якій позивач просить визнати за [PERSON] [INFO] право на земельну частку (пай), розміром 7,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосппідприємства «Фрунзе» села Хотіївка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлому [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0105256 зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 256 від 17.09.1996 року В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача [PERSON] у позовній заяві зазначила про те, що позивач, [PERSON], народилась 08 червня 1966 року. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька, [PERSON], який помер 11 листопада 2008 року. Померлому [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 7,17 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у ім. Фрунзе (місце знаходження якого село Хотіївка Семенівського району Чернігівської області). Визначене право належало покійному [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0105256, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 256 від 17.09.1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки Держгеокадастру у Семенівському районі видати дублікат не представляється можливим оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє [PERSON], можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Вважає, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) суд повинен виходити з того, що основним документом , що посвідчує такс право, є сертифікат про право па земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач [PERSON] не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого і звертається з цією позовною заявою. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, доручила представляти її інтереси в суді [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов та пояснила, що позов, на її думку, підлягає задоволенню за обставин, викладених позивачем у позовній заяві. Представник відповідача, Хотіївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Хотіївський сільський голова Семенівського району Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, надала до суду письмову заяву, згідно даних якої, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, наслідки визнання позову їй розяснені та зрозумілі, рішення просить винести на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, начальник організаційно виробничого відділу управління агропромислового розвитку Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області за наявними в матеріалах документами. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, письмово повідомила про те, що після померлого 11 листопада 2008 року [PERSON] згідно даних Єдиного спадкового реєстру спадкова справа не заводилась, та просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області, заступник начальника Відділу завідувач сектору державного земельного кадастру Відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області на протязі всіх судових засідань, не має заперечень щодо задоволення позовних вимог позивача, тобто визнання за ним права на земельну частку. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач [PERSON] народилась 08 червня 1966 року. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька, [PERSON], який помер 11 листопада 2008 року. Померлому [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 7,17 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Фрунзе (місце знаходження якого село Хотіївка Семенівського району Чернігівської області). Визначене право належало покійному [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0105256, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 256 від 17.09.1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки Відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області видати дублікат не представляється можливим оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє позивача [PERSON], можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право па земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, позов підлягає задоволеню.

Outcome: approved