Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 06.02.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір на суму 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку. Зазначає, що відповідач, уклавши з позивачем [PERSON] та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Станом на 31.07.2016р. відповідач [PERSON] заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 23339,64 грн., з яких: 5274,10 грн. заборгованість за кредитом;\~ 14584,98 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом та 1892,96 грн. заборгованість за пенею і комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1087,60 грн. штраф (процентна складова). З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 23339,64 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, однак при подачі позову такий просив розглянути справу за його відсутності, зазначаючи при цьому, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 06.02.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит на суму 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і «Тарифами банку» складає між ним та Банком [PERSON]. Згідно з п.2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У відповідності до п.2.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту (п.2.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Надавши суму кредиту позичальнику [PERSON], позивач виконав зобовязання за вказаним договором, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідач, отримавши грошові кошти на умовах повернення, став не виконувати належним чином взяті на себе зобовязання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку, відповідач [PERSON] станом на 31.07.2016р. має прострочену заборгованість перед позивачем, зокрема заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 23339,64 грн., з яких: 5274,10 грн. заборгованість за кредитом;\~ 14584,98 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом та 1892,96 грн. заборгованість за пенею і комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1087,60 грн. штраф (процентна складова). На неодноразові вимоги банку позичальник відповідач [PERSON] не відреагував, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Отже, у звязку із порушенням позичальником - відповідачем [PERSON] своїх договірних зобовязань перед позивачем, у останнього виникло право на стягнення суми боргу за кредитним договором, що відповідає вимогам ч.2 ст.1050 ЦК України. Беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у звязку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. З відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути суму боргу за кредитним договором у розмірі 23339,64 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, також підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1378 грн.

Outcome: approved