Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит №0548/33 від 01.09.2020 року, яка станом на 30.03.2021 року становить 75241,19 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2270,0 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 01.09.2010 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №0548/33. Однак, у порушення зазначених умов договору відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 75241,19 грн., через що позивач змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 55). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини не явки суд не повідомила, також в установлений ч.7\~ст.178 ЦПК України\~строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленої належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8\~ст.178 ЦПК України. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3 ст. 128 ЦПК України (а.с. 52), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 01.09.2020 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №0548/33 (а.с. 10-15). Згідно п. 2.1 договору банк зобов`язується надати позичальнику на умов цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чине використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити процентів за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2 договору кредит надається в загальному розмірі 73300,00 (сімдесят три тисяч триста гривень 00 копійок) на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше «01» вересня 2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Згідно п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п`ятдесят шість) проценті річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. На підставі п. 3.3.3. договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1221,67 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця наступного за звітним, починаючи з жовтня 2020 року, шляхом внесення власних кошті на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної сум боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної цим договором. Останній платіж в рахунок повернення Кредиту та процентів Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення Кредиту визначеної цим договором. Останній платіж в рахунок повернення Кредиту та проценті Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення Кредиту, визначеної цим Договором. Відповідно до\~п.\~4.2.2.\~договору банк\~при виникненні\~простроченої заборгованості\~за Основною\~сумою боргу\~за кредитом\~та/або\~процентами,\~більш ніж\~на один\~місяць,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~договором,\~має право\~вимагати дострокового\~повернення кредиту,\~сплати нарахованих\~процентів та\~інших платежів\~за цим\~договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідач не виконав умов договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 30.03.2021 року складає 75241,19 грн., з них: - 68413,32 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); - 6675,30 грн. проценти за користування кредитом; - 80,30 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); - 26,31 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування ; - 12,22 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) ; - 33,74 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 20). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 2\~ст.\~639\~ЦК України встановлено, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд визнає належними і допустимими докази, які надані позивачем, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved