Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 31.01.2006 року уклали кредитний договір № ZYS0AR16020284. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 23 805,50 доларів США на термін до 31.01.2011 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. 27.11.2012 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2012 року, стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 35 357,14 доларів США нараховану станом на 23.11.2012 року. На даний час вищевказане рішення суду від 25.12.2012 року не виконано боржником. Прострочена сума заборгованості становить 17 331,17 доларів США. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач за період з 31.01.2011 по 01.06.2020 року має заборгованість у розмірі 4332,79 доларів США - 3% річних від простроченої суми. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4332,79 доларів США та судові витрати по сплаті в сумі 2102,00 грн. Ухвалою від 14.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № ZYS0AR16020284 від 31.01.2006 р. [PERSON] отримав кредит у сумі 23 805,50 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 23.11.2012 р. склала 35 357,14 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом - 17 331,17 дол. США; , заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 841,13 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 7 184,84 дол. США. Вказані відомості встановленні рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2012 року, яке набрало законної сили 14.01.2013 р. Внаслідок не виконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України. Суд звертає увагу, що зобов`язання наразі не припинене так, як заборгованість [PERSON] досі не погашена. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не оспорювався відповідачем, 3 % річних від простроченої суми за період з 01.02.2011 року по 01.06.2020 року становить 4 332,79 доларів США. Розрахунок 3 % річних від простроченої суми: з 01.02.2012 року до 31.12. 2012 року - 17 331,17 х 3% х 335 : 366 :100 = 475,90 доларів США; з 01.01.2013 року до 31.12.2015 року - 17 331,17х 3% х 1095 : 365 :100 = 1 559,81 доларів США; з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року - 17 331,17 х 3% х 366 : 366 :100 = 519,94 доларів США; з 01.01.2017 року до 31.12.2019 року - 17 331,17 х 3% х 1095 : 365 :100 = 1559,81 доларів США; з 01.01.2020 року до 01.06.2020 року - 17 331,17 х 3% х 153 : 366 :100 = 217,35 доларів США. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вбачається із матеріалів цивільної справи, [PERSON] до теперішнього часу не виконав умови кредитного договору № ZYS0AR16020284 від 31.01.2006 року, зокрема, не повернув заборгованість за кредитом. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд звертає увагу, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування 3 % річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, та нараховуються незалежно від вини боржника й незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання в силу прямої дії ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, враховуючи, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач не повернув позивачу суму боргу за кредитним договором № ZYS0AR16020284 від 31.01.2006 року, можна стверджувати, що з 01.02.2011 року по 01.06.2020 року боржник продовжує користуватись належними позивачу грошовими коштами, а відтак має сплатити 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. У ч. 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року № 464/3790/16-ц. З огляду на вищевикладене, суд погоджується з розрахунком 3 % річних від простроченої суми наданим позивачем та враховуючи те, що заборгованість за кредитним договором № ZYS0AR16020284 від 31.01.2006 року судом була стягнута у доларах США, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних від простроченої суми за порушення виконання зобов`язання по кредитному договору № ZYS0AR16020284 від 31.01.2006 року за період з 01.02.2011 року по 01.06.2020 року в розмірі 4 332,79 доларів США. За офіційним курсом гривні щодо іноземних валют на 01.06.2020 року 1 долар США = 26,86 грн., за яким і просить провести стягнення позивач, заборгованість відповідача, яка складається з 3% річних складає 116 378,74 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102, 00 гривень.

Outcome: approved