Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) б/н від 21.07.2016 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 265,92 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанком» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 13.06.2019 року відповідач має заборгованість в розмірі 14 042,00 грн., яка складається з: 4 005,30 грн. - заборгованість за кредитом; 1 383,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 806,30 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 3 846,46 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість на загальну суму 14 042,00 грн. В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, однак надав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у його відсутності, у випадку неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, а також не подала відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК Українисуд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) б/н від 21.07.2016 року отримала кредит у розмірі 5 265,92 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту. Дата кінцевого погашення заборгованості по договору 31.07.2017 року. Відповідно до п.2.2. Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в Генеральній угоді, більше ніж на 31 день, по зобов`язання, строк яких настав, сторони домовились, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 3 846,46 грн. Згідно п.2.8. Генеральної угоди, при порушенні позивальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний у Умовах і правилах за кожен день прострочення. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З долученого до справи розрахунку заборгованості видно, що станом на 13.06.2019 року у відповідача перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість у розмірі 14 042,00 грн., яка складається з: 4 005,30 грн. - заборгованість за кредитом; 1 383,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 806,30 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 3 846,46 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустила заборгованість за кредитом і сплатою процентів. Відповідно АТ КБ «ПриватБанк» вимагає від відповідача [PERSON] повернути суму заборгованості по кредиту зі сплатою відсотків та неустойки. У зв`язку із тим, що відповідач отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути такі кошти, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 4 005,30 грн. підлягає задоволенню. Що стосується вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 13.06.2019 року в сумі 1 383,94 грн., судом встановлено наступне. Відповідно до п.1.1.3 Генеральної угоди, датою кінцевого погашення заборгованості по договору визначено - 31.07.2017 року. З долученого до справи розрахунку заборгованості видно, що заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 31.07.2017 року становить 439,46 грн. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника проценті від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 525 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18). Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом підлягають частковому задоволенню - в сумі розрахованій станом на 31.07.2017 року (дата закінчення строку кредитування) 439,46 грн. Позовних вимог про стягнення сум (процентів) з підстав, передбачених ст.625 ЦК України, Банк не заявляв. Позов в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафу в розмірі 3 846,46 грн. підлягає задоволенню, оскільки сторони домовилися про таку неустойку і відповідно її розмір при укладенні Генеральної угоди (п.2.2. Генеральної угоди). Що ж стосується вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 4 806,30 грн., судом встановлено наступне. Згідно п.2.8. Генеральної угоди, при порушенні позивальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний у Умовах і правилах за кожен день прострочення. Умови і правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в Генеральній угоді відсутня домовленість сторін щодо визначення розміру пені. При цьому судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів, які підтверджували б, що саме Умови і правила, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови і правила мала на увазі відповідач, підписуючи Генеральну угоду, та, відповідно, чи брала на себе зобов`язання зі сплати пені в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею не підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить висновку, що сума заборгованості [PERSON] по виконанню кредитного договору відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.07.2016 року становить 8 291,22 грн., яка складається з наступного: 4 005,30 грн. - заборгованість за кредитом; 439,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 846,46 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, які підлягають стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк». В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення процентів нарахованих після спливу визначеного договором строку кредитування та пені суд відмовляє. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 133,39 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial