Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Представник заявника звернулася 15.02.2021р. до суду з заявою в якій просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , з 2010 року по [INFO] , а також встановити факт, що [PERSON] [INFO] є її батьком. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2002 року. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . 29.11.2007 року шлюб між ними розірвано, але в 2010 році шлюбні відносини поновлено. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась ще одна дитина - [PERSON] . Проте через відсутність зареєстрованого шлюбу прізвище ім`я та по батькові дитини в свідоцтві про народження записані згідно ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. [PERSON] за життя визнавав [PERSON] своєю донькою та проживав однією сім`єю. [INFO] [PERSON] помер. Заявниця звернулася з зазначеною заявою до суду з метою оформлення соціальних виплат. Ухвалою суду від 16.02.2021р. заява залишена без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених в ній недоліків. Ухвалою суду від 25.02.2021р. після виконання вищезазначеної ухвали , заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 29.03.2021р. замінкно заінтересовану особу Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради на належну - Виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради, орган опіки та піклування, Представник заявника в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги , просила їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, від представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Представник відділу ДРАЦС в судове засідання за викликом суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши пояснення свідків, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України у суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 25.01.2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб про що відділом РАГС Дніпровського РУЮ м.Херсона зроблено актовий запис № 27 та виданого свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». [INFO] від даного шлюбу народилася дитина - [PERSON] , про що відділом РАГС Дніпровського РУЮ м.Херсона зроблено актовий запис № 169 та 04.04.2002 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . 29.11.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано про що 29.11.2007 року Дніпровським відділом РАЦС Херсонського міського УЮ виданого свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 449. Після реєстрації розірвання шлюбу заявник змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.10.2012 відділом ДРАЦС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 794. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області 24.10.2017 р., [PERSON] [INFO] помер [INFO] про що зроблено актовий запис № 1335. З акту виданого 10.02.2021р. головою квартального комітету № 1 органу самоорганізації населення Дніпровського району м.Херсона засвідченого свідками вбачається, що [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею до моменту смерті проживав її чоловік [PERSON] та їх діти [PERSON] 2002 року народження та [PERSON] , 2012 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є матір`ю та дядьком померлого [PERSON] підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2010 року по день смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] та факт того, що народжена [INFO] [PERSON] є донькою померлого [PERSON] . Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. За визначенням, наданим у ч. 2 статті 3 сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5», встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 96/5 від 12.01.2011року слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Згідно до вимог ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю у період з 2010 року по 24.10.2017 року має для заявника юридичне значення, оскільки цей факт породжує юридичні наслідки, а саме оформлення соціальних допомог та витрат по втраті годувальника, а також запис про батька в її свідоцтві про народження дитини. Заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити даний факт. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] та про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно неї та вважає вимоги таким, що підлягають задоволенню .

Outcome: approved