Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань по сплаті коштів, відповідно до договору купівлі-продажу, що є підставою для стягнення заборгованості в розмірі 6 336 грн. 76 коп., штрафу в розмірі 1200 грн., інфляційних збитків в розмірі 3 191 грн. 19 коп., 3 % річних в розмірі 522 грн. 78 коп. та понесених судових витрат в розмірі 1 380 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав. Просив розглядати справу, як малозначну в спрощеному проваджені з постановленням заочного рішення. Відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з'явилася. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в спрощеному проваджені у заочному порядку, згідно вимог ст.ст. 263, 276 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2013 року між ФОП «[PERSON]» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № 016056, за яким відповідачка придбала та зобов'язалася оплатити меблі на умовах визначених розділом 4.1 договору купівлі-продажу. Згідно п.4.1 договору купівлі-продажу загальна ціна меблів складає 10 727 грн. 76 коп., щомісячно відповідачка має сплачувати 894 грн. 25 коп. до 19 числа кожного місяця з січня 2014 року по листопад 2014 року. На виконання умов договору остання внесла перший платіж, який складає 891 грн. У разі попуску платежу передбачено штраф в розмірі 100 грн. за пропуск кожного платежу. Згідно цього договору отримувачем щомісячного платежу є ТОВ «Сучасний Факторинг». Згідно п. 5.1 цього договору товар вважається переданим продавцем та прийнятим покупцем: за якістю - згідно із сертифікатом якості, за кількістю - відповідно до кількості найменувань - відповідно до специфікації (накладних). Відповідно до п. 8.6 цього договору, продавець повідомляє покупця про відступлення права вимоги за цим договором на користь ТОВ «Сучасний Факторинг», згідно генерального договору відступлення права вимоги № СФ2017283 від 09 січня 2013 року. Відповідно до цього, оплату заборгованості покупець здійснює на користь ТОВ «Сучасний Факторинг», згідно графіку платежів та на реквізити, що зазначені в п. 4.1 цього договору. Крім того, між ФОП «[PERSON]» та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2017283 від 09.01.2013 року, за яким ФОП «[PERSON]» у випадку продажу товарів може їм відступити право вимоги боргу. Відповідно до п.п. 2,3 додаткової угоди № 016056 від 14 грудня 2013 року до Генерального відступлення права вимоги №СФ2017283 від 09.01.2013 року укладеної між ФОП «[PERSON]» та ТОВ «Сучасний Факторинг» загальна сума відступлення прав вимоги у відповідності з дійсною угодою складає 9 836 грн. 76 коп. Ціна відступлення розрахована у відповідності до додатку № 1 до договору і складає 7 069 грн. Відповідно до акту приймання передачі від 14 грудня 2013 року ФОП «[PERSON]» передано [PERSON] меблі на загальну суму 10 727 грн. 76 коп. Кошти за придбані меблі відповідачка сплатила частково, а саме внесла перший платіж 891 грн. та сплатила 3500 грн., залишили несплаченими 6 336 грн. 76 коп., які у встановлений строк не повернула й заходів до цього не вживає. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Вимогами ч. 1,2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов'язання. При цьому згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора. Крім того згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Невиконання умов, визначених змістом зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України є його порушенням. Згідно ч. 1 ст. 1077 та ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, 14 грудня 2013 року між ФОП «[PERSON]» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №016056 на продаж меблів, згідно якого відповідач отримав товар, що підтверджується актом приймання передачі від 14 грудня 2013 року. Вказаним договором передбачено відступлення права вимоги на користь ТОВ «Сучасний Факторинг», а [PERSON] свою чергу на їх користь сплачує кошти. Встановлено, що відповідачка здійснила чотири платежі, а саме 16 грудня 2013 року 891 грн., 17 січня 2014 року в розмірі 1000 грн., 15 травня 2014 року в розмірі 1000 грн. та 12 травня 2015 року у розмірі 1500 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1612018 від 16 грудня 2013 року, №6249 від 17 січня 2014 року, №1734/1272 від 15 травня 2014 року та № 120 від 12 травня 2015 року. Враховуючи, що відповідачкою на виконання умов договору здійснено чотири платежі, тому штраф за прострочення відповідачкою кожного платежу повинен складати 800 грн., а не 1200 грн. Таким чином згідно наданих суду розрахунків сума заборгованості за договором купівлі-продажу №016056 від 14 грудня 2013 року, яка виникла станом на 01 грудня 2016 року складається з: -заборгованості за договором в розмірі 6336 грн. 00 коп.; -штраф в розмірі 800 грн. 00 коп., -сума індексації несплачених грошових коштів (збитки інфляції) в розмірі 3191 грн. 19 коп. -3 % річних в розмірі 522 грн. 78 коп., що в загальному розмірі становить 10 850 грн. 73 коп. і в цій частині сумніви у суду не викликає. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене права позивача, яке підлягає захистові, а позов про це частковому задоволенню. Крім того, суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial