Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 17 січня 2008 року між ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 16/2008/0073 Фжр, предметом якого є кредит, за яким Позичальник отримав від Банка кредитні кошти у розмірі 66953,36 доларів США за умови повернення до 11 серпня 2028 року та сплати відсотків за користування коштами, у розмірі 12,99 % відсотка річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором перед Банком, між Позичальником та Банком було укладено Договір іпотеки № 16/2008/0073Фжр від 17.01.2008 року. Предметом іпотеки за Іпотечним договором виступило нерухоме майно - будинок, який розташована за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором перед Банком, [PERSON] уклав з Банком договір Поруки № 16/2008/0073 Фжр від 17.01.2008 року відповідно до якого Поручитель відповідає перед Банком у повному обсязі солідарно з позичальником всім своїм майном. В зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань, станом на 03.03.2014 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором у сумі 113977,53 доларів США, що у еквіваленті становить 1105513,66 гривень за курсом НБУ курс за 1 долар США дорівнює 9,6994 гривень, яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 63605,17 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ становить 616931,99 гривень; сума заборгованості за відсотками - 32024,76 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ становить 310620,96 гривень; сума заборгованості за пенею - 4956,92 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ становить 48079,15 гривень; сума заборгованості за штрафом згідно п.5.3 умов кредитного договору - 6695,34 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ становить 64940,78 гривень; сума заборгованості за штрафом згідно п.5.3 умов кредитного договору - 6695,34 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ становить 64940,78 гривень. В зв'язку з цим представник позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, нерухоме майно: будинок [ADDRESS], що належить [PERSON]. До початку розгляду справи по суті представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, де просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на їх користь суму боргу в розмірі 113977,53 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 1 105 513,66 гривень. Представник позивача, який діє за дорученням, копія якого є в матеріалах справи, наполягаючи на фактах викладених у позові, доводив суду, що відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, що становить 113977,53 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 1 105 513,66 гривень. Просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у неодноразові судові засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважаю, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід, що при тому існувало порушення цього права. Представником позивача у судовому засіданні було доведено, що саме відповідачами було порушенні його права та інтереси. По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленому договором. В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2008 року між ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 16/2008/0073 Фжр, предметом якого є кредит, за яким Позичальник отримав від Банка кредитні кошти у розмірі 66953,36 доларів США за умови повернення до 11 серпня 2028 року та сплати відсотків за користування коштами, у розмірі 12,99 % відсотка річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором перед Банком, між Позичальником та Банком було укладено Договір іпотеки № 16/2008/0073Фжр від 17.01.2008 року. Предметом іпотеки за Іпотечним договором виступило нерухоме майно - будинок, який розташована за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором перед Банком, [PERSON] уклав з Банком договір Поруки № 16/2008/0073 Фжр від 17.01.2008 року відповідно до якого Поручитель відповідає перед Банком у повному обсязі солідарно з позичальником всім своїм майном. Розділом «Визначення термінів» та ст. 1 Іпотечного договору визначено обсяг та розмір зобов'язань, строк, право іпотеки та інше. Згідно Кредитного договору Позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Кредитному договорі. Порядок виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором встановлений статтею З Кредитного договору. Зокрема, погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у п. 3.3.2 та 3.3.3 Кредитного договору шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням. Нараховані в порядку, передбаченому Кредитним договором, проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту. Статтею 1048 Цивільного кодексу України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Однак, в порушення умов Кредитного договору, погашення частин Кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачений строк повернення Кредиту та сплати проценті в розмірі та строк не відбувається. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 4.2.4 Кредитного договору, незважаючи на інші положення Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобов'язань за Кредитним договором, та/або умов Договору іпотеки, та/або умов Договору поруки (надалі - «Вимога»). При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом ЗО (тридцяти) днів з дати надсилання Позичальнику відповідної Вимоги. Отже, відповідно до Кредитного договору та Іпотечного договору, у зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення Кредиту, Позичальникові Кредитором було направлено досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором, відповідно до якої Позичальник був зобов'язаний сплатити на користь Кредитора належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за Кредитним договором. У відповідності зі ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тім же обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, що спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.2., 1.4 вищевказаного договору поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Банком у тому ж об'ємі, що і Позичальник, солідарно, всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак, незважаючи на умови Договору, Позичальник не здійснює виконання своїх зобов'язань тривалий час, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за Кредитним Договором. Станом на 03.03.2014 року заборгованість Позичальника за кредитним договором, з урахування основного боргу, процентів, пені складає 113977,53 доларів США, що у еквіваленті становить 1105513,66 гривень за курсом НБУ курс за 1 долар США дорівнює 9,6994 гривень, яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 63605,17 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ становить 616931,99 гривень; сума заборгованості за відсотками - 32024,76 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ становить 310620,96 гривень; сума заборгованості за пенею - 4956,92 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ становить 48079,15 гривень; сума заборгованості за штрафом згідно п.5.3 умов кредитного договору - 6695,34 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ становить 64940,78 гривень; сума заборгованості за штрафом згідно п.5.3 умов кредитного договору - 6695,34 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ становить 64940,78 гривень. Таким чином, з урахуванням добутих по справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню в повному обсязі. Інших доказів в обґрунтування будь яких заперечень судом добуто не було. Виходячи з вищевикладеного оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Отже висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. Згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в сумі 3654,00 гривень.

Outcome: approved