Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до Білозерського районного суду Херсонської області із вказаним позовом, в якому зазначив, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0.06 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець після смерті матері за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Товстоноженко А.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 7/8 частин житлового будинку та земельної ділянки, оскільки іншим спадкоємцем за законом є батько позивача (чоловік померлої) - [PERSON] , який має обов`язкову 1/8 частки після смерті дружини, проте листом-роз`ясненням від 02.12.2020 року приватним нотаріусом відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та земельну ділянку є недійсним, так як не відповідає вимогам законодавства України, оскільки договори купівлі-продажу були укладені на товарній біржі та мали бути посвідчені нотаріально. На даний час позивач не може оформити свої спадкові права на вказаний будинок та земельну ділянку після смерті матері. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 7/8 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на 7/8 часток земельної ділянки площею 0.06 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.05.2021 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін. Ухвалою суду від 02.08.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився до суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.10.1997 року між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , (якому в подальшому присвоєно номер [NUMBER]). Вказаний договір купівлі-продажу укладено на Товарній біржі «Ізумруд», та зареєстрований на товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний №2656. Крім того, 03.10.1997 року між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0.06 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] (якій в подальшому присвоєно номер [NUMBER]). На підставі вказаного договору купівлі-продажу укладеного на Товарній біржі «Ізумруд», та зареєстрованого на товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний №2657, видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії III-ХС №017252, виданого 22.01.1998 року відділом Радянською сільською радою Білозерського району Херсонської області. Крім того, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.01.2010 року Радянською сільською радою Білозерського району Херсонської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Надеждівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, батьками [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] . Також судом встановлено, що 12.02.1983 року Правдинською сільською радою Білозерського району Херсонської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 12.02.1983 року Правдинською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис №4. Відповідно до заповіту, посвідченого Радянською сільською радою Білозерського району Херсонської області за №40 від 27.07.2000 року [PERSON] , заповідав все належне їй на час смерті майно позивачу [PERSON] . Відповідно до листа-роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2012 року, приватним нотаріусом Білозерської районного нотаріального округу Херсонської області Товстоноженко А.В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що договори купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки були укладені на товарній біржі, в зв`язку з чим мали бути посвідчені нотаріально. Спадкоємцем за законом є чоловік померлої - [PERSON] , який має обов`язкову долю - 1/8 частки вищевказаного майна. Відповідно до довідки з Миролюбівської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 14.09.2020 року за №935 разом з [PERSON] на день її смерті [INFO] , а також протягом шести місяців після її смерті за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований чоловік покійної - [PERSON] . У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу будинку було укладено 19 травня 1994 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року. Відповідно до ст.153 ЦК Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст.224 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 227 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК України (в редакції від 1963 року) та Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд вважає, що на момент укладення та реєстрації позивачем на товарній біржі договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, слід було керуватися передусім нормами Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даних договорів не було потрібне. В той же час, при укладанні договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки сторони керувались ст.15 Закону України «Про товарну біржу», де вказано, що угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно ст.41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику справах про спадкування» спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Враховуючи вказані обставини та те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту, шляхом визнання за нею права власності на 7/8 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянки площею 0.06 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом. На підставі ст.ст. 15, 16, 263, 264, 265, 268, 273, 315, 354, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved