Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Представником позивача - адвокатом Голиком Євгеном Валерійовичем в інтересах [PERSON], подано до суду позов до відповідача, Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, у якій позивач просить визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 3,09 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Авангард» села Погорільці Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 01.11.1996 року. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача - адвокат Голик Є. В. у позовній заяві зазначив про те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач не може отримати дублікат свідоцтва про смерть [PERSON], оскільки не є її родичем. Коли позивач після смерті [PERSON] звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на земельну частку (пай), розміром 3,09 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), яка входила до земель сільськогосподарського підприємства «Авангард» на території Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 01.11.1996 року, то нотаріус повідомила позивачу, що отримати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки втрачено оригінал сертифікату, а надана тільки його копія, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно до листа Держгеокадастру у Семенівському районі від 27.03.2017 року дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] було видано на ім'я [PERSON]. На даний момент бланки сертифікатів відсутні, тому відділ дублікату видати не може. Позивач вважає, що має право на земельну частку (пай), що належало її померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 01.11.1996 року, виходячи з наступних підстав. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), або даний сертифікат було втрачено, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) застосовуються положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Згідно законодавства спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, вона заповіла на [PERSON], тобто на позивача. Позивач не має іншої можливості, аніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого вимушена звернутися до суду з позовною заявою. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, доручила представляти її інтереси в суді адвокату Голику Євгену Валерійовичу. У судове засідання представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце рогляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує повністю. Представник відповідача, Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Погорільський сільський голова Семенівського району Чернігівської області Василенко В. В. у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області, заступник начальника Відділу - завідувач сектору державного земельного кадастру Відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області на протязі всіх судових засідань, не має заперечень щодо задоволення позовних вимог позивача, тобто визнання за ним права на земельну частку. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач не може отримати дублікат свідоцтва про смерть [PERSON], оскільки не є її родичем. Коли позивач після смерті [PERSON] звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на земельну частку (пай), розміром 3,09 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), яка входила до земель сільськогосподарського підприємства «Авангард» на території Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 01.11.1996 року, то нотаріус повідомила позивачу, що отримати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки втрачено оригінал сертифікату, а надана тільки його копія, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно до листа Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області від 27.03.2017 року дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] було видано на ім'я [PERSON]. На даний момент бланки сертифікатів відсутні, тому відділ дублікату видати не може. Позивач має право на земельну частку (пай), що належало її померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 01 листопада 1996 року, виходячи з наступних підстав. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), або даний сертифікат було втрачено, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) застосовуються положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Згідно законодавства спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, вона заповіла на [PERSON], тобто на позивача. Позивач не має іншої можливості, аніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого вимушена звернутися до суду з позовною заявою. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved