Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2018 року по 28.02.2021 року у розмірі 43541,08 грн, три відсотки річних у розмірі 1907,37 грн, інфляційні витрати у сумі 4563,95 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач без укладання договору користується тепловою енергією, яку позивач подає у нежитлове приміщення. За період користування тепловою енергією з 01.10.2018 року по 28.02.2021 року відповідачем спожито теплової енергії на суму 43541,08 грн. Проте відповідач своїх обов`язків за оплату наданих послуг тривалий період часу не виконує, добровільно заборгованість не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення. Відзиву або клопотань з процесуальних питань до суду не надходило. Пунктом 2 ч.7 ст.128 ЦПК України визначено, що судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, оскільки відповідач повідомлений про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно договору дарування від 30.12.2008 року, реєстровий №1014 відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення загальною площею 81,5 кв. м у нежитловій частині житлового будинку 1-го поверху № 3-1-:-3-7 літ. «А-5» по [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру речових прав на нерухоме майно. Заборгованість відповідача, згідно розрахунків позивача складає за надані послуги зі спожитої теплової енергії за період з 01.10.2018 року по 28.02.2021 рік у розмірі 43541,08 грн, три відсотки річних у розмірі 1907,37 грн, інфляційні витрати у сумі 4563,95 грн. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення в житловому будинку по [ADDRESS] № 173/14976 від 07.10.2017 року, № 173/17095 від 06.04.2018 року, № 173/18412 від 09.10.2018 року, № 173/20570 від 08.04.2019 року, № 173/22984 від 07.10.2019 року, № 173/24538 від 06.04.2020 року, № 173/26590 від 13.10.2020 року, № 173/28392 від 12.04.2021 року, які складені представниками позивача та представниками житлово-експлуатаційної організації. Згідно п. 5 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Законом України «Про теплопостачання», теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно з положеннями частини 6 статті 19 Закону України « Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633 IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Підведення централізованого опалення до стояка в межах нежитлових приміщень свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення приміщення від мереж теплопостачання. Постачання теплової енергії (теплопостачання) господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, визначено споживача теплової енергії як фізичку особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до пункту 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунок за споживу теплову енергію відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місцем), якщо договором не встановлено інший строк. Розрахунок за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій або іншій формі, яка не суперечить чинному законодавству України, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифами, діючих на період постачання теплової енергії, та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії, а при їх відсутності виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень. Розрахунок наведений позивачем відповідачем не заперечується. Суду не надано та не зазначено про існування доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання послуг з теплопостачання у встановленому законом порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі не споживанням послуг або наданням неякісних послуг. Як свідчать матеріали справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим за ним утворився борг, згідно наданого КП «Харківські теплові мережі» розрахунку за період з 01.10.2018 року по 28.02.2021 рік у розмірі 43541,08 грн. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 4563,95 грн та 3% річних у розмірі 1907,37 грн, в межах заявлених позовних вимог, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved