Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Представник АТ «Харківобленерго» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електричну енергію. В підтвердження своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що за адресою: [ADDRESS] , проживає та споживає електричну енергію, яку постачає АТ «Харківобленерго», [PERSON] та за вказаною адресою відкрито відповідний абонентський особовий рахунок № [NUMBER] . За заявою відповідача від 02.10.2019 між АТ «Харківобленерго» та [PERSON] було укладено додаткову угоду про порядок погашення заборгованості на суму 5500 грн. Відповідно до графіку погашення заборгованості, зазначеному в угоді про порядок погашення боргу, Споживач повинен сплачувати по 916,66 грн. кожного місяця, з 25.11.2019 по 25.04.2020 включно. За цією угодою відповідачем не було сплачено жодного місяця. Наразі заборгованість відповідача перед позивачем за невиконання умов угоди про порядок погашення заборгованості від 02.10.2019 складає 5500 грн., що і обумовило звернення позивача до суду із відповідною позовною заявою. АТ «Харківобленерго» забезпечило надійне постачання електричної енергії споживачу та виконало обов`язки, передбачені Договором та Правилами. Несплата боржником вартості використаної електроенергії шкодить інтересам товариства та не дає можливості безперебійно та якісно постачати електричну енергію іншим споживачам. Представник позивача в судове засідання подав заяву, у якій просив суд розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач заяв та клопотань до суду не надав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Суд в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , проживає та споживає електричну енергію, яку постачає АТ «Харківобленерго», [PERSON] . За вказаною адресою відкрито відповідний абонентський особовий рахунок № [NUMBER] . За заявою відповідача від 02.10.2019 р. між АТ «Харківобленерго» та [PERSON] було укладено додаткову угоду про порядок погашення заборгованості на суму 5500 грн. Відповідно до графіку погашення заборгованості, зазначеному в угоді про порядок погашення боргу, Споживач повинен сплачувати по 916,66 грн. кожного місяця, з 25.11.2019 по 25.04.2020 включно. За цією угодою відповідачем не було сплачено зобов`язань жодного разу. Наразі заборгованість відповідача перед позивачем за невиконання умов угоди про порядок погашення заборгованості від 02.10.2019 складає 5500 грн. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідност.1 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Взаємовідносини між споживачами електричної анергії та електропостачальником регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» №2019-VIIIвід 13.04.2017та «Правила роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі - Правила). Згідно ч.1ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» №2019-VIII від 13.04.2017, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку. Відповідно до п.1.2.7 Правил постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку. Згідно п.п.2 п.5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до Договору про користування електричною енергією відповідач, як споживач електричної енергії зобов`язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Згідно ч.1ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.2ст. 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю немайновим правам юридичної особи, а також шкода майну відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, оскільки відповідач має заборгованість за використану електричну енергію. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі наданих суду доказів вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги Акціонерного товариства «Харківобленерго» обґрунтовані, не суперечить закону та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved