Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. У позові вказував, що 02.08.2006 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №CVVWAN02000011, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 49690,00 грн. на термін до 01.08.2013 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Зазначав, що банк свої зобовязання виконав, оскільки надав відповідачу кредит у розмірі, указаному у договорі, а відповідач взяті на себе зобовязання не виконав належним чином, у звязку з чим станом на 19.12.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 526660,03 грн., з яких: 42628,40 грн. заборгованість за кредитом; 129072,52 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9193,02 грн. заборгованість за комісією; 345766,09 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Вижницького районного суду від 25.03.2014 року про стягнення з відповідача на користь банку 265162,98 грн., з яких 42628,40 грн. заборгованість за кредитом; 78938,54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9193,02 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 134403,02 грн. заборгованість по пені, залишок становить 261497, 05 грн. Оскільки кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, заборгованість до стягнення становить 106000,00 грн., яка складається з наступного: 50133,98 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 55866,02 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 106000,00 грн. за кредитним договором №CVVWAN02000011 від 02.08.2006 року, яка складається з 50133,98 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 55866,02 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та 1600,00 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача не зявився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 02.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CVVWAN02000011, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 49690,00 грн. на термін до 01.08.2013 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним із [PERSON] станом на 19.12.2016 року сума загальної заборгованості становить 526660,03 грн., з яких: 42628,40 грн. заборгованість за кредитом; 129072,52 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9193,02 грн. заборгованість за комісією; 345766,09 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.03.2014 року по цивільній справі №713/288/14-ц про стягнення з відповідача на користь банку 265162,98 грн., з яких 42628,40 грн. заборгованість за кредитом; 78938,54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9193,02 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 134403,02 грн. заборгованість по пені, залишок становить 261497,05 грн. ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №CVVWAN02000011 від 02.08.2006 року, яка станом на 19.12.2016 року становила 106000,00 грн. і складалася з наступного: 50133,98 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 55866,02 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 07.02.2014 року) зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Виходячи із системного аналізу ст.ст.525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору суд прийшов до висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ч.2 ст.625 ЦК України. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-1206цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Наявність заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.03.2014 року по цивільній справі №713/288/14-ц не звільняє [PERSON] від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє ПАТ КБ «ПриватБанк» права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України. Після винесення вказаного вище рішення суду [PERSON] не здійснював сплати в рахунок погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим станом на 19.12.2016 року його заборгованість за кредитним договором №CVVWAN02000011 від 02.08.2006 року становила 106000,00 грн. і складалася з: 50133,98 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 55866,02 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк». Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного суду не надано. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved