Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Представник Комунального підприємства «Щастинська теплова енергетична компанія» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що КП «Щастинська теплова енергетична компанія» утворене за рішенням Щастинської міської ради під 25.02.2011 р. № 6/12, одним із видів господарської діяльності якого є надання послуг з постачання теплової енергії (далі комунальні послуги). КП «Щастинська теплова енергетична компанія» відповідно до рішення виконавчого комітету Щастинської міської ради від 16.08.2011 р. №116 було визначене виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення у житловому фонді, що розташований на території м. Щастя. Відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . З жовтня 2011 року по теперішній час КП «Щастинська теплова енергетична компанія» надає [PERSON] комунальні послуги у відповідності до договору про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води від 03.09.2011 р. Квартира боржника є упорядкованим житловим приміщенням, забезпеченим всередині технічною можливістю споживання комунальних послуг. Позивач зобов`язання з надання комунальних послуг за період з жовтня 2011 року по теперішній час виконує належним чином. Відмов від споживання комунальних послуг [PERSON] не заявляла, претензій щодо якості або кількості послуг відповідачем не пред`являлося. Виходячи з цього, бухгалтерія КП «Щастинська теплова енергетична компанія» виконувала нарахування розміру оплати комунальних послуг та направляла відповідачу квитанцію з розрахунками, однак остання зобов`язань по оплаті не виконувала. Комунальні послуги оплачуються відповідно до тарифів. У відповідності зі ст.67, 68 Житлового кодексу України і п.37 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21серпня 2019 р. №830 (далі Правила) споживач здійснює оплату послуг не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом. Система оплати послуг, відповідно до Правил щомісячна. Однак [PERSON] комунальні послуги позивачу сплачувалися не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 27568, 24 грн. На підставі викладеного, представник позивача просив суд стягнути зі [PERSON] на користь КП «Щастинська теплова енергетична компанія» заборгованість за оплату комунальних послуг в розмірі 27568, 24 грн та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача - Скуратов О.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала в повному обсязі, в письмових запереченнях (а.с.34-36) просила застосувати строк позовної давності до вимог КП «Щастинська теплова енергетична компанія» про стягнення заборгованості за комунальні послуги, в позові відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що КП «Щастинська теплова енергетична компанія» відповідно до рішення виконавчого комітету Щастинської міської ради від 16.08.2011 р. №116 було визначене виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення у житловому фонді, що розташований на території м. Щастя (а.с.17). 03.09.2011 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води (а.с.6). Згідно копії особового рахунку квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , обліковується за [PERSON] (а.с.7). З виписок по особовому рахунку вбачається, що позивачем нараховувалась заборгованість по оплаті за комунальні послуги з 2011 року по 2019 рік (а.с.8-16). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року, встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Згідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Водночас, відповідно до п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї. Згідно з наданими відповідачем матеріалами, вбачається, що [PERSON] фактично не отримувала комунальні послуги з вересня 2015 року, про що було відомо позивачу, що підтверджується копією заяви чоловіка відповідача [PERSON] - [PERSON] від 15.09.2015 року (а.с.43), копією відповіді на заяву, наданою 16.10.2015 року представником КП «ЩТЕК» (а.с.42), копією заяви від 23.01.2018 року (а.с.41), копією відповіді на заяву, наданою 06.02.2018 року представником КП «ЩТЕК» (а.с.39-40), копією акту огляду системи центрального опалення від 15.09.2015 року, яким було засвідчено, що на момент огляду 15.09.2015 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] опалювальні пристрої повністю відключені від системи центрального опалення, стояки заізольовані (а.с.44) та іншими матеріалами справи (а.с.45, 46). У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що нарахування заборгованості після вересня 2015 року, тобто з моменту отримання заяви про відключення, здійснювалося позивачем незаконно, оскільки відповідач фактично не отримувала комунальні послуги, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо вимог про стягнення заборгованості за період з 2011 року по вересень 2015 року суд виходить з наступного. З виписок по особовим рахункам вбачається, що станом на вересень 2015 року існувала заборгованість [PERSON] за сплату житлового -комунальних послуг (а.с.8-12), що не заперечувалося відповідачем. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 256, 257ЦК України загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та ч. 5 ст.261 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги за період до 15 вересня 2015 року не підлягають задоволенню, оскільки відповідач звернулась до суду з заявою про застосування позовної давності, а вимоги заявлені позивачем поза межами трирічного строку позовної давності і причин, які б можна було визнати поважними для поновлення пропущеного строку, позивачем не наведено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги не задовольняються, то судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed