Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

представник позивача [PERSON] - адвокат Медвідь В.А. в її інтересах звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати недійсним: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 10.05.2019 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстроване в реєстрі за № 612, спадщина, на яку воно видане, складається з житлового будинку, загальною площею 38,70 кв.м., з побутовими та господарськими будівлями і спорудами: літня кухня «Б», погріб із шийкою «Б1б», сарай «Д», огорожа № 1, що знаходиться на прилеглій до нього земельній ділянці в [ADDRESS] ; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 10.05.2019 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстроване в реєстрі за № 614, спадщина, на яку воно видане, складається з земельної ділянки, кадастровий номер 3521186800:02:000:0353, в межах згідно з планом, яка розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 2,5199 гектара, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 10.05.2019 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстроване в реєстрі за № 616, спадщина, на яку воно видане, складається з земельної ділянки, кадастровий номер 3521186800:02:000:0352, в межах згідно з планом, яка розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 2,5200 гектара, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 10.05.2019 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстроване в реєстрі за № 618, спадщина, на яку воно видане, складається з майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства в ПСП «Нива» с. Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 14 681 гривні. Крім того, просить стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати у справі, які складаються із судового збору та понесених витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводилася матір`ю сторонам у справі. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, загальною площею 38,70 кв.м., з побутовими та господарськими будівлями і спорудами, розташованих в [ADDRESS] ; земельна ділянка, кадастровий номер 3521186800:02:000:0353, в межах згідно з планом, яка розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 2,5199 гектара, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка, кадастровий номер 3521186800:02:000:0352, в межах згідно з планом, яка розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 2,5200 гектара, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в ПСП «Нива» с. Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 14681 гривні. Зазначає, що спадкоємцями згідно першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є діти померлої: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] та син померлої [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері, оскільки проживали з останньою на момент смерті, що стверджується даними довідки Хащуватської сільської ради від 14.04.2020 року № 301 про місце проживання спадкодавця, а також даними витягу із книги погосподарського обліку Хащуватської сільської ради по домогосподарству, що на [ADDRESS] . [PERSON] не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки помер [INFO] . При зверненні позивачки до державного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері державним нотаріусом було відмовлено їй у видачі такого свідоцтва, з огляду на те, що свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно після смерті матері видані на ім`я відповідача [PERSON] . Вважає, що відповідач, одержавши у Хащуватській сільській раді довідку № 476 від 23.04.2019 року, яка містить завідомо неправдиві відомості про місце проживання спадкодавця, подала таку до Гайворонської районної державної нотаріальної контори, на підтвердження даних про іншу адресу проживання спадкодавця, ніж та, яка є дійсною, тим самим позбавила позивача права на спадкування за законом після смерті матері. Вказує, що факт спільного проживання позивача із спадкодавцем на момент відкриття спадщини стверджується даними відомостей про реєстрацію місця проживання позивача, що містяться у паспорті громадянина України, довідки про реєстрацію місця проживання позивача від 08.08.2019 року за № 188 за адресою: [ADDRESS] , витягу із книги погосподарського обліку по домогосподарству, що на [ADDRESS] , довідки Хащуватської сільської ради від 14.04.2020 року № 301 про місце реєстрації [PERSON] на [ADDRESS] , де на день її смерті разом із нею були зареєстровані та проживали її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] та онука [PERSON] . Вважає, що отримання відповідачем свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на все спадкове майно позбавило позивача права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] 25.03.2021 року суддею Гайворонського районного суду Кіровоградської області відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 22.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача - адвокат Волощук В.В. вказує на безпідставність заявленого позову. Зазначає, що спадкоємцями згідно першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є чоловік спадкодавця [PERSON] та діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] . Між тим, єдиним спадкоємцем згідно першої черги спадкування за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є відповідач [PERSON] , яка вчасно в межах шестимісячного строку звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та відповідно отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Щодо доводів позовної заяви про те, що позивач прийняла спадщину вчасно, оскільки постійно була зареєстрована разом із спадкодавцем на момент його смерті, то вважає, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України своєчасності прийняття спадщини спадкоємцем. Наголошує, що позивач хоч і була зареєстрована в с. Хащувате, проте фактично з 2005 року не проживає в будинку [ADDRESS] . Зазначає, що позивач пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, з заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не зверталася, не отримувала згоди на прийняття спадщини від спадкоємця, який прийняв спадщину, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла. Крім того, на підтвердження факту проживання спадкодавця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] звертає увагу на зміст заяви до відділення № 6 філії ВАТ КБ «Надра», де дана адреса місця реєстрації [PERSON] зазначена. 14.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити. Представник позивача наголосив, що підставою для видачі оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом в цілому на ім`я відповідача [PERSON] послужили завідомо недостовірні дані про реєстрацію місця проживання померлої [INFO] [PERSON] на момент її смерті, зазначені у довідці, поданій відповідачем [PERSON] до державного нотаріуса Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області. Крім того, у відповідності до ч.9 ст. 141 ЦПК України представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, докази яких (розрахунки) ним буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, просили у задоволенні такого відмовити. Крім того, вказали, що факт реєстрації місця проживання особи не підтверджує факт проживання спадкоємця із спадкодавцем. Наголосили, що позивач з 2005 року фактично проживає не за місцем реєстрації, а у м. Києві, що не стверджує факт її проживання із спадкодавцем на момент його смерті, що тим самим і не підтверджує те, що позивач прийняла спадщину після смерті матері. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Гайворонської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судових засідань, тому суд вважає можливим проводити судовий розгляд у справі у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, які підтримали заявлені позовні вимоги, пояснення відповідача та її представника, які заперечили проти позову, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується даними актового запису № 7, вчиненого 22.04.2008 року Хащуватською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок, загальною площею 38,70 кв.м., з побутовими та господарськими будівлями і спорудами, розташованих в [ADDRESS] ; земельна ділянка, кадастровий номер 3521186800:02:000:0353, в межах згідно з планом, яка розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 2,5199 гектара, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка, кадастровий номер 3521186800:02:000:0352, в межах згідно з планом, яка розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 2,5200 гектара, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в ПСП «Нива» с. Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 14 681 гривні. Згідно даних довідки за № 301 від 14.04.2020 року, виданої Хащуватською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, [PERSON] з 1972 року по день її смерті ( [INFO] ) проживала та була зареєстрована на [ADDRESS] , на день її смерті разом із нею за даною адресою були зареєстровані та проживали чоловік померлої [PERSON] , який помер [INFO] , син померлої [PERSON] , який помер [INFO] , донька померлої [PERSON] , 1973 року народження, та онука померлої [PERSON] , 1993 року народження (а.с. 20). [PERSON] протягом життя заповіту не склала, що стверджується даними витягу із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 161). Спадкоємцями згідно першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , та її діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 12), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 14), свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 13). Факт родинних відносин між відповідачем [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 160), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 154-159). Як вбачається з оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 601/2008 до майна померлої [INFO] [PERSON] , відповідач [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання 14.10.2008 року в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини заяви до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області (а.с. 162), в якій повідомила, що крім неї іншим спадкоємцем за законом згідно ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є чоловік померлої - [PERSON] , та відповідно отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на усе належне спадкодавцю майно, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом,видане 10.05.2019 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстроване в реєстрі за № 612, спадщина, на яку воно видане, складається з житлового будинку, загальною площею 38,70 кв.м., з побутовими та господарськими будівлями і спорудами: літня кухня «Б», погріб із шийкою «Б1б», сарай «Д», огорожа № 1, що знаходиться на прилеглій до нього земельній ділянці в [ADDRESS] ; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 10.05.2019 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстроване в реєстрі за № 614, спадщина, на яку воно видане, складається з земельної ділянки, кадастровий номер 3521186800:02:000:0353, в межах згідно з планом, яка розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 2,5199 гектара, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 10.05.2019 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстроване в реєстрі за № 616, спадщина, на яку воно видане, складається з земельної ділянки, кадастровий номер 3521186800:02:000:0352, в межах згідно з планом, яка розташована на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 2,5200 гектара, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 10.05.2019 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстроване в реєстрі за № 618, спадщина, на яку воно видане, складається з майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства в ПСП «Нива» с. Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 14681 гривні (а.с. 16-19). На підтвердження місця реєстрації спадкодавця [PERSON] відповідачем [PERSON] було надано Гайворонській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області довідку за № 476 від 23.04.2019 року, видану Хащуватською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, з якої вбачається, що [PERSON] проживала та була зареєстрована на [ADDRESS] з 1952 року по день її смерті [INFO] (а.с. 27). При зверненні позивача [PERSON] до державного нотаріуса Гайворонської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , то державний нотаріус 22.04.2020 року постановою відмовив їй у видачі такого у зв`язку з тим, що свідоцтва про право на спадщину на все майно видані на ім`я [PERSON] (а.с. 15). Що стосується інших спадкоємців згідно першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , а саме: її чоловік [PERSON] та її син [PERSON] , то такі померли, [PERSON] - 28.11.2009 року та [PERSON] - 22.10.2014 року (а.с. 11). Протягом життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений виконкомом Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області 20.08.2009 року, реєстровий № 46, згідно якого заповів усе належне йому майно, яке буде йому належати на момент смерті, відповідачу [PERSON] 19.05.2010 року в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини відповідач [PERSON] звернулася до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 75-79). Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася, протягом життя заповіту ним не складено, що стверджується даними листа державного нотаріуса Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 30.03.2021 року № 68/01-09, а також даними інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) (а.с. 50-52). Крім того, судом установлено, що факт реєстрації позивача з 12.05.1998 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] підтверджується: відповідною відміткою в довідці про реєстрацію місця проживання позивача від 08.08.2019 року (а.с. 9), даними довідки про реєстрацію місця особи від 14.04.2020 року № 301, виданої Хащуватською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області (а.с. 20), даними погосподарської книги № за 2006-2020 роки, оглянутої в судовому засіданні (а.с. 22-23). Згідно довідки № 01-10/270 від 17.06.2021 року, виданої КЗ «Хащуватський ліцей» Гайворонської міської ради Кіровоградської області, донька позивача [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалася в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів с. Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області з 2000 року по 2011 рік (а.с. 118). Також судом установлено, що факт реєстрації померлої [PERSON] з 1972 року по день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] підтверджується даними довідки про реєстрацію місця особи від 14.04.2020 року № 301, виданої Хащуватською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області (а.с. 20), даними по господарських книг, оглянутих в судовому засіданні (а.с. 22-23, 166-167, 171-172, 176-177, 179-180). Крім того, факт відсутності реєстрації померлої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується даними довідки від 23.04.2020 року за № 304, виданої Хащуватською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області (а.с. 26) та даними погосподарських книг, оглянутих в судовому засіданні (а.с. 28-29, 163-165, 168-170, 173-175). Крім того, свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що померла [PERSON] протягом життя фактично постійно проживала за адресою: [ADDRESS] разом із своїм чоловіком, де перебували її особисті речі, відповідне ліжкомісце та там вона вела господарство. Водночас, не заперечили той факт, що [PERSON] здійснювала догляд за житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті свого батька [PERSON] (а.с. 153), час від час перебувалау вказаному житловому будинку в період виникнення конфліктів з чоловіком [PERSON] з огляду на складі сімейні відносини між ними. Крім того, свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що позивач [PERSON] на момент смерті матері [PERSON] проживала із нею, здійснювала догляд за домоволодіння, вказали на те, що позивач працювала у м. Києві вахтовим методом роботи (два тижні на роботі, два тижні відпочинку вдома) і у період відпочинку проживала у [ADDRESS] , де також проживала і її неповнолітня донька [PERSON] , яка відвідувала школу в с. Хащувате. Крім того, свідки ствердили, що син померлої - [PERSON] на момент смерті матері [PERSON] хоч і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживав у Львівській області. Крім того, свідок [PERSON] ствердив, що на момент смерті [PERSON] він не бачив, щоб за адресою проживання спадкодавця [PERSON] разом з нею проживала і позивач [PERSON] . Відповідач [PERSON] , яка допитана за клопотанням сторони відповідача в якості свідка, суду повідомила, що покійна [PERSON] на момент смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] разом із своїм чоловіком [PERSON] , проте з огляду на складні сімейні стосунки між батьками в період конфліктів з чоловіком [PERSON] часто проживала у житловому будинку [ADDRESS] . Ствердила, що позивач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте на момент смерті матері [PERSON] фактично проживала у м. Києві, між тим лише час від часу приїжджала у с. Хащувате за місцем своєї реєстрації. Ствердила той факт, що донька позивачки була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Також ствердила, що син померлої - [PERSON] на момент смерті матері [PERSON] хоч і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживав у Львівській області. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Статтею 29 ЦК України в редакції, чинній на час відкриття спадщини, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції положень Закону, що діяли на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд відхиляє, як недопустимий доказ копію довідки № 476 від 23.04.2019 року, видану Хащуватською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, щодо реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 1952 року по день її смерті [INFO] (а.с. 27), з огляду на те, що відомості у такій спростовані іншими належними та допустимими доказами у справі щодо дійсної реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зокрема даними погосподарських книг (а.с. 22-23, 166-167, 171-172, 176-177, 179-180 та а.с. 28-29, 163-165, 168-170, 173-175), а також показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] щодо дійсної адреси місця проживання померлої [PERSON] станом на момент її смерті. Також суд відхиляє, як недопустимий доказ копію заяви [PERSON] від 29.09.2010 року, адресовану відділенню № 6 філії ВАТ КБ Надра» Кіровоградського РУ, щодо адреси реєстрації померлої [PERSON] : [ADDRESS] (а.с. 90), з огляду на те, що така датована 29.09.2010 роком, тобто після смерті [PERSON] ( [INFO] ), отже, спростовує той факт, що вона підписана самою померлою [PERSON] протягом її життя, що спростовує достовірність даних, зазначених у ній. Судом встановлено і не спростовано матеріалами справи, що на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Крім того, судом встановлено і підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами, що позивач [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , здійснювала догляд за даним житловим будинком, брала участь в утриманні такого, хоч і працювала вахтовим методом у м. Києві. Крім того, такий факт підтверджено і тим, що її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , також проживала за вказаною адресою та навчалася з 2000 року по 2011 рік у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів с. Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, що тим самим підтверджує наявність у позивачки міцних соціальних зв`язків за місцем її реєстрації. Що тим самим підтверджує той факт, що позивач на момент смерті спадкодавця [PERSON] фактично проживала із нею, отже, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті останньої; у встановлений статтею 1270 ЦК України строк із заявою про відмову від неї до нотаріуса не зверталася. Суд відхиляє показання свідка [PERSON] та відповідача [PERSON] , яка допитувалася в якості свідка, в частині постійного місця проживання позивача [PERSON] поза межами її фактичної реєстрації на момент смерті спадкодавця, а також показання відповідача [PERSON] щодо місця проживання спадкодавця на момент його смерті за адресою: [ADDRESS] , з огляду на те, що такі спростовуються іншими належним та допустимими доказами у справі, які були досліджені в судовому, яким суд надав оцінку, як кожному окремо, так і в їх сукупності. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Крім цього, іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Подібні висновки щодо застосування статті 1301 ЦК України у подібних правовідносинах викладено в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 2-1316/2227/11, від 23 вересня 2020 року в справі № 742/740/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 752/8119/17-ц. Оскільки у зв`язку з видачею свідоцтв про право на спадщину на ім`я [PERSON] порушені права позивача як спадкоємця, оскільки вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , cуд дійшов висновку про наявність підстав для визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ст. 141 ЦПК України та, ураховуючи задоволення позовних вимог позивача, вважає, що судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню з відповідача в сумі 3 632,00 грн.

Outcome: approved