Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Представник АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 47 622,18 грн. та судовий збір. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем 26.03.2015р. на підставі кредитного договору № 26258019140923 видано кредит у сумі 14 936,01 грн. 19.07.2016р. ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ», ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ « Банк Ренесанс Капітал». Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість станом на 23.07.2019р. складає 47 622,18 грн. з яких: 6 183,84 грн. - заборгованість за кредитом; 9 702,05 грн. - заборгованість процентами; 31 735, 39 грн. - штрафні санкції. Ухвалою Святошинського районного суду від 06. 09.2019р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, неодноразово повідомлялася належним чином. Надала відзив в якому зазначила, що заборгованість за кредитним договором № 2628019140923, укладеним між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та нею вже була стягнута на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненим приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., за заявою АТ «ПУМБ» та який знаходиться на виконанні у приватного нотаріуса Вольф Т.Л. Вважає, що провадження по вказаній справі повинно бути закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, а саме відсутній предмет спору. Виконавчий напис нотаріуса щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 26258019140923, станом на сьогоднішній день, не визнанний судом таким, що не підлягає виконанню. Банком не надано детальний розрахунок про нарахування та розмір відсотків за користування кредитом, про нарахування та розмір штрафних санкцій, тощо. Тобто позивачем не надано виписка з рахунка відповідача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження укладення кредитного договору № 262580191409923 між ПАТ «Ренесанас Капітал» та відповідачем, не надав бухгалтерських документів про отримання відповідачем коштів по цьому договору у розмірі 6 183,84 грн. та розрахунку заборгованості, суд позбавлений можливості встановити природу такого кредитного договору, розмір отриманих коштів по кредиту, правильність нарахування заборгованості, у тому числі і штрафних санкцій, до яких застосовується спеціальна позовна давність, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. У позивача відсутні законні підстави для стягнення заборгованості у період з 31.07.2018р., оскільки кредитний договір № 26258019140923 був достроково розірваний. Відповідач вважає, що банком пропущено строк позовної давності, яку необхідно рахувати з 19.07.2016р. (з дати припинення «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ»), тоді як позивач звернувся до суду 30.08.2019р. Просить застосувати наслідки спливу строків позовної давності до вимог про стягнення основного боргу та вимог про стягнення нейустойки. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно зі статтями12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Судом встановлено, що [PERSON] 26.03.2015 було підписано пропозицію укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) ) запропонованої ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», відповідно до якої номер договору карткового рахунку (оферти) [NUMBER] ; валюта рахунку - гривні; ліміт овердрафту 5000 грн.; строк користування овердрафтом (в місяцях) 60/а.с.5/. Відповідно до 2.5 пропозиції процентна ставка за користування Овердрафтом, 5 річних становить 0.0001 при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок овердрафту у грейс період; 46,00 при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту не в межах Грейс періоду; 46,00 при здійсненні інших дебетових операцій по картковому рахунку за рахунок коштів овердрафту; процентна ставка за користування акціонованим овердрафтом, 46,00 % річних. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», зазначена обставина підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а. с. 11-28). На підтвердження позовних вимог позивач надав суду пропозицію укласти Договір Карткового рахунку та договір страхування (оферта) та загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків /а.с.4-7/. Крім того, позивачем на підтвердження наявності заборгованості відповідача надано виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором 26258019140923. Згідно вказаної виписки станом на 08.08.2019 року [PERSON] має заборгованість в сумі 47 622,18 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6 183,84 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 9 469,15 грн.; строкова заборгованість за процентами в розмірі 233,80 грн.; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 31 735,39 грн./а.с.10/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні. Як вбачається із п.2.3 пропозиції ліміт овердрафту становить 5 000,00 грн., тоді як у позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] надано кредит у сумі 14936,01 грн. Однак, жодних підтверджуючих доказів здійснення перерахування суми кредиту на картковий рахунок відповідача , позивачем суду не надано. Долучені до матеріалів справи пропозиція укласти договір карткового рахунку від 26.03.2015 року та загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків не містять доказів того, що відповідач отримала картку та ПІН-код. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення 17.10.2014 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і відповідачкою кредитного договору або договору карткового рахунку (банківських послуг), отримання платіжної картку та ПІН-код за кредитним договором, отримання відповідачем у кредит коштів та порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення коштів. Крім того, позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано відповідачем. Розрахунок заборгованості, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру заборгованості, а також укладення кредитного договору, оскільки нічим іншим не підтверджується і його правильність неможливо перевірити. Також, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаного нормою закону підставою для бухгалтерського облік господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Розрахунки заборгованості які містяться в матеріалах справи нічим не обгрунтовані, а тому в силу принципу змагальності сторін, визначеного ст. 12 ЦПК України, позивач не надав належні та допустимі докази надання відповідачу грошових коштів. Щодо застосування судом у даній справі строку позовної давності слід зазначити наступне. Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України). Визначення початку перебігу позовної давності міститься у статті 261 ЦК України. Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Таким чином, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц ( провадження № 14-96цс18). З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що підстави для застосування положеннястатті 267 ЦК Українивідсутні. Згідно приписівстатті 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: dismissed