Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики, відсотків за користування коштами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 червня 2019 року між сторонами по справі укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив відповідачу 3000 доларів США строком на 1 місяць, про що відповідачем було видано власноручну розписку, проте відповідач вчасно кошти не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду, просить стягнути з відповідача суму основного боргу, проценти з користування коштами в розмірі облікової ставки НБУ з дати укладення договору до часу звернення до суду в сумі 164,63 доларів США, 3% річних за час прострочення виконання зобов`язань з повернення боргу в сумі 21,21 долар США. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, стягнути заборгованість та відсотки за користування коштами в валюті договору - доларах США, надав суду оригінал боргової розписки. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, у зв`язку із чим за згодою представника позивача суд здійснює розгляд справи в заочному порядку. Судом встановлено, що відповідач 01 червня 2019 року отримав в борг від відповідача грошові кошти в сумі 3000 доларів США, зобов`язався їх повернути не пізніше 01 липня 2019 року що підтверджується розпискою відповідача (а.с. 7). Відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України, За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання заданим договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем порушено умови укладеного ним з позивачем договору позики, у встановлений договором строк отримані в борг кошті не повернуті, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 3000 доларів США підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню три відсотки річних за період прострочення, починаючи з 02 липня 2019 року. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних за період з 02 липня 2019 року по 25 вересня 2019 року в сумі 21,21 долар США підлягають задоволенню. Водночас суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення відсотків за користування коштами в період дії договору позики, оскільки з наданої розписки не вбачається встановлення сторонами умови щодо сплати відсотків за користування позикою, відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 1048 ЦК України, договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесяти кратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін, сума укладеного між сторонами договору позики в гривневому еквіваленті є меншою встановленої зазначеною нормою закону, з тексту розписки та пояснень представника позивача не вбачається, що відповідний договір пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності однієї або обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 731 гривня 40 копійок.

Outcome: partial