Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду від імені [PERSON] з позовом про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В позовній заяві представник позивача зазначив, що з 29 травня 2000 року позивач зареєстрований та проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру належало [PERSON] та [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14 лютого 1997 року. Після смерті матері позивач прийняв спадщину, набув право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Власник 1/2 частини - [PERSON] помер [INFO] . Спадкова справа після його смерті не заводилася. Інші спадкоємці відсутні. З часу смерті члена сім`ї матері - [INFO] та по даний час [PERSON] доглядає та фактично проживає у 1/2 частині квартири за адресою: [ADDRESS] ., що належали померлому [PERSON] , тобто з 2009 року позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє зазначеною частиною домоволодіння. Право власності за вказаною частиною будинку ні за ким не зареєстровано. У свідоцтві про право власності на житло прізвище [PERSON] вказано як « [PERSON] », це пов`язано із технічною помилкою при заповненні свідоцтва керівником органу приватизації. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд встановити факт, що Свідоцтво про право власності на житло від 14.02.1997, видане на підставі розпорядження радгоспу «Великокринківського» за №3, на квартиру [ADDRESS] , видане в тому числі на ім`я [PERSON] , належить померлому [INFO] [PERSON] , актовий запис №05 від 12 січня 2009 року зареєстрованого Кринківською сільською радою Глобинського району Полтавської області. Визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Рокита В.Багачанського району Полтавської області, рнокпп - [NUMBER] , право власності за набувальною давністю на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,3 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м., що належала померлому [INFO] [PERSON] . У підготовче засідання позивач та представник позивача не з`явилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 лютого 1997 року Радгоспом «Великокринківський» Глобинського району Полтавської області, [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , Зазначене свідоцтво зареєстроване в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 за реєстровим №2 (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Кринківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 12 січня 2009 року, актовий запис №05 (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області 16 листопада 2018 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] , син померлої - [PERSON] (позивач) звернувся до [PERSON] , приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Згідно довідки виконавчого комітету Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 21 липня 2020 року №02-26/1085 [PERSON] , [INFO] , згідно запису у погосподарській книзі № 18, особовий рахунок №1457(за період 1986 -1990 рр) та згідно запису у по господарській книзі №18 особовий рахунок [NUMBER] (за період 1996-2000рр) з 16 жовтня 1985 року по 07 липня 1998 рік був зареєстрований в одному домоволодінні з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 32). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Встановивши, що написання прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] » в свідоцтві про право власності на житло є помилковим, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги в частині визнання за позивачем права власності на нерухоме майно за набувальною давністю суд встановив наступне. Згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області 23 січня 2002 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Рокита В. Багачанського району Полтавської області, місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS], (а.с. 5,6). [PERSON] є рідним сином померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Рокитнянською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 1 вересня 1967 року (а.с. 7). Згідно повідомлення Глобинської районної державної нотаріальної контори від 22 липня 2020 року №476/01-16 спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с.29). Як вбачається із довідки виконавчого комітету Кринківської сільської ради від 21 січня 2019 року №02-26/76, згідно записів у погосподарській книзі №14, особовий рахунок №04-1208-1, [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в складі сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно довідки виконавчого комітету Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 01 липня 2020 року №02-26/887 [PERSON] згідно записів у погосподарській книзі №18, особовий рахунок № [NUMBER] (за період 2006-2010рр) до дня смерті [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Проживав один (а.с.11). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON] , квартира [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: сіни №1 , загальною площею 4,3 кв.м, кладова №2 загальною площею 4,4 кв.м., кухня №3- 12,2 кв.м., кімната №4 загальною площею 18,0 кв.м., віранда №І загальною площею 9,4 кв.м., усього 48,3 кв.м ( а.с. 14-16). Згідно довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» №5153 від 30 жовтня 2019 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 13). Як вбачається із письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , позивач, [PERSON] , починаючи з 2009 року по даний час фактично проживає в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] володіє і користується вказаним нерухомим майном та продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше десяти років. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За ч.4 ст.344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати,зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07. 02. 2014 р. виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. За ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та доведено позивачем, його добросовісне, відкрите, безперервне володіння об`єктом нерухомого майна - за адресою: [ADDRESS] , з 2009 року, отже більше 10 років. Також встановлено, що право власності на частку квартири ні за ким не зареєстровано. На підставі викладеного та

Outcome: approved