Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Представник позивача адвокат Оробцов М.Ю., звернувся до суду із заявою, згідно якої зазначив, що 12.03.2020 року Міловським районним судом Луганської області було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яким позовні вимог позивача задоволено. Однак, після отримання вищезазначеного рішення, яке набуло чінності 07.08.2020, адвокатом в резолютивні частині рішення було виявлено неправильну запис дати народження померлого [PERSON] , а саме: вказано « [INFO] » замість « [INFO] ». Дана помилка була допущена представником позивача при подачі позовної заяви. Представник позивач просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 418/800/20за позовом [PERSON] до Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вказавши в резолютивній частині рішення дату народження померлого [PERSON] [INFO] . Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути питання за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у вказаній вище справі з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 270 ЦПК України слід, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України). Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про їх задоволення, а тому вказане рішення суду має бути доповнено.

Outcome: approved