Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Представник позивача - адвокат Ковтун М.В в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі до 19.03.2002 року, від якого мають сина [PERSON] , народження [INFO] . З 01 вересня 2017 року син навчається на факультеті фінансів та банківської справи Київського національного торговельно-економічного університету. Орієнтовний термін навчання до лютого 2022 року. Позивач вказує, що у зв`язку із витратами, пов`язаними з оплатою навчання, харчуванням, організацією його життєдіяльності, вони з сином перебувають у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, проте повністю самоусунувся від утримання повнолітнього сина. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , народження [INFO] , в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення сином 23-річного віку за умови продовження ним навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Ковтун М.В. надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиву до суду не надіслав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 30.01.2020 року згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 19.03.2002 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , народження [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Згідно довідки про навчання студента № 653/09 від 15.03.2019, яка видана Київським національним торговельно-економічним університетом (а.с.13), [PERSON] є студентом ІІ курсу заочної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня: «Бакалавр», спеціальність: «Фінансова, банківська справа та страхування». Термін закінчення навчання -лютий 2022 року. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Кодексу. Частина 2 ст. 200 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є повнолітнім та навчається на заочній формі навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня: «бакалавр» Київського національного торговельно-економічного університету, на контрактній основі, тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі вищевказаних норм матеріального права, враховує матеріальний стан платника аліментів. Відповідач не надав суду ніякої інформації про свої доходи та доказів неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові. Отже, враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що [PERSON] , який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батька, а батько - відповідач по справі, має змогу виплачувати аліменти на повнолітнього сина, який навчається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 2000 грн. щомісячно на період навчання повнолітнього сина, але не більш ніж до досягнення ним 23- річного віку. На думку суду такий розмір аліментів є розумним та справедливим. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved