Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Представник позивача адвокат Сечко С.В. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 20000 грн, посилаючись на те, що 12.08.2017 року в с. Старий Скалат по вул. Т. Шевченка сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , страхувальником якого є [PERSON] , та «Fiat», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] . Внаслідок цього ДТП відповідно до Довідки про ДТП та Протоколу про адміністративне правопорушення, [PERSON] залишив місце пригоди, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. На момент ДТП між позивачем та відповідачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.08.2016 року №АК/4546891, відповідно до умов якого позивач застрахував майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу легкового автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] . Позивач відповідно до умов Полісу №АК/4546891 в межах ліміту здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 20000 грн. Покликаючись на ч. 2 ст. 1187, ст. 1191 ЦК України, ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник позивача зазначає, що у позивача виникло право на стягнення виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу, а тому просить суд стягнути суму страхового відшкодування та сплачений судовий збір. Ухвалою судді від 02 липня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно з якою просить справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~подав заяву,\~згідно з\~якою просить\~справу розглянути\~у його\~відсутності,\~позовні вимоги\~не визнав.\~Подав суду\~відзив,\~в якому\~покликається на\~ч.\~2\~ст.\~1187\~ЦК України\~та зазначає,\~що він\~на момент\~ДТП 12.08.2020 року не керував автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , а також не володіє на жодній правовій підставі цим автомобілем, тому не вважає себе тією особою, яка може відшкодовувати шкоду, яка завдана внаслідок ДТП. Вказує, що він є неналежним відповідачем у цій справі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Законодавець положеннями пункту 1 частини 1 статті 22\~ЦК України передбачає відшкодування винним збитків та майнової шкоди потерпілій особі, якими являються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування у визначений цим Законом строк. Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, посилається на те, 12.08.2017 року в с. Старий Скалат по вул. Т. Шевченка сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , страхувальником якого є [PERSON] , та «Fiat», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] . Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2017 року серії АП2 №543091, водій [PERSON] , [INFO] , 12.08.2017 року близько 22 год в с. Полупанівка Підволочиського району керуючи автомобілем «ВАЗ 21011», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Fiat», д.н.з. [NUMBER] , залишивши місце пригоди, чим порушив п.2.10 (А) ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП. Як вбачається із матеріалів справи, постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області у справі №604/718/17 від 08.09.2017 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 122-4 КУпАП направлено до Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області для належного оформлення. Станом на дату ухвалення рішення у цій справі, згідно з даними з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова у справі №604/718/17 судом не винесена. Згідно з довідкою №3017225443493533 про дорожньо-транспортну пригоду, виданою 16.08.17 року Підволочиським ВП ГУНП в Тернопільській області, учасниками ДТП в с. Старий Скалат по вул. Т. Шевченка, яка мала місце 12.08.2017 року, є автомобілі «Fiat Scudo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належить [PERSON] , та «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , водій якого зник з місця ДТП, який належить [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Fiat Scudo», 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстровано за [PERSON] . Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.08.2016 року №АК/4546891, позивач застрахував майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу легкового автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] . Страхувальником в полісі значиться [PERSON] . Ринкова вартість пошкодженого під час ДТП автомобіля «Fiat Scudo», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 23.08.2017 року становила 41410,92 грн, що підтверджується звітом №98-R/34/3, виконаним [PERSON] на замовлення ПАТ «Страхова група «ТАС». Позивач відповідно до умов Полісу №АК/4546891 в межах ліміту здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 20000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №37283 від 26 вересня 2017 року. Згідно з частиною 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина у заподіянні шкоди, про що зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». З огляду на наведене, відповідач звільняється від відповідальності у разі доведення відсутності його вини в завданні шкоди потерпілій особі. Відповідно до\~ст.\~38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов,\~серед іншого,\~і до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Позивачем та його представником не надано жодного доказу на підтвердження вини відповідача [PERSON] в скоєнні вказаної ДТП чи залишення ним місця ДТП, в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, в зв`язку з чим його не можна вважати у розумінні статті 1188\~ЦК України винною особою за наслідками вказаної ДТП. Окрім того, позивачем не надано акту огляду автомобіля, складеного працівниками ДАІ, не додано протоколу огляду місця події, довідки ДАІ про механічні пошкодження автомобіля. Тобто позивачем та його представником суду не надано належних та допустимих доказів, які підтвердили участь страхувальника (відповідача) у дорожньо-транспортній пригоді, відсутні прямі докази завдання зазначеної відповідачем матеріальної шкоди та того, що саме діями [PERSON] завдана шкода майну [PERSON] . А отже, відсутні докази, які підтверджували б право зворотної вимого (регресу) саме до [PERSON] . Натомість, в матеріалах справи місться протокол про адміністративне правопорушення від 14.08.2017 року серії АП2 № 543091, де водієм, який покинув місце ДТП, зазначено [PERSON] , який до адміністративної відповідальності за залишення місця ДТП (ст. 122-4 КУпАП) постановою суду притягнутий не був. ВССУ у пункті 6 постанови Пленуму від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» надав судам рекомендаці, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Крім того,\~згідно з\~довідкою №3017225443493533\~про дорожньо-транспортну\~пригоду,\~виданою 16.08.17\~року Підволочиським\~ВП ГУНП\~в Тернопільській області, власниками автомобілів «Fiat Scudo»,є [PERSON] та «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , - [PERSON] , що також виключає відповідальність відповідача в силу положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України, оскільки шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Судом також встановлено невідповідності у поданих позивачем документах щодо місця та часу скоєння ДТП. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу є не обґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed