Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що банк видав [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, на підставі укладеного між ними 10 червня 2011 р. договору без номеру, який складається з підписаної позичальником Заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», Правилами користування платіжною картою та Тарифів банку. У звязку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобовязань по поверненню кредиту, станом на 31 жовтня 2015 р. утворилася заборгованість в сумі 11289,06 грн., яку банк просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданої заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. Відповідач [PERSON] в ході судового засідання 20 жовтня 2015 року пояснила, що брала в банку гроші в кредит, при отриманні в лютому 2015 року допомоги на дитину, яка народилася в кінці 2014 року, банком було знято з її рахунку в ПриватБанку, на який зараховується допомога, близько 11 тисяч гривень, в даний час з її картки щомісяця знімаються кошти. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданої заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. Відповідач [PERSON], про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причин неявки не пояснив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Справа розглянута заочно, на підставі заяви представника позивача про такий розгляд, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. 10 червня 2011 р. між кредитодавцем Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк), та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів, на виконання якого Банк оформив на імя [PERSON] платіжну картку «Кредитка «Універсальна». Відповідно до пунктів 2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3 вищезазначених Умов і Правил надання банківських послуг, Банк надає клієнту Карту, визначену в Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, та встановлює кредитний ліміт, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, клієнт також дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. [PERSON], відповідно до умов даного договору (Довідка про умови кредитування та п. 2.1.1.12.2 Правил), в разі використання кредитних коштів, зобовязувався щомісячно до 25 числа, наступного за звітним, вносити на погашення кредиту платежі в розмірі 7 % від заборгованості, які включають плату за користування кредитними засобами у звітному періоді і частини заборгованості по кредиту, виходячи з 2,5 % у місяць (30 % річних), причому нарахування процентів здійснюється за пільговою ставкою у 0,01 % річних на строк 30 днів по кожній витраті. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов і Правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунків, не менш, ніж за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо впродовж 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентів за його користування, а також оплачувати комісії на умовах договору. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, з 10 червня 2011 р. по 30 березня 2012 р. [PERSON] користувався кредитною картою, знімаючи кредитні кошти, про що свідчить зміна показників в графі «Сальдо, на яке в цьому періоду проценти не нараховуються (пільговий період)», збільшення або зменшення (в разі внесення коштів на погашення заборгованості по кредиту) поточної заборгованості по кредиту по закінченню пільгового періоду на дану суму кредиту (графи «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» та «Сума погашення за наданим кредитом»). Після 30 березня 2012 р. відповідач не використовував кредитних коштів з карти, вносячи періодично кошти на погашення раніше отриманих кредитів, однак кошти вносив не регулярно, допускаючи кількамісячні пропуски платежів, у звязку з чим внесені кошти розподілялися в черговості, визначеній статтею 534 ЦК України, тобто спочатку на погашення пені, потім заборгованості по процентах та в останню чергу тіло кредиту, а починаючи з квітня 2013 р. він припинив виконання своїх договірних зобовязань та жодного платежу на погашення заборгованості не вніс, що підтверджується зменшенням залишку поточної заборгованості по кредиту та пропорційним збільшенням залишку простроченої заборгованості, тому заборгованість по тілу кредиту підлягає стягненню в повному обсязі. Проценти за користування кредитними коштами в сумі 2083,11 грн., нараховані відповідно до умов договору, тому підлягають стягненню в повному обсязі. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил надання банківських послуг, у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п. 2.1.1.12.6.2 (щодо сплати штрафу в розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених процентів) та п. 2.1.1.12.8.1 (щодо сплати штрафу в розмірі 100 % від розміру неналежно сплаченої комісії в разі відсутності грошових коштів позичальника на картковому рахунку, що привело до невиконання або неналежного виконання зобовязань по сплаті комісії за обслуговування) даних Умов і Правил, позивачем нарахована пеня в сумі 2550 грн., яка складається з базової процентної ставки по договору, поділеної на 30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту) та 50 грн. одноразово, яка також підлягає стягненню. У пункті 2.1.1.7.6 Умов визначено, що при порушенні клієнтом, тобто відповідачем, строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, то клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, у звязку з чим дана неустойка підлягає стягненню. Суд не погоджується з включенням до бази нарахування вищезазначеного 5-тивідсоткового штрафу суми пені в розмірі 2550 грн., оскільки даний платіж по своїй природі є санкцією за порушення умов договору, а відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються, тому сума штрафу перерахована судом і становить 386,27 грн., яка і підлягає стягненню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 98,87 %.

Outcome: partial