Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], користуються тепловою енергією, яку постачає позивач, але оплата проводилась не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.10.2005 року по 01.07.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 10248 грн. 02 коп., яку в добровільному порядку відповідачі не сплачують. Просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 10248,1грн, 3 % річних у розмірі 2030,36 грн., інфляційні витрати в сумі 9075,49 грн. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] з квітня 1995 року, де також зареєстровані [PERSON], [PERSON] з ківтня 1995 року, що підтверджується особистим рахунком №2670-19 (а.с.6). Відповідач користується послугами позивача, однак не в повному обсязі оплачує позивачу плату за надані послуги. Згідно наданого позивачем розрахунку, вбачається, що заборгованість за користування тепловою енергією виникла за період з 01.10.2005 по 001.07.2015 року та складає 9075 грн. 49 коп. (а.с.7-12). Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за користування тепловою енергією, однак ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.03.2015 року було відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу (а.с.5). Відповідно ч.1 ст. 68 Житлового Кодексу України (далі ЖК України) наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно до ст. 179 ЖК користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Наведені факти свідчать про неналежне виконання відповідачем обовязків, передбачених нормами ЖК України. Позивач, в свою чергу, виконавши свої зобов'язання по наданню теплової енергії має законні підстави вимагати від відповідачів оплату цих послуг.\~\~ Крім цього, стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Під індексом інфляції розуміється показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, отже норма ЦК України, яка регламентує сплату індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов'язання поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором. 3 проценти річних є платою за користування чужими грошовими коштами, яка застосовується до особи, яка прострочила виконання грошового зобов'язання. Суд вважає за можливе застосувати до правовідносин, які склались, норми ст. 625 ЦК України, оскільки вони мають зобов'язальний характер, отже позовні вимог позивача про стягнення індексу інфляції та 3 % річних підлягають задоволенню, та які згідно наданих розрахунків складають: 3 % річних у сумі 2030 грн. 36 коп., та інфляційні витрати у розмірі 9075 грн. 49 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за користування тепловою енергією у розмірі 10248,1 грн., суму інфляції у розмірі 9075 грн. 49 коп., та три відсотки річних у розмірі 2030 грн. 36 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68, 179 ЖК України,

Outcome: approved