Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на окупованій території: м. Горлівка Донецької області. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на окупованій території: м. Горлівка Донецької області., про що 15.05.2021 р. видано свідоцтво про смерть від 15 травня 2021 року. Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки, факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ встановленого зразка, який може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.20І5р. №254-УІІІ та Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 7 листопада 2014 р. № 1085-р. Встановлення факту смерті необхідне для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , отримання допомоги на поховання та для прийняття спадщини. Представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву просив задовольнити та встановити факт смерті. Представник заінтересованої особи - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. У відповідності до ч. 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з невідкладним розглядом справи даної категорії відповідно до ч. 2 статті 317 ЦПК України з моменту надходження заяви, суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Міським палацом одруження м. Горлівка 12.08.1990 року, що дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] - є [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.07.1967 року, [PERSON] , [INFO] є матір`ю заявниці [PERSON] . Представником заявниці на підтвердження факту смерті її матері [PERSON] надані наступні документи: лікарське свідоцтво про смерть № 1252 від 12.05.2021 року, довідка про причину смерті від 12.05.2021 року та свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 15.05.2021 р. Вказані документи видані створеним всупереч законодавства України, відповідними установами, з яких вбачається, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в м. Горлівка Донецької області. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Горлівка Донецької області. Відповідно до ч. ч. 2,3 статті 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч. 1 статті 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року N 2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», в м. Горлівка Донецької області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому будь-який документ, виданий на вищезазначеній території, вважається недійсним і не створює правових наслідків. Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]». На підставі викладеного, враховуючи сукупність досліджених доказів, які підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Горлівка Донецької області, приймаючи до уваги наявність об`єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту смерті, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті. На підставі наведеного,

Outcome: approved