Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття їх з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02 листопада 2006 року [PERSON] уклала з АКІБ «Укрсиббанк» кредитний договір № 11069299000. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та позичальником було укладено договір іпотеки № 110692990003 від 02.11.2006 року, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме 6 квартиру № 41, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Ювілейний, будинок № 6. 12.12.2011 року банк відступив позичальнику відповідно до Договору факторинги №1 та договору про відступлення прав за договором іпотеки свої права вимоги до відповідача за зобовязаннями по Кредитному та Іпотечному договорам. У зв'язку з грубим порушення позичальником умов Кредитного договору, зокрема. Повернення кредиту, несплати процентів та комісії за користуванням, позивач в позасудовому порядку врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки , що передбачено умовами Іпотечного договору та Законом України «Про іпотеку» . Зокрема 09.08.2017 року на підставі договору іпотеки № 110692990003, серія та номер: 5916, виданого 02.11.2006 року, видавник: [PERSON], приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області , позивач набув у порядку, передбаченому ст.. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, [PERSON] як власник квартири, втратила право власності, і відповідно право користування квартирою 09.08.2017 року. Тому представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 21 серпня 2018 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було відкрито провадження по справі та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє вимоги на предмет спору службу с правах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради. Представник позивача [PERSON] до зали судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду, до зали судового засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи [PERSON] до зали судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що заперечує проти визнання малолітнього [PERSON], 22 вересня 2008 року, таким що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки це право набуте ним в законному порядку. Щодо задоволення решти позовних вимог покладалась на розсуд суду. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Відповідно до відповіді з відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради, за даними, що містяться в картотеці реєстрації обліку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Ювілейний[ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на праві приватної власності на підставі Договору іпотеки № 110692990003 належить квартира розташована за адресою: мікрорайон Ювілейний, будинок 6, квартира 41, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.11). 12.12.2011 року АКІБ «Укрсиббанк» відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права вимоги за договором іпотеки свої права до [PERSON] по Кредитному договору та іпотечному договору. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, ВЕІ № 280153 від 02.11.2006 року належала квартира що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Ювілейний, будинок № 6, де разом з нею проживали та є зареєстрованими члени наступні особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно та довідкою з відділу реєстрації місця проживання громад виконкому Саксаганської районної у місті ради . \~\~\~\~\~\~\~\~12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» і позивачем ТОВ «Кей-Колект», був укладений договір факторингу про відступлення прав вимоги за вказаним вище договором іпотеки. Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивач в досудовому порядку врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами Іпотечного договору та Закону України «Про іпотеку». Таким чином, позивач, як власник, позбавлений можливості користуватись та розпоряджатись своїм майном, оскільки там зареєстровані відповідачі. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи зазначені вище норми, з урахуванням припинення у [PERSON] права власності на спірну квартиру, суд вважає, що з припиненням права власності одночасно припиняється і право користування квартирою попереднього власника і його членів сімї, як складова частина змісту права власності та похідне від неї право користування членів сімї. Водночас, позивач просить визнати такою, що втратила право на користування житлом неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.4\~ст.19 Сімейного кодексу України\~при розгляді судом спорів щодо визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Представник виконкому Саксаганської районної у місті ради [PERSON] надала до суду заяву в якій зазначила, що заперечує щодо визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки це право набуте ним в законному порядку. Так, \~право користування житлом у дитини виникає на підставі факту її народження, тому доводи позивача, що дитина не є членом сім'ї позивача, не пов'язана з ним спільним побутом, взаємними правами і обов'язками, не заслуговують на увагу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону . Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. Згідно зі ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Статтею 9 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім'ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Відомостей того, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбулося за згодою органів опіки та піклування, та те що батьки неповнолітньої дитини мають інше житло для реєстрації та проживання дитини, до суд не надходило. Отже, суд

Outcome: partial