Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК» в особі відділення № 35 в м. Стаханові про стягнення коштів (повернення депозиту) на підставі закону України «Про захист прав споживачів», посилаючись на те, що 20.09.2013 року між позивачем - [PERSON] та ПАТ «ТЕРРА БАНК» в особі [PERSON] було укладено договір банківського вкладу (Депозиту) № ВДД-101069:840 (далі - Договір № 1), відповідно до якого Вкладник розміщує в Банку на вкладному (депозитному рахунку) № [NUMBER] (далі - Рахунок) грошові кошти в сумі 30 000,00 доларів США на строк з 20.09.2013 року до 20.03.2014 року на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Внесення Вкладником грошових коштів підтверджується Договором та квитанцією про внесення коштів на Рахунок або випискою по Рахунку про зарахування на нього коштів. Процентна ставка за вкладом становить 10,5 % річних. Банк зобов'язаний повернути вкладнику вклад 20.03.2014 року. 03.01.2014 року між позивачем - [PERSON] та ПАТ «ТЕРРА БАНК» в особі [PERSON] було укладено договір банківського вкладу (Депозиту) № ДД-115790:980 (далі - Договір № 2), відповідно до якого Вкладник розміщує в Банку на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] (далі - Рахунок) грошові кошти в сумі 150 000,00 грн. на строк 6 місяців з 03.01.2014 року до 03.07.2014 року на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Внесення Вкладником грошових коштів підтверджується Договором та квитанцією про внесення коштів на рахунок або випискою по рахунку про зарахування на нього коштів. Процентна ставка за вкладом становить 24,75 % річних. Банк зобов'язаний повернути Вкладнику влад 03.07.2014 року. Факт внесення коштів на вкладні (депозитні) рахунки відкриті Відповідачем, окрім укладених Договорів, підтверджується:за Договором № 1 квитанцією № 331913 від 20.09.2013 року на суму 30 000,00 доларів США з призначенням платежу «Надходженням коштів на депозит, угода ВДД-101069:840»; за Договором № 2 квитанцією № 109444 від 03.01.2014 року на суму 150 000 гривень з призначенням платежу: «Надходження коштів на депозит згідно договору ДД-115790:980». Позивач звертався до відповідача з заявою від 05.03.2014 року з вимогою достроково видати вклади (депозити) за Договором № 1 та Договором № 2. Відповідач довідками повідомив , що на ім'я позивача 20.09.2013 року депозитний рахунок в іноземній валюті № ВДД-101069:840 на суму 1 000 гривень. Таким чином, зобов'язання за Договором № 1 та Договором № 2 позивачем виконано в повному обсязі, проте відповідач свої зобов'язання не виконав, розмір заборгованості складає: за Договором № 1 - 31 557,79 доларів США, 3а Договором № 2 - 168 359,63 гривень. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача - Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК» на користь позивача - [PERSON] суму вкладу та суму нарахованих відсотків за договорами банківських вкладів (Депозитів) № ВДД-101069:840 від 20.09.2013 року та № ДД-1115790:980 від 03.01.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавав суду заяви про слухання справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Оскільки представник позивача [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, тому судом 06.11.2014 року на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Між сторонами існує спір щодо повернення відповідачем по депозитним рахункам відповідно укладених договорів банківських вкладів. Для вирішення вказаного питання необхідно керуватися вимогами Конституції України, Цивільним кодексом України, Законами України «Про банки та банківську діяльність», «Про захист прав споживачів». Судом встановлено, що 20.09.2013 року у м. Стаханові Публічне акціонерне товариство «ТЕРРА БАНК» в особі начальника відділення № 35 в особі [PERSON] та [PERSON] уклали Договір банківського вкладу № ВДД-101069:840, згідно з п. 1.1 якого Банк приймає від вкладника грошові кошти та зобов'язується виплатити вкладнику суму вкладу та нараховані проценти на умовах та в порядку, передбачені цим Договором. Відповідно до п. 2.1 Договору, Вкладник розміщує в Банку на вкладному (депозитному рахунку) № [NUMBER] грошові кошти в сумі 30 000 доларів США на строк з 20.06.2013 року по 20.03.2014 року. Внесення Вкладником грошових коштів підтверджується Договором та квитанцією про внесення коштів на рахунок або випискою по рахунку про зарахування на нього коштів. Згідно п. 2.3. Договору, процентна ставка за вкладом становить 10, 5 %. Відповідно до п. 2.6 Договору, Банк зобов'язаний повернути Вкладнику вклад 20.03.2014 року. Згідно п. 2.9 Договору, в разі, якщо вклад повертається Вкладником на його вимогу до спливу строку, визначеного в п. 2.6 цього Договору, або у випадку примусового списання коштів з рахунку, проценти за фактичний строк знаходження вкладу на рахунку нараховуються та сплачуються за фактичну кількість днів знаходження вкладу на рахунку за ставкою - 1 % річних. Також 03.01.2014 року у м. Стаханові Публічне акціонерне товариство «ТЕРРА БАНК» в особі начальника відділення № 35 в особі [PERSON] та [PERSON] уклали Договір банківського вкладу № ДД-115790:780, згідно з п. 1.1 якого Банк приймає від Вкладника грошові кошти та зобов'язується виплатити Вкладнику суму вкладу та нараховані проценти на умовах та в порядку, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1 Договору, Вкладник розміщує в Банку на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 150 000 гривень на строк 6 місяців з 03.01.2014 року по 03.07.2014 року. Внесення Вкладником грошових коштів підтверджується Договором та квитанцією про внесення коштів на рахунок або випискою по рахунку про зарахування на нього коштів. Згідно п. 2.3 Договору, процентна ставка за вкладом становить 24,75 %. Відповідно до п. 2.6 Договору, Банк зобов'язаний повернути вкладнику вклад 20.03.2014 року. Згідно п. 2.9 Договору, в разі, якщо вклад повертається Вкладником на його вимогу до спливу строку, визначеного в п. 2.6 цього Договору, або у випадку примусового списання коштів з рахунку, проценти за фактичний строк знаходження вкладу на рахунку нараховуються та сплачуються за фактичну кількість днів знаходження вкладу на рахунку за ставкою 1 % річних. Позивач свої зобов'язання за договорами виконав, та вніс готівкою на депозитні рахунки банку грошові кошти, що підтверджується квитанцією від 20.09.2014 року про надходження коштів на депозит, банк отримувача - ПАТ «ТЕРРА БАНК», угода № ВДД-101069:840 від 20.09.2014 року, та квитанцією від 03.01.2014 року про надходження коштів на депозит, банк отримувача - ПАТ «ТЕРРА БАНК», відділення № 35 в м. Стаханові ПАТ «ТЕРРА БАНК» м. Стаханов, вул. Дзержинського, 30-а, угода № ДД-115790:780 від 03.01.2014 року. 05.03.2014 року [PERSON] звернувся до Голови правління ПАТ «ТЕРРА БАНК» з заявою достроково видати йому вклади у повному обсязі готівковими грошовими коштами у валюті вкладів. Згідно ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів банку. У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі та умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором. У відповідності до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Згідно до п. 2.5 Договорів банківських вкладів № ВДД-101069:840 від 20.09.2013 року та ДД-115790:780 від 03.01.2014 року, протягом всього строку дії цих Договорів вкладник має право, згідно вимог ст. 1060 ЦК України, достроково одержати вклад у повному обсязі на підставі своєї письмової заяви, яка подається в банк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до дати дострокового повернення вкладу. Відповідно до п. 5.1 зазначених Договорів, за невиконання або неналежне виконання своїх обовязків сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства України. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Предметом судового спору у цій справі є правовідносини, які ґрунтуються на договорі банківського вкладу. Згідно Рішення Конституційного Суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011 року, в аспекті конституційного звернення положення п.п. 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року з наступними змінами, у взаємозв'язку з положеннями ч.4 ст.42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Враховуючи правовий висновок Конституційного Суду України у справі № 14-рп/2011 про дію Закону України «Про захист прав споживачів», у кредитних правовідносинах необхідно зробити висновок, що зазначений закон поширюється і на правовідносини між вкладником та банком, в тому числі і на правовідносини, що виникають як під час укладення, так і виконання договору про внесення внеску (вкладу) на депозитний рахунок. Саме така правова позиція при вирішенні питання підсудності справи викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.09.2012р. у справі № 6-6200св12. З огляду на вищенаведене, позовні вимоги [PERSON] є вимогами у спорі про захист прав споживача. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на належну якість обслуговування та на звернення до суду за захистом порушених прав. Перевіривши представлені суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав умови договорів банківських вкладів та вимог діючого законодавства, а саме не повернув достроково вклади та нараховані відсотки на вимогу клієнта, за таких фактичних обставин неповернення відповідачем вкладів є порушенням умов договорів банківських вкладів № ВДД-101069:840 від 20.09.2013 року та № ДД-115790:780 від 03.01.2014 року, а також приписів ч. 1 ст. 1058 ЦК України. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів. Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи із встановлених судом обставин та наведеного нормативного обґрунтування, суд дійшов висновку, що відповідач не надав позивачу належної якості банківські послуги, не виконав свої зобов'язання по депозитному договору, не повернув позивачу кошти, вкладені ним на депозитний рахунок банку. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення», у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. З довідки Національного банку України вбачається, що станом на 06.11.2014 року, тобто на день ухвалення рішення судом, офіційний курс гривні до долара США становить 1349,7012 грн. за 100 дол. США. Таким чином суд вважає, що позов обґрунтований, та підлягає задоволенню у повному обсязі заявлених вимог, а саме: суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу та суму нарахованих відсотків за Договором банківського вкладу (Депозиту) від 20.09.2013 року № ВДД-101069:840 у розмірі 31 557 (тридцять одна тисяча п'ятсот п'ятдесят сім) доларів США 79 центів, що за курсом Національного банку України, встановленого на день ухвалення судового рішення 06.11.2014 року, в гривневому еквіваленті становить 425 935 грн. 49 коп. (31 557,79 дол. США * 1 349 грн. 70 коп. : 100 дол. = 425 935 грн. 49 коп.); за Договором банківського вкладу (Депозиту) від 03.01.2014 року № ДД-1115790:980 у розмірі 168 359 (сто шістдесят вісім тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 63 коп. Стосовно сплати судових витрат, слід зазначити, що, відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору,він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. На підставі викладеного, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір відповідно до ціни позову у розмірі 3 654 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved