Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] 22.06.2018 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], про захист права власності, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2001 року він став власником жилого будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.. Центральна, 203. Позивач як власник помешкання дав свою згоду на реєстрацію відповідача. На теперішній час позивач має бажання розпорядитися своєю власністю. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Відповідач за вищевказаною адресою ніколи не проживав. Особистих речей в будинку не зберігається. Участі на утримання будинку або комунальних витрат відповідач не приймає. Позивач вважає, що відповідач на підставі ст.. 405 ЦК України повинен бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки не проживає у спірному будинку понад один рік без поважних причин. Позивач [PERSON] у судове засідання не з» явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не зявилися без повідомлення причин, відзив не подавали. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу від 29.08.2001 року позивач [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.. Центральна, 203 (а.с.3). Як вбачається з довідки, виданої комунальною установою Покровський координаційний комітет самоорганізації населення 04.06.2018 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] (а.с.4), але з 2013 року не проживає. Позивач вважає, що відповідач на підставі ст.. 405 ЦК України повинен бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки не проживає у спірному будинку понад один рік без поважних причин. Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстраційного обліку здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved