Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) Приступа Л. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 31104,27 грн. та судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 07.05.2018 р. постановою Городоцького районного суду Львівської області [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.04.2018 року о 03 год. 00 хв. на вул. Січинського, 56 в с. Мшана Городоцького району Львівської області, за участю автомобілів «ВАЗ 21124», р.н.з. [NUMBER] , під керуванням останнього, та «Audi 80», р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортні засоби зазначи механічних пошкоджень. На дату скоєння дорожньої-транспортної пригоди винний водій автомобіля «ВАЗ 21124», р.н.з. [NUMBER] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка йому була виплачена в розмірі 29814,27 грн., а також МТСБУ поніс витрати з послуг експерта у сумі 1290 грн. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, при поданні позову до суду просив про розгляд справи без його участі та про задоволення позову (а.c. 3). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечив, просив про розгляд справи без його участі (а.с. 26-27). Згідно з ч. 3 і ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, суд приходить переконання про задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07.05.2018 р., о 03 год. 00 хв., 23.04.2018р. на вул. Січинського, 56 в с. Мшана Городоцького району Львівської області, [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21104, р.н. [NUMBER] , у порушення вимог пп. 12.1, 13.1 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, як наслідок зіткнувся з автомобілем «Audi 80», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , спричинивши пошкодження транспортним засобам, в результаті чого, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.). За положеннями ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23.04.2018 р., є встановленим та не підлягає доказуванню. Як вбачається із копії Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 191 від 29.06.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi 80», р.н. [NUMBER] , становить 184626,27 грн., ринкова вартість на дату ДТП становить - 50106,66 грн., ліквідаційна вартість працездатних складових автомобіля становить 20292, 39 грн. (а.с. 8-12). Згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За положенням п.п. 9.1, 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як встановлено судом, цивільно правова відповідальність [PERSON] , станом на момент вчинення ДТП не була застрахована. Із позовної заяви, копій заяви про виплату страхового відшкодування від 12.06.2018 р., платіжних доручень № 992149 від 08.08.2018 р. та № 993430 від 20.09.2018 р., вбачається, що Моторно (транспортним) страховим бюро [PERSON] відшкодовано регламентну виплату в сумі 29814,27 грн., та 1290 грн. витрат, пов`язаних із визначенням розміру шкоди та збором документів (а.с. 5, 13). Таким чином, МТСБУ виконано покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. За положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За правиламист. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. 20.09.2018 р. МТСБУ звернулось до відповідача з вимогою про компенсацію в добровільному порядку витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, а також витрат, понесених для встановлення розміру збитку та збору документів, однак на час звернення до суду з позовом, відповідачем в добровільному порядку такі витрати не компенсовано (а.с. 14). З огляду на наведене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, з [PERSON] , як з винної у ДТП особи, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована, слід стягнути витрати в сумі 31104,27 грн., як про це просить представник позивача. З огляду на вимоги ст. ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 2102 грн. судового збору.

Outcome: approved