Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2016 року по 30 квітня 2021 року в розмірі 47812, 42 грн, інфляційні витрати в розмірі 5380, 73 грн та 3% річних в розмірі 3088, 38 грн, а всього 56281, 53 грн, покликаючись на неналежне виконання зобов`язань. Ухвалою суду від 10 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши представника позивача, відповідача, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. У процесі розгляду справи судом установлено та сторонами підтверджено, що зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» за вказаною адресою надаються послуги з централізованого постачання та постачання гарячої води. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5 Т.1) відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.67, 68 ЖК України, п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі зобов`язані оплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Виходячи з приписів ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому зобов`язаний сплатити заборгованість з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми. Отже, згідно з розрахунком позивача за спірною адресою за період з 01 травня 2016 року по 30 квітня 2021 року утворилася заборгованість на загальну суму 56281, 53 грн, яка складається з наступного: послуги з централізованого опалення - 47812, 42 грн, інфляційні втрати - 5380, 73 грн та 3% річних - 3088, 38 грн. Відповідачем вказаний розрахунок не заперечено та не спростовано, а відтак такий приймається судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 2270 грн. судового збору.

Outcome: approved