Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просив розірвати шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON], укладений 10.04.1981 Центрально-Міським районним відділом РАЦС про, що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, зроблено актовий запис № 269. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 10.04.1981, сторони зареєстрували шлюб, від якого неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з січня 2011 року, з цього ж часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Позивач вважає, що подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачем є недоцільним, так як сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення сумісного побуту і господарства. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи її представник надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Матвеєва» (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду (а.с. 15). Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 10.04.1981 Центрально-Міським районним відділом РАЦС про, що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, зроблено актовий запис № 269, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КИ № 407154 (а.с. 7). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, позивач стверджує, що спільно з відповідачем не проживають з січня 2011 року. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею та документально підтверджений судовий збір в розмірі 640,00 гривень (а.с.1).

Outcome: approved