overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою Приазовського районного суду від 08.07.2019 р., розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву; та третій особі надано строк для подання заперечень щодо позову (а.с. 18). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, третя особа по справі також не надала суду заперечень щодо позовних вимог позивача. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] - позивач по справі є власником житлового будинку [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право власності та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.03.2007 року /а.с. 10, 11/. Згідно витягу з домової книги житлового будинку /а.с. 12/, з 23.04.2013 року зареєстроване проживання [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Воскресенської сільської ради за № 458 від 19.06.2019 року /а.с. 13/ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не проживає з червня 2014 року. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Вимогами ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, [PERSON] , як власник житлового будинку, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав, а відповідач в свою чергу порушує право позивача. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, усунути перешкоди в користуванні належним їй майном, визнавши [PERSON] втратившою право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні [PERSON] будинком [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком, без надання іншого житла. Ухвалою Приазовського районного суду від 10.01.2020 р., розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 23). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] позивачка по справі є власницею будинку [ADDRESS] , про що свідчить копія договору дарування від 14.05.2010 року /а.с. 9-10/ та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 11/. Згідно витягу з домової книги на будинок /а.с. 12 -14/, з 16.12.2003 року зареєстроване проживання [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ Відповідно до довідки Приазовської селищної ради за № 2314/10-16 від 23.12.2019 року /а.с. 15/ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не мешкає з 2007 року. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, [PERSON] , як власниця житлового будинку, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав, а відповідач в свою чергу порушує право позивача. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, усунути перешкоди в користуванні належним йому майном, визнавши [PERSON] втратившою право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні [PERSON] будинком [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування зазначеним будинком, без надання іншого житла. Ухвалою Приазовського районного суду від 19 березня 2021 р., розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] - позивач по справі є власником будинку [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.01.2010 року /а.с. 9/ та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 10/. Відповідно до довідки Нововасилівської селищної ради за № 498 від 11.02.2021 року /а.с. 11/ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не мешкає з 2017 року. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, [PERSON] , як власник житлового будинку, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав, а відповідач в свою чергу порушує право позивача. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, усунути перешкоди в користуванні належним йому майном, визнавши [PERSON] втратившою право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 1644 грн. 83 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначає, що між Національним університетом харчових технологій та [PERSON] укладено договір про перепідготовку спеціаліста № 12-;Аз-147 від 20 липня 2012 року. Відповідач був зарахований до учбового закладу, та навчався в період часу з 01.09.2012 року по 11.11.2013 року, після чого був відрахований. Відповідач не оплатив третій семестр другого курсу навчання, заяв про відрахування за власним бажання та розірвання договору не подавав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву згідно якої позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання не з'являвся двічі, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на письмову заяву представника позивача, визнав можливим провести розгляд справи у відсутність представника позивача. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] є матір»ю [PERSON], і в зв'язку з перешкодами у спілкуванні матері і дитини, просить суд встановити спосіб участі [PERSON] у вихованні [PERSON], а саме: знаходження дитини [PERSON] за місцем проживання [PERSON] та [PERSON] на їх утриманні та вихованні почергово, через місяць, при цьому перший місяць з дня набрання законної сили рішенням суду, визначити місцезнаходження дитини з відповідачем, за місцем його проживання. В судовому засіданні позивач та його представник підтвердили позовні вимоги, відповідач позов визнав. Представник органу опіки і піклування Народицької райдержадміністрації просить справу розглядати без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.03.2010 року, актовий запис №7. Малолітня [PERSON] на даний час проживає з відповідачем, який, в свою чергу, чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач перешкоджає спілкуванню позивача з дитиною, оскільки остання іноді зловживає спиртними напоями, але щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інша обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню, і [PERSON] слід зобов'язати не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні і вихованні з неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим визначити наступний спосіб участі матері у вихованні [PERSON], а саме: перебування дитини [PERSON] на утриманні та вихованні [PERSON] за місцем проживання останньої: [ADDRESS], кожен наступний місяць, який слідує за місяцем перебування на утриманні та вихованні неповнолітньої [PERSON] в батька [PERSON] за його місцем проживання: [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідач не виконує свої батьківські обовязки щодо своїх дітей [PERSON] та [PERSON]. Діти з 2015 року у Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Мати ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя та не зробила нічого для повернення дітей додому. Позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути аліменти. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився. Третя особа служба у справах дітей Марїнської райдержадміністрації проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення та доводи позивача, думку відповідачів, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.164 СК України\~батьки або один із них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою. [PERSON] народилася 20.02.1999 року, про що в книзі реєстрації народжень 21.05.2009 року зроблено актовий запис № 8. Батьками вказано: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 274134. [PERSON] народилася 07.12.2004 року, про що в книзі реєстрації народжень 21.05.2009 року зроблений відповідний актовий запис № 9. Батьками вказано: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 274135. Відповідачка, [PERSON], [INFO], є матірю дітей. Відомості про батька дітей записано зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З вересня 2015 року [PERSON] та її діти мешкають за адресою: с. Дальнє, вул. Первомайська, буд. 21, Марїнський район, Донецька область без реєстрації. Будинок в якому мешкає родина, належить [PERSON] та потребує капітального ремонту. Висновком органу опіки та піклування Дачненськкої сільської ради Марїнського району Донецької області від 25.02.2016 року № 112/02-24 вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та малолітньої донбки [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Дачненської сільської ради Марїнського району Донецької області від 24.02.2016 року № 29 вирішено визнати виконання батьківських обовязків гр. [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON] незадовільними. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей - не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не готує до самостійного життя, ніяким чином не цікавляться ними, а тому має бути позбавлена батьківських прав. Також, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Молодіжна, 58 с. В. Дальник Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору дарування від 21.08.2006 року належить житловий будинок за вищевказаною адресою. У будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який є сином її чоловіка, але не проживає в ньому з 2009 року, не бере участі у його утриманні та не оплачує комунальні послуги, його особистих речей у будинку немає. У звязку з викладеним позивач звернувся з позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав, викладених в позовній заяві та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений належним чином, а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Молодіжній, 50 в с. В. Дальник Біляївського району Одеської області, про що свідчить договір дарування від 21.08.2006 року (а.с. 10). Відповідно до довідки виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 3485 від 28.11.2017 року в житловому будинку, який належить [PERSON] за адресою: вул. Молодіжній, 50 в с. В. Дальник Біляївського району Одеської області зареєстрований [PERSON], [INFO], але з 2009 року в ньому не проживає, його особистих речей у будинку немає (а.с. 8). Викладене підтверджується актом про не проживання від 28.11.2017 року, складеним депутатом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у будинку з 2009 року без поважних причин, він має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» в особі Нікопольського району електричних мереж вартість не облікованої електроенергії, яка виникла внаслідок порушення ПКЕЕ для населення у розмірі 3072,84 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] споживає електроенергію за адресою: [ADDRESS] (особистий рахунок № 0343063). Між енергопостачальником та споживачем договір у письмовій формі не укладався. При проведенні перевірки контролерами Енергонагляду на дотримання абонентом виконання Правил користування електроенергією для населення за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕ для населення, а саме: самовільне без облікове підключення після відключення. Згідно з п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, Енергопостачальником складено Акт Н № 110084 від 13.07.2013 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення. На підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006р., проведено розрахунок недорахованої електричної енергії. Згідно рішення комісії НРЕМ розрахунок зроблено з дати підтвердження стану відключення. Вартість недорахованої електроенергії складає 3072,84 грн.. Вказана сума до теперішнього часу не сплачена. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» в особі Нікопольського району електричних мереж заборгованість за електроенергію в сумі 1051,28 грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог позивача, просить розглянути справу за його відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] споживає електроенергію за адресою: м. Орджонікідзе, вул. Г.Тикви 12/72 (особистий рахунок № 0623072). Між сторонами договір у письмовій формі не укладався. Згідно п. 20 ПКЕЕ для населення розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Споживач за спожиту електричну енергію, яку використовував на власні потреби, повністю не розрахувався. Станом на 01.05.2015 року виникла заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1051,28 грн., яка на теперішній час не сплачена. Обсяги спожитої електроенергії підтверджується обходами контролерів, які робили контрольні зняття. Данні відображені у розрахункових даних Абонента. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється за порушення зобов'язання, якщо доведе, що це порушення сталося в наслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком - відсутність у боржника необхідних коштів (ст. 617 ЦК і України). Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки (ст. 623 ЦК України). Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» в особі Нікопольського району електричних мереж заборгованість за електроенергію в сумі 1051,28 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved