Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в листопаді 2020р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 8035,42 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлена також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. 03.02.2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір№ б/н від 03.02.2016р., згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. [PERSON] був ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Погодився з тим, що заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.13-70). Кредитний ліміт встановлено кредитором 18 500,00 грн. (а.с.12). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.07.2019р. [PERSON] помер [INFO] (а.с.76) Так, станом на дату смерті утворилась заборгованість у сумі 8035.42 грн., з яких: 8035.42 грн. - заборгованість за тілом кредиту (а.с.8-9). Суд зазначає, що з матеріалів справи не вбачається факту звернення позивача з вимогою про повернення кредитної заборгованості до [PERSON] за життя. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. На виконання ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.02.2021р. надано належним чином завірені копії з Спадкової справи № 837/2019, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , згідно якої вбачається, що відповідач [PERSON] заявою про прийняття спадщини не зверталась (а.с.126-133). Окрім цього, з матеріалів вищезазначеної спадкової справи судом встановлено, що спадкова справа заведена на підставі заяви [PERSON] від 20.11.2019 року про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] . Так, ще 19.12.2019 року Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою направлено запит до ПАТ КБ «ПриватБанк» про наявність грошових вкладів, банківських рахунків, карткових рахунків та заповідальних розпоряджень на них, дату складання розпоряджень, дату відкриття рахунків, суми грошових вкладів, залишок вкладів та залишок коштів на рахунках на ім`я [PERSON] , [INFO] ,померлого [INFO] для оформлення спадщини. 30.01.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надано відповідь на вищевказаний запит. 06.04.2020р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контор з претензією кредитора та просило включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком, повідомити АТ КБ «ПриватБанк» чи щвертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті Боржника, відомості про видані свідоцтва про право на спадщину, та про осіб, які такі свідоцтва отримали (за наявності). 28.04.2020 АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що станом на 28.04.2020 року свідоцтво про право на спадщину не видавалось. 27.08.2020 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом в тому числі на грошові вклад з відповідними відсотками у ПАТ КБ «ПриватБанк» після смерті батька [PERSON] . Враховуючи вищенаведене вимоги до відповідача є безпідставними, оскільки відповідач [PERSON] спадщину не приймала, окрім того, той факт, що відповідач булазареєстрована за адресою: [ADDRESS] (за адресою реєстрації боржника) на момент смерті [PERSON] , не є доказом прийняття спадщини. Згідно з ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні відомості, що відповідач є спадкоємцем померлого [PERSON] , за таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та відмову у задоволенні позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового зору віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed