Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що головний бухгалтер товариства [PERSON] фактично виконувала обовязки керівника, хоча зборів про її обрання на дану посаду не проводилися. В подальшому на зборах засновників СТОВ «Віленька» № 1 від 03.03.2011р. було вирішено відсторонити [PERSON] від роботи та вилучити в неї всі документи і печатку. Відповідач передала новообраному керівнику товариства тільки печатки та установчі документи. Однак, документацію СТОВ за 3-х річний період вона відмовляється передавати. Комісією по проведенню прийому-передачі документації було встановлено відсутність документів по підприємству, а також майна підприємства, включаючи й те, яке знаходилося в кредиторській заборгованості, а всього на загальну суму 146 271 грн. Представник позивача вважає, що вказане майно і документи знаходяться у відповідача, яка утримує його без законних на те підстав. Тому просить суд зобовязати [PERSON] передати СТОВ «Віленька» наступне майно: касові ордери (росходні ордери, прибуткові ордери, меморіальні ордери), книги по заробітній платі, складські книги, книгу руху поголівя (рахунок №21), інвентаризаційні книги, журнал про підзвітних осіб (рахунок № 72) документи бухгалтерського та податкового обліку, а також верстак циркулярний, верстак свердлильний, верстак токарно-вінторізний, верстак рейсмусний, пилораму Р-63-44, котел КВ-300, клеверотерка, сіносушарка комплекс) УСБ, тележка тракторна ПТС-40А, картоплесаджалка КСН-4, культиватор КРН-5,6А, підборщик сіна «Киргистан», ДТ -75 бульдозер, автомобіль САЗ-3715 №36-69, автомобіль САЗ -3707 № 66-61, автомобіль ГАЗ-52, №15-74, автомобіль ГАЗ52 бензовоз, трактор Т-16, трактор ЮМЗ-6, комбайн «Дон» 1500, льонокомбайн ЛК-4, борона дискова БДТ-7, культиватор КТС-4, косилка самохідна КПС-5, зчіпка С-11, розкидач міндобрива, плуг ПЛН-4-35, електромотори на заправці, ваги на коморі, холодильна установка, зерноочисна машина. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з викладених в ньому підстав, просили суд його задовольнити. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, суду надали письмові заперечення, де зазначили наступне. Після реорганізації КСП ім.Суворова було утворено СТОВ «Віленька». Було складено списки осіб, які мають право на майновий пай, затверджено загальну кількість майна пайового фонду підприємства на 01.04.2001р., яка становила 733 145 грн. Відповідно до акту прийому-передачі, який був витребуваний у позивача, встановлено, що майновий фонд у розмірі 403 000 грн. передано під кредиторську заборгованість підприємства, але не надано документів про конкретне майно. Також зазначили, що з 28.02.2000р. керівництво товариством здійснювалося [PERSON], а потім [PERSON] [PERSON] прийому-передачі майна та установчих документів від одного керівника до іншого суду не надано. Позивач вказує, що в 2007р. було створено два фермерські господарства: «Вілія», засновником якого є позивач, та «Даря», засновником якого є [PERSON], яким в подальшому було передано майно СТОВ «Віленька». Після передачі вказаного майна у товариства жодного майна не лишилося. Назад майно не передавалося, відповідно і акти прийому передачі не складалися. Пайовий фонд (майно) не розподілявся та не виділявся в натурі, а лише був грошовий еквівалент, визначений у гривнях, а тому після відчуження частини майна, пайовикам було сплачено кошти за майнові паї на загальну суму 74 471,50 грн. Після обрання нового керівника СТОВ «Віленька», 04.03.2011р. [PERSON] передала йому всі документи по СТОВ «Віленька», печатку та штампи товариства. Твердження представника позивача про те, що вказані у позові майно та документи знаходяться у відповідача є необґрунтованими, оскільки жодних актів приймання-передачі інвентаризації матеріальних цінностей на підтвердження передачі майна [PERSON] суду не надано. В задоволенні позову просили відмовити. Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Згідно ч.1 ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Відповідно до змісту ст.97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Судом встановлено, що відповідно до довідки № АБ № 373314 сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Віленька» зареєстровано в ЄДРПОУ, дата реєстрації 28.02.2000р. (а.с.7-9). Відповідно до протоколу № 1 від 03.03.2011р. зборів засновників СТОВ «Віленька» керівником господарства обрано [PERSON] Згідно наказу № 03/11від 10.03.2011р. керівника товариства призначено комісію для проведення прийому-передачі документації та матеріальних цінностей СТОВ «Віленька» (а.с.12). 25.03.2011р. комісією складено ряд актів прийому-передачі документів СТОВ «Віленька». Підпис [PERSON] на вказаних актах відсутній. Як вбачається з відповіді, наданої на запит СТОВ «Віленька» Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області, сільськогосподарська (будівельна) техніка та інша самохідна техніка в управлінні технічного нагляду Державної інспекції сільського господарства в Житомирській обл. зареєстрована за СТОВ «Віленька». Керівник товариства [PERSON] звертався до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій [PERSON] Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.07.2011р. в діях [PERSON] відсутній склад злочину, передбачений ст.185 КК України (а.с.52). Згідно копій розписок від 04.03.2011р. [PERSON] передала керівнику товариства [PERSON] статут, проект землеустрою, печатки та штампи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Витребуванням власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки. Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати її право власності або інше субєктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння та наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном (безтитульний статус його володіння). Представник позивача ставить питання про витребування майна із чужого незаконного володіння, вказує, що у відповідача це майно дійсно є в наявності, але вона відмовляються повертати його. З огляду на вищевикладене, суд погоджується з думкою відповідача та її представника, що позивач не підтвердив своє право на майно, яке він вимагає зобовязати відповідача передати СТОВ «Віленька». В той же час, позивачем суду не представлено жодних доказів того, що на час розгляду позову спірне майно передавалося відповідачу та знаходиться у її володінні (не надано актів приймання-передачі майна, розписок, листів та ін.). Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed