Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Представник відповідача - Ренійської районної державної нотаріальної контори позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Позивач на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] звернулася із відповідними вимогами та просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, зазначивши, що за життя [PERSON] належало: -житловий будинок із надвірними спорудами [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом / р. №. 2893 / 21.11.2005 р. -земельна ділянка загальною площею 0,0934 га. (кадастровий номер: [NUMBER]), розташована за адресою: [ADDRESS]-недоотримана пенсія в Управлінні Песійного Фонду України у Ренійському районі Одескьої області, яка складає 4 890 (чотири тисячі вісім сот дев`яносто) грн. 36 коп. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] р. - помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок, земельну діялнку та недоотриману пенсію. У відповідний 6-місячний строк, ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак позивачка, враховуючи відсутність спадкомців першої, другої, третьої черги, після смерті [PERSON] (як спадкоемець четвертої черги за законом) прийняла спадщину з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як виходить з матеріалів справи, з 2010 року по [INFO] рік, позивачка [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS], що підверджується як показаннями свідка [PERSON] так і довідкою № 569/03 від 20.10.2015 р. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] вели сумісне господарство, [PERSON] хворів, позивачка доглядала за ним, [INFO] р. він помер. Враховуючи те, що після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці попередньої черги за законом, заповіту він не залишав, отжеспадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка на момент смерті спадкодавця проживала разом їз ним однією сім`єю більше п`яти років, цей факт підверджується як доводами позивачки, наданими письмовими доказами, показаннями свідка [PERSON] Таким чином, на момент смерті [PERSON] позивачка проживала разом із ним, після його смерті продовжувала доглядати за спадковим будинком та земельною ділянкою для обслуговування жилого будинку, а отже фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлого [PERSON], вступом в управління та володіння спадковим майном на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та не заявила про відмову від неї. Враховуючі ці обставини, пізніше позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак їй в цьому було відмовлено з причин відсутності та належно оформлених правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок, земельну ділянку та недоотриману про що 20.10.2015р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на вищевказані об'єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачка фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлого [PERSON], вступом в управління та володіння спадковим майном, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, спадкоємці попередньої черги відсутні, представник Ренійської районної державної нотаріальної контори не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] Заслухавши показання свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Свідок [PERSON] пояснила, що позивачка [PERSON] доглядала за [PERSON], оскільки сім`ї в нього не було. Проживали вони разом з 2010 р., до смерті [PERSON] Після смерті [PERSON], [PERSON] продовжувала доглядати за спадковим будинком, земельною ділянкою. Свідок вказала, що не бачила та не чула чи є інші спадкоємці, ій не відомо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем четвертої черги за законом (ст. 1264 ЦК України), яка на момент смерті спадкодавця проживала разом їз ним однією сім`єю більше п`яти років, що підверджується як доводами позивачки, наданими письмовими доказами, показаннями свідка [PERSON] На момент смерті [PERSON] позивачка проживала разом із ним, після його смерті продовжувала доглядати за спадковим будинком та змельною ділянкою, отже фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлого [PERSON], вступом в управління та володіння спадковим майном на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та не заявила про відмову від неї. Таким чином, позивачка фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлого [PERSON], однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності та належно оформлених правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок, земельну ділянку та недоотриману пенсію, про що нотаріусом винесено вмотивовану постанову від 20.10.2015р., у зв'язку із чим в даний час позивачка вимушена звернутися до суду із позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає, що позивачка є суб'єктом набуття права власності на вищевказаний житловий будинок, земельну ділянку та недоотриману пенсію з підстав прийняття спадщини за законом, однак, з незалежних від неї причин вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказаний об'єкт спадкового майна, у зв'язку із чим була вимушена звернутися за захистом прав та інтересів до суду. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved