Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Представник позивача в своєму уточненому позові просить суд усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності (права користування та розпорядження) квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] та його неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником зазначеної квартири, а відповідач і його донька не проживають в даній квартирі тривалий час. Відповідач є сином померлої сестри позивача, йому було дозволено реєстрацію в квартирі для його офіційного працевлаштування. Відповідач зобов`язався сплачувати за комунальні послуги. В травні 2019 року, коли позивач повернувся з відрядження, він виявив, що квартира була порожня, ніяких речей відповідача в ній не було. Більш як сім років відповідач не сплачував комунальні послуги за квартиру. Без згоди позивача відповідач зареєстрував у квартирі свою малолітню доньку. Реєстрація відповідача і його доньки порушують право власності позивача на зазначену квартиру. Позивач не може оформити субсидію і йому нараховують комунальні послуги з урахуванням зареєстрованого відповідача і його доньки. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Представник третьої особи - Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши суду письмові пояснення, відповідно до яких при ухваленні рішення покладався на розсуд суду та просив проводити розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та просила прийняти рішення з урахування інтересів малолітньої дитини. Приймаючи до уваги викладене, що позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу (а.с.5,6). Викладене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та довідкою, наданою Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.60.61). В даній квартирі зареєстровані позивач по справі, його племінник [PERSON] , та малолітня донька племінника - [PERSON] . Викладене підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24.10.2019 року (а.с.4, 25). Згідно акту від 23.09.2019 року (а.с.7), відповідач і його малолітня донька [PERSON] в квартирі [ADDRESS] фактично не проживають і їх майна в зазначеній квартирі не має. Відповідач [PERSON] із заявами чи повідомленнями з приводу порушення його житлових прав до Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області не звертався, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 29.08.2019 року (а.с.8). Відповідно до відомостей про нарахування комунальних послуг та квитанцій на сплату послуг (а.с.10-14), нарахування комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] проводиться з урахуванням кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Відповідач по даній справі знаходиться в розшуку ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.15). Щодо доньки відповідача [PERSON] , в Реєстрі даних дітей шкільного віку та учнів, які проживають чи перебувають у межах Індустріального району м.Харкова, відомості про неї відсутні (а.с.51). Згідно відповіді начальника управління освіти, інформація в реєстрі даних дітей шкільного віку та учнів, які проживають чи перебувають в межах Індустріального району м. Харкова щодо навчання [PERSON] , 2009 року народження відсутні (а.с.51). Факт того, що відповідач та його малолітня донька не проживають в квартирі [ADDRESS] з травня 2019 року по теперішній час без поважних причин, підтверджується показаннями допитаного в суді свідка [PERSON] , яка підтвердили факт того, що відповідач з травня 2019 року добровільно не проживає у вказаній квартирі, що в квартирі відсутні його особисті речі, що відповідачу не перешкоджали проживати в зазначеній квартирі. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Беручи до уваги вищевикладене, що позивач по справі є власником зазначеної квартири, що відповідач і його малолітня донька в спірній квартирі фактично не проживають з травня 2019 року по даний час, суд дійшов висновку про те, що реєстрація відповідача і його доньки в зазначеній квартирі створюють позивачеві перешкоди у здійсненні права власності на зазначену квартиру, так як позивачу здійснюються нарахування комунальних послуг по вказаній квартирі з урахуванням зареєстрованого відповідача і його доньки, тобто в більшому розмірі, ані ж на одного позивача, а також позивач позбавлений можливості оформити субсидію на сплату житлово-комунальних послуг, так як відповідач є працездатною особою і позивач не може надати до органів, які призначають субсидії ,інформацію про його доходи або інформацію з приводу того, чому відповідач не працює. З урахування того, що судом встановлено наявність перешкод у здійсненні позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] , суд вказані перешкоди усуває і визнає [PERSON] та його малолітню доньку - [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved