Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, якою просять суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON]М, [INFO], додатковий строк для подання до Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 30 січня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликаються на те, що 30 січня 2014 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить: житловий будинок в с. Межиріччя по вул. Шевченка, 67 Жидачівського району Львівської області; земельна ділянка площею 1,8 умовних кадастрових гектари, що розташована на території [PERSON] сільської ради, що належала померлій на підставі сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ «120468/10244 та земельна ділянка площею 2,8 умовних кадастрових гектари, що розташована на території [PERSON] сільської ради, яку померла фактично успадкувала після смерті свого сина [PERSON], хоча юридично своїх прав не оформила. Ще за життя [PERSON] розпорядилась своїми правами на випадок смерті, а саме склала заповіт від 18 листопада 2010 року, згідно якого все належне майно заповіла своїй дочці [PERSON]. Проте, остання спадщини після смерті матері не прийняла, на таку не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем, який приходиться їй сином. Відтак, [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті бабусі, проте отримав відмову у видачі такого, у звязку з тим, що пропустив піврічний строк для прийняття спадщини. Вказана відмова позбавляє його можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримують, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області [PERSON] подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони не заперечують проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] подала заяву, в якій просить розгляд проводити без її участі, оскільки позовні вимоги позивача їй є зрозумілими, нею визнаються, тому вона не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 30 січня 2014 року, у віці 88 роки, в с. Межиріччя Жидачівського району Львівської області, померла [PERSON], про що 01 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис №03 та виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області, від 01 лютого 2014 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №341602 /а.с. 17/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить: житловий будинок в с. Межиріччя по вул. Шевченка, 67 Жидачівського району Львівської області; земельна ділянка площею 1,8 умовних кадастрових гектари, що розташована на території [PERSON] сільської ради, що належала померлій на підставі сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ «120468/10244 та земельна ділянка площею 2,8 умовних кадастрових гектари, що розташована на території [PERSON] сільської ради, яку померла фактично успадкувала після смерті свого сина [PERSON], хоча юридично своїх прав не оформила /а.с. 16, 18, 21/. З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 18 листопада 2010 року, вбачається, що [PERSON], на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день моєї смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю своїй дочці [PERSON]». Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований /а.с. 19-20/. Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З поданої через канцелярію суду заяви, вбачається, що [PERSON] відомо про відкриття спадщини після смерті її матері та наявність заповіту в її користь. Проте, поданою заявою остання заявляє що спадщина нею не прийняття та на таку вона не претендує, тому не заперечує проти прийняття спадщини позивачем /а.с. 31/. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що спадкодавець є матірю спадкоємиці за заповітом [PERSON], яка в свою чергу є матірю позивача по справі [PERSON] /а.с. 4-10, 14/. Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із постановою державного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу № 907/02-31 від 31 жовтня 2016 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що позивач пропустив піврічний термін, визначений цивільним законодавством для подання заяви. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця сплив 01 травня 2014 року. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах:, від 4 листопада2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17. Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що [PERSON], яка померла 30 січня 2014 року, на випадок своєї смерті розпорядилась належним майном, склавши заповіт, яким спадкоємцем визначила свою дочку [PERSON]. Вказаний заповіт не змінено і не скасовано. Проте, остання спадщини в законодавчо визначений строк не прийняла, на таку не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем по справі, який приходиться їй сином. Останньому про наявність спадкового майна після смерті бабці та небажання матері приймати спадщину стало відомо тільки в 2016 році. Тому, як спадкоємець за законом, він вирішив прийняти в спадщину належне померлій майно. Проте, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, отримав відмову, з причин пропуску піврічного строку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій. Таким чином, враховуючи відмову нотаріуса у видачу свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску піврічного строку, яка позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], оскільки такий ним пропущений з поважних причин.

Outcome: approved