Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 30.10.2007 року [PERSON] підписала заяву № б/н, згідно якої [PERSON] отримала кредит розмірі 16000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, чим підтвердила свою згоду на умови кредитного договору, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку. [PERSON] порушила взяте на себе зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.11.2016 року склала 33677,56 грн., з них: 10006,07 грн. тіло кредиту, 9752,37 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 10827 грн. заборгованість за пенею за прострочене зобовязання, 1250,00 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина), 1591,79 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 30.10.2007 року та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1378,00 грн., які були сплачені ним при предявленні позову до суду. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнала частково, а саме в частині основної суми заборгованості. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.10.2007 року [PERSON] підписала заяву № б/н, згідно якої [PERSON] отримала кредит розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, чим підтвердила свою згоду на умови кредитного договору, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку (а.с. 15,16, 17-50). [PERSON] порушила взяте на себе зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.11.2016 року склала 33677,56 грн., з них: 10006,07 грн. тіло кредиту, 9752,37 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 10827 грн. заборгованість за пенею за прострочене зобовязання, 1250,00 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина), 1591,79 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 13-14). Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 30.10.2007 року та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1378,00 грн., які були сплачені ним при предявленні позову до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до 610 ЦК України, порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею\~ 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння\~ відмова\~ від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.449 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з копією паспорта громадянина України, серії ЕН № 721132, виданий 06.08.2009 року Новоайдарським РВ ГУМВС України в Луганській області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що згідно з розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», є населеним пунктом на території якого здійснюється антитерористична операція. Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки, відповідач у судове засідання не зявився та не надав жодного доказу на спростування обставин, які викладені представником позивача та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, в частині стягнення основної заборгованості за кредитом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, при предявленні позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір у сумі 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.56). З урахуванням положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору, який сплачено при предявленні позову до суду, підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1378 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial