Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Позов мотивовано тим, що відповідно до умов укладеного договору №б/н від 01.06.2010 року [PERSON] був наданий банком кредит в розмірі 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Умови кредитного договору банком виконані в повному обсязі, проте відповідач ухиляється від взятих від себе зобов'язань по сплаті кредитних коштів і станом на 19.07.2018 р. заборгувала банку 25773 грн. 83 коп. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язалася використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки, однак всупереч умовам кредитного договору [PERSON] тривалий час не здійснює погашення кредиту, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. З позовною заявою, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 14.09.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач який належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є рекомендоване повідомленнями про вручення поштового відправлення №8910001411905, на розгляд справи не з'явилася. Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, не подано відзиву, то суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 01.06.2010 року [PERSON] був наданий банком кредит в розмірі 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Надану суму кредиту відповідач повинна була повернути не порушуючи терміни. Підпис відповідача у заяві свідчить про те, що вона погодилася на умови кредитного договору (а.с.8). При укладенні кредитного договору сторони виходили з вимог ст.634 ЦК України у відповідності до яких договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2010 року відповідач стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у позивача, в якій зазначено істотні умови кредитного договору (сума кредитного ліміту, розмір процентів, строк дії кредитного договору). У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповідь про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] в порушення вимог договору свої зобов'язання в частині погашення кредиту належно не виконує, в результаті чого станом на 19.07.2018 р. заборгованість складає 25773,83 грн., з яких: 13820 грн. 51 коп. - заборгованість по відсотках, 10695 грн. 74 коп. - заборгованість за пенею, 1703 грн. 19 коп. - штраф. Відповідно до вимог ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу штраф. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с. 5-8). Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги представника позивача є підставними і такими, що підлягають до задовольнення. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн., згідно з вимогами п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved