Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 17.07.2015 року в інтересах позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. За змістом позову, 08.10.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений кредитний договір №002-07026-081007, банком виконані зобовязання, шляхом відкриття карткового рахунку №26256901311277 в національній валюті України гривні, із встановленням ліміту кредитної лінії у розмірі 30000,00 грн. та на день укладання кредитний ліміт становить 1500,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах загального ліміту, без укладення додаткової угоди. Відповідач скористався відкритою на його імя кредитною лінією, але у порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку із чим станом на 22.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 2622,19 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 1217,14 грн., простроченого тіла кредиту в розмірі 493,84 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 911,21 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та покласти на нього судові витрати на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», внаслідок того, що триває ліквідація банку, призначено тимчасового адміністратора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просить розглядати справу за відсутності представника, підтримує заявлені вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду (31.08.2015 року, 14.09.2015 року, 29.09.2015 року, 21.10.2015 року) повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, підтвердженою перед відкриттям провадження у справі на виконання вимог ч.3 ст. 122 ЦПК України. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив. Заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав. В зв'язку із чим, причина його неявки визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224, ч.1 ст. 225 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, постановляє ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Під час розгляду справи суд виходить з правового змісту норм, які регулюють загальні умови та строки виконання зобовязань учасниками цивільних правовідносин, а саме ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, які виникають за кредитним договором, укладеним між банком (кредитодавцем) та позичальником, про надання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах, встановлених договором, поширюються положення ст.ст. 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст.ст. 610, 625, 631 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та за його порушення, яке мало місце під час дії договору, в разі закінчення дії договору. Так, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 08.10.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Банк», правонаступником якого є позивач, (копії установчих документів, а.с. 7-12) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №002-07026-081007 (а.с.3). Банк на виконання взятих за Договором зобовязань, відкрив відповідачу картковий рахунок №26256901311277 в національній валюті України гривні (п.1.2 договору, а.с.3). Згідно з п.1.3. договору, банк надає клієнту кредит шляхом відкриття кредитної лінії в загальному розмірі 30000,00 грн., та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1500,00 грн., кредитування рахунку здійснюється протягом 364 календарних днів, кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами, не потребує підписання додаткових угод (п.1.4 договору, а.с.3). Відповідач скористався кредитною лінією, але не виконав належним чином зобовязань за зазначеним договором (п.п. 3.3, 3.6), в результаті чого станом на 22.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 2622,19 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 1217,14 грн., простроченого тіла кредиту в розмірі 493,84 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 911,21 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с.6). Вимоги про стягнення пені позивачем не заявлено. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання боржник повинен відшкодувати збитки. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує суттєві умови щодо дотримання порядку та строків сплати кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, у звязку з чим вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ч.3 ст. 88 ЦПК України, із відповідача стягується судовий збір в дохід держави, позивач на час предявлення позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки триває ліквідація банку (а.с.8-11), призначено тимчасового адміністратора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Outcome: approved