Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Представник комунального\~підприємства Житлово-комунальний\~сервіс «Хмельницький»\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 5408 гривень 93 копійки. Свій позов обґрунтовували тим, що будинок № 3 по провулку Банному в м. Одесі належить житловому фонду місцевих Рад та знаходиться в управлінні КП ЖКС «Хмельницький». Квартира № 18 у вказаному будинку є ізольованою, приватизованою, загальною площею 35,80 кв.м, має комунальні зручності: газ, водопровід, каналізацію. Власниками даної квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачі в порушення вимог ст.162 ЖК УРСР, не вносять відповідну плату на утримання будинку та будинку та прибудинкової території, за надані комунальні послуги, заборгованість складає на 01.03.2018 року 5408, 93 гривень, яку в добровільному порядку сплачувати відмовляються, тому вони вимушені звернутися з наступним позовом до суду. В судове засідання представник КП ЖКС «Хмельницький» не зявився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує, просить розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про часта місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позов не визнає, оскільки КП ЖКС «Хмельницький» жодних послуг не надає. Відповідач звернув увагу суду, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 03 жовтня 2007 року КП ЖКС «Хмельницький» зобовязано укласти договір з [PERSON] на утримання прибудинкової території та на інші послуги повязані з утриманням будинку у встановленому законом порядку. Відповідач вказує, що рішення суду КП ЖКС «Хмельницький» не виконано, договір не укладено, відповідно послуги не надаються, а вносити плату за не надані послуги, законом не передбачено. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлялася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так згідно п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Статтею 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги), береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і зазначених вище норм Житлового кодексу України власник квартир та повнолітні особи, які проживають в ній, зобов'язані своєчасно сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги вноситься щомісячно. Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку по договору. Якщо договір не був укладений, власник повинен сплачувати спожиті комунальні послуги, згідно чинного законодавства. Ці платежі вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором чи законом не вставлено інші строки. Згідно ст.156,162 ЖК України, власник та члени його сімї зобовязані своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до вимог ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. П.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством України та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до положень ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ч.3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Судом встановлено, що відповідачі є власниками приватизованої квартири № 9 по провулку Банний в м. Одесі, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 60,24 кв.м., житловою 39,54 кв.м.. Згідно матеріалів справи на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради № 211/01-06 від 19.05.2017 року будинок № 3 про провулку Банному в місті Одесі знаходиться в управлінні КП ЖКС «Хмельницький». Відповідач [PERSON] заперечуючи проти задоволення позову вказував, що договір про надання житлово-комунальних послуг між позивачем та власниками квартири № 9 не підписувався, не укладався, рішення суду від 03 жовтня 2007 року не виконано. Так ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( в редакції діючої на час виникнення між сторонами правовідносин) встановлювала обовязок саме споживача укласти договір про забезпечення житлово-комунальними послугами. Відповідно до ст.11ЦК України однією з підстав цивільних прав та обовязків є правочин. Пунктом 3 ст.202 ЦК України визначено поняття одностороннього правочину. У відповідності з нормами п.5 ст.202 ЦК України до прав та обовязків, які випливають з одностороннього правочину застосовуються норми як до договору. Отже, незважаючи на те, що між відповідачем та КП ЖСК «Хмельницький» не має письмового договору, особи, що є власниками та здійснюють споживання житлово-комунальних послуг, чим фактично проявляють добровільне виявлення, через що у них в звязку з фактичним споживанням житлово-комунальних послуг, тобто одностороннім правочином, виникає зобовязання з оплати спожитих послуг на користь виконавця цих послуг КП ЖКС «Хмельницький». До цього зобовязання застосовуються норми як до договору. В судовому засіданні досліджувався наданий стороною позивача розрахунок заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги нарахований за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2015 року по 01.03.2018 року. Згідно даного розрахунку відповідачам нараховувалося плата за користування ліфтом, вивозом сміття, УБПТ (утриманням будинку та прибудинкової території). За період з 01.03.2015 року по 01.03.2018 року за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] значиться борг за користування ліфтом 107,60 гривень, за вивіз сміття 309,55 гривень, за утримання будинку та прибудинкової території 4957,28 гривень. Як вбачається з довідки витягу з домової книги про стан сімї та прописку № 326 від 26.04.2018 року виданої КП ЖКС «Хмельницький», квартира [ADDRESS] приватизованою квартирою, на житловій площі у вищевказаній квартирі постійно проживають та зареєстровані три особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачами не оспорюється, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного в ньому проживання. Згідно з ч.2 ст. 382 ЦК України 2. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Частина 2 статті 382 ЦК України визначає правовий режим щодо допоміжних приміщень та приміщень загального користування у дво- та багатоквартирному будинку. Зокрема за власниками квартир у таких будинках на праві спільної сумісної власності закріплюються приміщення загального користування, опорні конструкції буднику, механічне, електричне, сантехнічне та ніше обладнання за межами квартири або в середині квартири, яке обслуговує більш ніж одну квартиру. Ця норма встановлює порядок користування мешканцями квартир зазначеними приміщеннями та обладнанням. Власники квартир у багатоквартирному житловому будинку зобовязані брати участь у витратах на його утримання, у тому числі допоміжних приміщень будинку. При цьому розмір частки у майні будинку кожного співвласника визначається для кожного з них пропорційно розміру квартири, яка є їхньою власністю. В підтвердження позовних вимог стороною позивача надано докази щодо надання послуг по прибирання прибудинкової території, на якій розташований будинок № 3 по провулку Банному в м. Одесі, а саме акти виконаних робіт по прибиранню прибудинкової території починаючи з січня 2016 року по квітень 2018 року. Стороною позивача в якості доказів, що підтверджують позовні вимоги про нарахування плати за утримання будинку та прибудинкової території також надано інформацію про виконання робіт в житловому будинку № 3 по провулку Банному за період з 2009 року по 01.04.2018 рік, підписану начальником ПТО КП ЖКС «Хмельницький». З цих підстав суд приходить до висновку, що позивачем надавалися послуги відповідачам, повязані з утриманням будинку та прибудинкової території тому є усі підстави для стягнення з них заборгованості за фактично надані позивачем та отримані відповідачем послуги. Суд критично ставиться до правової позиції відповідача в тієї частині, що неповного, неякісного надання житлово-комунальних послуг, оскільки вони належними та допустимими доказами, зокрема актами-претензіями споживачів, як це передбачено ст.18 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-1У ( в редакції діючої на час виникнення заборгованості), не підтверджені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону звільнено від сплати судового збору, частину судового збору яка мала бути присуджена з них до стягнення відшкодовується за рахунок держави у Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до матеріалів справи відповідачі [PERSON] та [PERSON] є інвалідами ІІ групи. З цих підстав суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] звільнені від сплати судового збору, а тому розмір судового збору який мав бути стягнутий з цих відповідачів у розмірі 1174 гривні 66 копійок, з врахуванням вимог закону, необхідно повернути позивачу. Враховуючи вищевикладене з відповідача [PERSON] на користь позивача має бути присуджено до стягнення сплачений позивачем судовий збір у розмірі 587 гривень 33 копійки.

Outcome: approved