Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме визнати за позивачем [PERSON] проаво особистої власності на ? частину комплексу будівель і майна, що зареєстровано і знаходиться: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, буд. 1ж до складу якого входять: 1) комплекс будівель і внутрішнього обладнання, які складаються з будівлі цеху №2 прибудови, надбудови, балкону ( літ И-1, И-1(І) над И-1), загальною площею 5515,1 кв.м.; побутових приміщень, прибудови (літ. Л-3, Л-1 (І), Л-1 (ІІ), загальною площею 1089,6 кв.м., будівлі цеху СТК, прибудови, ганку (літ. АВ-1, АВ-4, АВ-1 (ІІ), АВ-1(ІІІ), АВ-1 (ІV)ав), загальною площею 1103,8 кв.м.; будівлі цеху (літ. АМ-1), загальною площею 298,0 кв.м.; огорожі (№1-8,11-13,15), замощення (І-ІІІ), надземної галереї (№16); 2) три баштових крана КБ 406 (№9,10,14); 3) нежитлові будівлі, які складаються з будівлі електроцеху (літ. Ю-1), загальною площею 140,1 кв.м., будівлі цеху (літ. АЛ-1), загальною площею 611,6 кв.м. та припинити за відповідачем право власності на ? частину цього комплексу будівель і майна, мотивуючи тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 20 квітня 1991 року по 24 вересня 2013 року. Під час спільного перебування у шлюбі сторони придбали спільне майно комплекс будівель, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська,1ж. Ці обєкти і майно були придбані сторонами за сімейні кошти під час знаходженням у шлюбі, але право власності було оформлено на відповідача. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив вищевикладені обставини. Представник відповідача була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності. Позов визнає частково. Вважає, що при поділі майна за відповідачем слід визнати ? частини спірного майна, а позивачу ? частини. Оцінивши доводи сторін, дослідив письмові докази, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1991 року (а.с.6). Від шлюбу мають повнолітню доньку, що не оспорюється сторонами. 24 вересня 2013 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.7). Відповідач [PERSON] є приватним підприємцем. Згідно свідоцтв про придбання приміщень з прилюдних торгів від 14 березня 2003 року, посвідчених приватним нотаріусом [PERSON] - приватному підприємцю [PERSON] належить на праві власності комплекс будівель та споруд з прибудовами та побутовими приміщеннями, будівля електроцеху за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська,1ж. (а.с.9,11). Даний комплекс будівель і нежитлових будівель має державну реєстрацію, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.40,42). Відповідно договору оренди землі (а.с.36-38) [PERSON] користується земельною ділянкою за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська,1ж. Земельна ділянка передана в оренду по фактичному розміщенню виробничих будівель та споруд. Цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості. Відповідно витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» комплекс будівель за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська,1ж складається з: будівля цеху №2, прибудова, надбудова, балкон (літ. И-1, И-1, над И-1 загальною площею 5515,1 кв.м., побутові приміщення, прибудови (літ. Л-3, Л-1, Л-1) загальною площею 1089,6 кв.м., будівлі цеху, СТК, прибудови, ганок (літ. АВ-1, АВ-4, АВ-1, АВ-1, АВ ІV-1, ав) загальною площею 1103,8 кв.м., будівля цеху (літ. АМ-1) загальною площею 298,0 кв.м., огорожі (літ. 1-8, 11-1,3,15), кран (літ. 9,10,14), замощення (літ. І-ІІІ), будівля електроцеха (літ. Ю-1) загальною площею 140,1 кв.м., будівля цеха (літ. АЛ-1) загальною площею 611,6 кв.м. (а.с.8-9). Позивач [PERSON] вважає вищезазначене майно спільною сумісною власністю подружжя. Представник відповідача, не заперечував проти стверджень, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, просила тільки відступити від засад рівності часток подружжя. Сторони не оспорюють, що спірне майно придбано в період сумісного життя, за спільні кошти подружжя. Судом не встановлений факт того, що спірне майно купувалось за рахунок коштів третіх осіб. Відповідно до ст..52 ЦК України фізична особа підприємець відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Відповідно до ч 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно ч 3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч.1 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно ч 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. З урахуванням викладених норм права і встановлених обставин спірне майно підлягає розділу між сторонами в рівних частках. Спірне майно слід розділити між сторонами шляхом визнання права власності на 1/2 частки за кожним. Обставин при яких суд може відступити від засади рівності часток подружжя та збільшити частку майна відповідачу, не встановлено. Разом з тим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних обставин. Не підлягає поділу між сторонами надземна галерея №16, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська,1ж, оскільки з правовстановлюючих документів, які містяться в матеріалах справи, не вбачається, що відповідач є власником цього обєкту нерухомості, тому і правових підстав для поділу його, як сумісного майна подружжя не має. Окрім того, вимоги позивача в частині припинення за відповідачем права власності на ? частину спірного майна не відповідає способу захисту цивільних прав для даного виду матеріально-правової вимоги позивача про поділ майна подружжя. В цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. \~

Outcome: partial