Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1 576 148,63 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 гривні. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що 18.10.2005 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 336П/2005 згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 79 763,00 доларів США з розрахунку 12,5% річних за весь час фактичного користування, на строк з 18.10.2005 року до повного погашення кредиту, мета кредитування - купівля автомобіля. Оскільки позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, станом на 07.11.2014 року сума заборгованості становить 1 576 148,63 гривень, з яких: тіло кредиту - 1 016 740,41 гривень та заборгованості за відсотками - 559 408,22 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 30.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого «Дельта Банк» змінює «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Внаслідок передачі «Укрпромбанком» «Дельта Банку» переходить (відступається) право вимагати (замість «Укрпромбанку») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків з кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. 18.10.2005 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 336П/2005 згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 79 763,00 доларів США з розрахунку 12,5% річних за весь час фактичного користування, на строк з 18.10.2005 року до повного погашення кредиту, мета кредитування - купівля автомобіля. Відповідно до п.п. 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.3., 1.5., 1.6., 1.8. кредитного договору № 336П/2005 від 18.10.2005 року, банк надає позичальнику кредитні кошти, на наступних умовах: сума кредиту -79763 доларів США; термін кредитування - 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту - 17 жовтня 2010 року; процента ставка за користування кредитом - 12,5% річних; плата за надання та управління кредиту - 1% від суми кредиту; мета кредитування - придбання автомобіля марки LEXUS GX 470 SPORT вартістю 454500 гривень 00 копійок. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. кредитного договору № 336П/2005 від 18.10.2005 року, для видачі кредиту банк відкриває позичальнику позичковий рахунок в Миколаївській філії ТОВ «Укрпромбанк», МФО 326814. Надання кредиту, за заявою позичальника, здійснюється шляхом видачі готівкою через касу кредитора. Обов'язок банку надати кредит позичальнику виникає тільки після належного виконання вимог п.п. 3.1.-3.2. та п. 4.2.6. цього договору. Повернення кредиту здійснюється щомісячно до 10 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 1330 доларів США. Дозволяється дострокове повне або часткове повернення кредиту. Згідно до п. 7.1 кредитного договору № 336П/2005 від 18.10.2005 року, даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взаємних зобов'язань. У зв'язку з тим, що позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, станом на 07.11.2014 року сума заборгованості становить 1 576 148,63 гривень, з яких: тіло кредиту - 1 016 740,41 гривень та заборгованості за відсотками - 559 408,22 гривень. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 Глави 71 Цивільного Кодексу України врегульовані правовідносини, що виникають за договорами позики. Згідно з частиною 1 статі 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 ЦК України. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань договором або законом може бути передбачена неустойка або пеня. Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 1 576 148,63 гривень, з яких: тіло кредиту - 1 016 740,41 гривень та заборгованості за відсотками - 559 408,22 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ПАТ «Дельта Банк». Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 611, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved