Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати\~за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3,22 га, кадастровий номер: 3520581700:02:000:0499, що знаходиться на території Веселівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті\~[PERSON]. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 05.03.2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до якої входить вищевказана земельна ділянка. 11.02.1994 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є [PERSON] Звернувшись до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], отримала відмову через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності померлої на спадкове майно, а саме державний акт про право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. Позивач та її представник у судове засідання не з?явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 52). Представники відповідачів у судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечили (а.с. 26, 29-30). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05.03.2009 року померла [PERSON] (а.с. 12). З витягів з погосподарських книг встановлено, що з 1991 року по день своєї смерті [PERSON] проживала [INFO] (а.с. 32-34). Відповідно до заповіту від 11.02.1994 року, який посвідчений секретарем Бовтиської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 12, [PERSON], належний їй житловий будинок, що знаходиться в с. Бовтишка, Олександрівського району, Кіровоградської області і все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] Вказаний заповіт не змінений і не скасований (а.с. 8, 51). \~ \~ \~ \~\~ \~З матеріалів спадкової справи № 277/2016 встановлено, що 02.12.2016 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом, звернулася позивач [PERSON] (а.с. 41-51). З вищевикладеного вбачається, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивач [PERSON], тобто на теперішній час, згідно матеріалів справи та спадкових справ, є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] \~ \~ \~ \~Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 326393, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку № 499, площею 3,22 га на території Веселівської сільської ради Олександрівського району, Кіровоградської області, для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, кадастровий номер 3520581700:02:000:0499 (а.с. 10). Відповідно до виписки з газети «Вперед», у рубриці «втрачено» вказано, що Державний акт серія Р1 № 326393, виданий Веселівською сільською радою на імя [PERSON] вважати недійсним (а.с. 11). Державним нотаріусом [PERSON]\~винесено постанову про відмову позивачу\~у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки позивачем не надано правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності [PERSON] на спадкове майно, а саме: державний акт про право власності на земельну ділянку яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (а.с. 5). \~ Таким чином, [PERSON] на момент смерті, була власником Державного акту на право власності на землю серії Р1 № 326393, виданого 14.04.2003 року Олександрівською районною державною адміністрацією, але даний акт було втрачено. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України). Згідно норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та, згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновків, що позивач\~є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті\~[PERSON] Оформити право власності через нотаріальну контору позивач\~не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлої на спадкове майно, а саме державний акт про право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Кіровоградської області, а тому\~позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved