Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Представник Катеринівської сільської ради звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на користь дитини. Передати малолітнього [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Мар'їнської райдержадміністрації для встановлення відповідного статусу та влаштування дитини до сімейних форм виховання або до державного закладу. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON], [INFO], зареєстрована на території Катеринівської сільської ради в [ADDRESS], але проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON]. Дані про батька [PERSON] записані в свідоцтві про народження зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. На підставі заяви [PERSON], з метою покращення житлово-побутових умов, малолітнього [PERSON], [INFO] , 06 жовтня 2016 року було влаштовано до Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. За весь час перебування в центрі, мати відвідала [PERSON] один раз, життям, здоров'ям свого сина [PERSON] не цікавиться. [PERSON] фактично самоусувається від виконання своїх батьківських обов'язків. На даний час мати ніде не працює.. Зазначені обставини й стали чинниками для звернення Катеринівської сільської ради, в порядку ст. 165 СК України, за судовим захистом прав неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області від 07.04.2017 року відкрито провадження по справі № 237/595/17 за позовом Катеринівської сільської ради до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Мар'їнської районної адміністрації (Служба у справах дітей), Мар'їнський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. В судовому засіданні головний спеціаліст служби у справах дітей Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області - Завгородня К.В., яка у даній справі діє за відповідною довіреністю № 510/01-44 від 20.04.2017 року заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилася, проти задоволення позовних вимог Катеринівської сільської ради не заперечувала. Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст.166 Сімейного кодексу України). У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Катеринівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. Дані про батька [PERSON] записані в свідоцтві про народження зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] самоусунулася від виховання свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області від 21 грудня 2016 року за № 11/2: - недоцільно повернення малолітнього [PERSON], [INFO], який перебуває у Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в родину матері [PERSON]; - рекомендовано виконкому Катеринівської сільської ради підготувати позовну заяву про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів зі [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] та подати її до Мар'їнського районного суду Донецької області. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Катеринівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області № 85 від 23 листопада 2016 року громадянам [PERSON] та [PERSON] вказано на недостатність уваги до свого малолітнього сина [PERSON] Надати службі у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації документи на [PERSON], [INFO], як дитину , яка опинилась в життєвих обставинах та взяти на облік у службі у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації. Відповідно до ст.80 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов'язку. Згідно з положеннями ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до положень ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Сукупність досліджених судом доказів свідчить про винну поведінку відповідача [PERSON], навмисне ухилення від виконання батьківського обов'язку щодо виховання та розвитку неповнолітньої дитини, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, зайняття підготовкою до самостійного життя доньки, підтримки доньки матеріально. Будь-які об'єктивні причини ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню, утриманню сина [PERSON], [INFO] відсутні. При ухваленні рішення суд зауважує, що позбавлення батьків батьківських прав не тільки виконує каральну функцію відносно батьків, але і служить меті захисту прав і інтересів дитини, усунення небезпеки для її життя, здоров'я, створення передумов для належного виховання дитини. На підставі викладеного ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved