Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом 26.11.2019 та просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 357/0891 від 12.03.2018 року, в загальному розмірі 15855,89 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 9083,35 грн., проценти за користування кредитом - 2749,84 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 2545,27 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 837,75 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основної суми боргу по ст. 625 ЦК України - 220,72 грн., з % річних за несвоєчасне погашення процентів - 78,29 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 233,21 грн. та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування - 107,46 грн. Також, просив суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1921 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 12.03.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 357/0891, за умовами якого банк надав споживачу кредит в розмірі 11000 грн., які остання зобов`язалася повернути не пізніше 10.04.2023, сплативши при цьому відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних. Умовами договору визначено право банку, при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та / або процентами більше як на один місяць, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором у примусовому порядку. Банк свої зобов`язання за договором виконав, передавши відповідачу обумовлену суму грошових коштів, але [PERSON] свої зобов`язання за договором виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 13.11.2019 у неї сформувалася заборгованість у розмірі 15855,89 грн. Позивач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи участь свого представника у розгляді справи не забезпечив. В позові міститься заява банку про розгляд справи за відсутності їх представника, відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 28), але до суду повторно не з`явилася, відзиву на позов не надала, поштові конверти повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній» (а.с. 35, 38). Відповідно до п. 2 ч.7, ч.8 ст. 128 ЦПК України, вказані судові повістки вважаються врученими відповідачу, а він належно повідомленим про час та місце розгляду справи. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не повідомлення ним про причини неявки, не надання заяви про розгляд справи за його відсутності та ненадходження відзиву, за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив здійснити заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 357/0891 (а.с. 12-19). Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 11000 грн., на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 10.03.2023 року, а позичальник зобов`язався отримати вказаний кредит, використати належним чином та повернути у визначений договором строк ( а.с. 12 зворот ). Відповідно до п. 2.3 Договору кредит надано на споживчі цілі, зі сплатою фіксованого відсотку за користування кредитом у розмірі 56% річних, які нараховуються щомісячно на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення, визначеного договором. У випадку настання строку повернення кредиту, у зв`язку із настанням обставин, передбачених п.п. 3.10.2.1 та 3.10.2.2 (прострочення виконання зобов`язань Позичальником щодо погашення заборгованості, у тому числі за Кредитом та / або відсотками на строк понад 58 днів) договору, нарахуванням процентів припиняється наступного дня після настання такого строку (а.с. 12 зворот). П. 3.2.2.1 та 3.2.3.1. Договору передбачена можливість відмови сторін від договору, але матеріали справи не містять доказів відмови позичальника від одержання кредиту (а.с. 12 зворот). Відповідно до п. 3.3.1 - 3.3.3 Договору, платежі за договором здійснюються шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів, або відповідно до порядку визначеного договором (а.с. 12, 25-26). Відповідно до п. 3.9.1 Договору, у випадку будь-якого невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань та недотримання умов Договору, Банк має право вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих відсотків за користування кредитом, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі, у тому числі у випадку затримки сплати частини Основної суми боргу за Кредитом та/або процентів за користування Кредитом на один календарний місяць (а.с. 13 зворот). Згідно з п. 4.3.1. Договору, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе зобов`язання, а Банк має право вимагати - належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, в тому числі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість в примусовому порядку (а.с. 14). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. ПАТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором від 12.03.2018 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 11000 грн., про що вказував позивач та не заперечив відповідач, та що підтверджується розрахунком заборгованості, частковим погашенням кредиту відповідачем (а.с. 10-11). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов`язання не виконувала належним чином, у результаті чого станом на 13.11.2019 утворилась прострочена заборгованість за кредитом - 9083,35 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 2749,84 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 10-11), який відповідач не заперечив, та з яким суд погоджується, оскільки він узгоджується з умовами договору та враховує здійснені позивачем погашення, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 546, 549 ЦК України, неустойка (штраф, пеня), як вид забезпечення виконання зобов`язання, є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 8.3. Договору передбачена сплата боржником пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу (а.с. 15 зворот). У зв`язку з цим, суд погоджується з розрахунком заборгованості пені наданої позивачем (а.с. 10-11) та вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 2545,27 грн. - в рахунок погашення пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 837,75 грн. - у рахунок погашення пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом. Також, в силу ст. 625 ЦК України, задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 3 % річних та інфляційних витрат, а саме 220,72 грн. в рахунок відшкодування 3 % річних за несвоєчасне погашення основної суми боргу та 78,29 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів, а також 233,21 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу та 107,46 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів (а.с. 10-11). Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. (а.с. 1), позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, тому суд, відповідно до ст. 141 ЦПК У країни, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1921 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved