Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Представник ЖБК «5-й Радянський» звернувся до суду з даним позовом, з огляду на наступне. 21.02.2013 р. [PERSON] було обрано головою ЖБК «5-й Радянський». Так, будучи горовою правління ЖБК відповідач не виконував обов`язків покладених на нього Статутом щодо виставлення всім власникам квартир кооперативу рахунків на сплату опалення та гарячої води, що призвело до великою заборгованості позивача перед ПАТ «Київенерго». Товариство, з яким у позивача було укладено договір на постачання теплової енергії та гарячої води № 033-0351-3, звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення боргу у розмірі 885 958 грн. 55 коп. 02.11.2016 року рішенням Господарського суду м. Києва позов ПАТ «Київенерго» задоволено частково. Стягнуто з ЖБК «5-й Радянський» заборгованість у розмірі 693 759 грн. 34 коп., 3% річних у розмірі 15 175,67 грн., інфляційні у розмірі 93 811,06 грн., пеню у розмірі 81 770,81 грн. та судові витрати. Вищезазначена заборгованість виникла у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків головою правління - [PERSON] , що призвело до матеріальної шкоди - відповідач з 2014 року по 02.11.2016 р. не надав жодних рахунків мешканцям будинку по сплаті послуг з центрального опалення і гарячого водопостачання. Після ухвалення Господарським судом м. Києва рішення, відповідач так і не надав членам кооперативу рахунки на сплату заборгованості. Після обрання кооперативом нового Голови, позивач почав виконувати рішення господарського суду, але в частині основного боргу, але штрафні санкції які були нараховані має сплатити колишній голова - [PERSON] . Так матеріальна шкода спричинена відповідачем ЖБК «5-й Радянський» складається з 3% річних у розмірі 15 175,67 грн., інфляційних у розмірі 93 811,06 грн., пені у розмірі 81 770,81 грн. та судового збору у розмірі 13 267,75 грн. і має бути стягнута з відповідача на підставі положень ст. 1166 ЦК України. Також з відповідача має бути стягнута і моральна шкода у розмірі 100 000,00 грн. Моральна шкода полягає у переживаннях мешканців будинку щодо відключення їх від мережі теплопостачання, погіршення відносин з оточуючими людьми, неповерненням позивачу печатки, технічної документації, ключів від приміщень. Також на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 5 949,38 грн., витрати на правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн. Провадження у справі було відкрито 11.07.2019 р., відповідно до приписів ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] просив суд відмовити у задоволені заявлених вимог в повному обсязі. Представник відповідача пояснив, що заявлені вимоги є безпідставними і не можуть бути задоволені. Так, матеріали справи не містять актів перевірок діяльності правління Кооперативу з боку ревізійної комісії, що передбачено положеннями Закону України «кооперацію» та Статутом. Правовідносини, які виникли між сторонами не можуть регулюватись положеннями ст. 1166 ЦК України, оскільки між ними виникли і діяли трудові правовідносини і регулюються положеннями КЗпП України. Так, рішення Господарського суду м. Києва набрало чинності 18.11.2016 р. Отже, з вимогами про відшкодування шкоди, в розумінні положень ст. 132, 233 КЗпП України позивач мав протягом одного року з дня виявлення шкоди - з 18.11.2016 р. до 18.11.2017 р., разом з тим позов подано до суду у 2019 р. Відповідно до усталеної практики строки встановлені ст. 23 КЗпП України застосовуються не залежно від заяви сторін. Просив відмовити у задоволені позову та стягнути на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено і не оспорюється відповідачем та його представником, що 21.02.2013 р. [PERSON] було обрано Головою правління Житлово-будівельного кооперативу «5-й Радянський», що підтверджується рішенням загальних зборів членів ЖБК «5-й Радянський» оформлений відповідним протоколом, належним чином завірена копія якого долучена до матеріалів справи. Також, як свідчать матеріали справи 01.06.2017 р. черговими загальними зборами членів ЖБК «5-й Радянський» затверджено рішення Правління кооперативу про обрання Головою правління ЖБК «5-й Радянський» Бєлого С.П . Представник позивача зазначає, що у зв`язку з невиконанням [PERSON] обов`язків Голови Правління ЖБК «5-й Радянський», а саме ненадання мешканцям будинку [ADDRESS] рахунків на сплату послуг опалення та постачання гарячої води, кооперативу було спричинено матеріальну шкоду, у вигляді штрафних санкція стягнутих з позивача рішенням Господарського суду м. Києва від 02.11.2016 року. Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 02.11.2016 р. частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Житлово-будівельного кооперативу «5-й Радянський» про стягнення заборгованості. З Житлово-будівельного кооперативу «5-й Радянський» стягнуто на користь ПАТ «Київенерго» заборгованість за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 033-0351-3 від 20.04.1999 року у розмірі 693 759 грн. 34 коп. за період з 01.11.2014 року по 01.07. 2016 р.; 3% річних у розмірі 15 175 грн. 67 коп. за період з 25.11.2014 р. по 01.07.2016 р., інфляційні у розмірі 93 811 грн. 06 коп. за період з 25.11.2014 р. по 01.07.2016 р. та пеню у розмірі 81 770 грн. 81 коп. за період з 25.01.2016 р. по 01.07.2016 р. Так, відповідно до положень ст. 1 Статуту ЖБК «5-й Радянський», в редакції затвердженої загальними зборами членів кооперативу 17.05.1971 р., приведений у відповідність щодо змін діючого законодавства, згідно рішення загальних зборів членів ЖБК від 29.10.1996 року, редакції якого діяла на момент виконання відповідачем обов`язків голови правління, житлово-будівельний кооператив організовано з метою задоволення потреб членів кооперативу та їх сімей у житлі шляхом будівництва жилого багатоквартирного будинку з господарськими будівлями за власні кошти кооперативу з допомогою державного кредиту, а також для подальшої експлуатації та управління цим будинком. За ст. 24 (розділ V) Статуту Кооперативу, правління кооперативу обирається зборами членів кооперативу (зборами уповноважених) в кількості не менше п`яти осіб, строком на два роки. Статтею 26 п. в) Розділу V Статуту правління житлово-будівельного кооперативу є виконавчим органом кооперативу підзвітним загальним зборам (зборам уповноважених) в обов`язки якого входить забезпечення надходження від членів кооперативу внесків на утримання, експлуатацію та капітальний ремонт будинку, платежів за комунальні та інші послуги. Закон України «Про кооперацію» визначає, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність, відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про кооперацію». Згідно до ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Так, представник позивача зазначає, що з [PERSON] має бути стягнута матеріальна шкода спричинена кооперативу, а саме штрафні санкції, передбачені рішенням Господарського суду м. Києва: 3% річних у розмірі 15 175 грн. 67 коп., інфляційні у розмірі 93 811 грн. 06 коп. та пеню у розмірі 81 770 грн. 81 коп. на підставі положень ст. 1166 ЦК України. Відповідно до приписів ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, передбачені ст. 22 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Так, аналіз вищенаведених норм матеріального права дає підстави вважати, що останні застосовуються до позадоговірних (деліктних) відносин. Разом з тим, зважаючи на правовідносини, які виникли між сторонами підстави для застосування зазначеної норми матеріального права відсутні. За положеннями ст. 25 Статуту ЖБК «5-й Радянський» голові правління і заступнику заробітна плата встановлюється загальними зборами. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, як це визначено ст. 94 КЗпП України. Законодавство про працю, відповідно до ст. 3 КЗпП України, регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Зважаючи на викладене, з огляду на положення Статуту ЖБК «5-й Радянский» наявні підстави вважати, що до правовідносин сторін необхідно застосувати положення трудового законодавства та зокрема, положень ст. 130 КЗпП України. Приписами ст. 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Положеннями ст. 32 Статуту позивача визначено, що члени правління, які своїми діями заподіяли шкоди кооперативу, несуть перед ним матеріальну відповідальність в установленому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Разом з тим, виключно твердження представника позивача про спричинення шкоди кооперативу у зв`язку із неналежним виконанням голови правління покладених на нього обов`язків не може стати основою рішення для стягнення з відповідача сум вказаних у позовній заяві і потребує доведення, що її виникнення пов`язано з неправомірними діями [PERSON] . За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, в розумінні положень ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, за положеннями ст.. 80 ЦПК України. Приписами ст. 18 Закону України «Про кооперацію» для контролю за фінансово-господарською діяльністю кооперативу обирається ревізійна комісія. Ревізійна комісія (ревізор) складає висновок за річними звітами про результати діяльності кооперативу. Відповідно до положень Статуту позивача, який діяв в період виконання відповідачем обов`язків голови кооперативу, а саме ст. 29 в обов`язки ревізійної комісії входить проведення не рідше одного разу на рік планових ревізій господарсько-фінансової діяльності кооперативу та звітування про наслідки ревізій перед загальними зборами кооперативу; в разі виявлення порушень діючого законодавства та статуту кооперативу, неправильних дій правління кооперативу, повідомляти про це збори членів кооперативу. Так, представником позивача долучено до матеріалів справи Акт ревізії фінансово-господарської діяльності ЖБК «5-й Радянський» за період з травня 2019 року по червень 2020 року та наголошено про те, що в акті встановлено, що в жовтні 2014 року бувшим головою ЖБК [PERSON] була припинена сплата за теплопостачання по договору № 330351 і припинено прийняття від власників квартир коштів, виставлення власникам квартир відповідних рахунків. Разом з тим, суд не може покласти в основу рішення даний акт, оскільки зазначений документ надає аналіз фінансово-господарської діяльності ЖБК з травня 2019 р. по червень 2020 р. З іншого боку, приймаючи рішення по суті справи суд має наголосити на наступному. Виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу, як це визначено ст. 16 Закону України «Про кооперацію». Як вже зазначалось, в обов`язки правління входить забезпечення надходження від членів кооперативу внесків на утримання, експлуатацію та капітальний ремонт будинку, платежів за комунальні та інші послуги п. в) ст. 26 Статуту ЖБК). У даній статті Статуту також зазначено, що зобов`язання, довіреності та інші угоди і грошові документи підписуються головою правління або його заступником. Інші обов`язки, які має голова правління ЖБК 25-й Радянський», Статутом позивача не передбачено. Разом з тим, матеріали справи не містять і відповідних рішень правління ЖБК, загальних зборів членів кооперативу, які обирають правління та, серед іншого, приймають рішення про порядок експлуатації будинку, що належить кооперативу ст. 25 Статуту), які б свідчили про безпосередній обов`язок відповідача вчиняти дії виставляти власникам квартир відповідні рахунки. Особа, відповідно до ст. 23 ЦК України, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Положеннями ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ЖБК «5-й Радянський» моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. за неналежне виконання посадових обов`язків. Проте з огляду на те, що відсутні достовірні відомості про порушення [PERSON] прав позивача суд не вважає за можливе задовольнити вимоги ЖБК «5-й Радянський» і в цій частині. За приписами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи і серед іншого, витрати на правову допомогу. Судовий збір, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Представник відповідача просить стягнути з ЖБК «5-й Радянський» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору, як це визначено ч. 2 ст. 134 ЦПК України. З огляду на те, що відповідачем не подавався попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, суд вважає за можливе відмовити у стягнення з позивача витрат на правничу допомогу. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed