overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] , мотивуючи тим, що [PERSON] є власником квартири. В квартирі зареєстрований її батько, однак з 2010 року не проживає в квартирі, не бере участі в утриманні та обслуговуванні. Позивач хоче захистити свої права власника. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ; [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , але з 2010 року в ній не проживає. Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексу України та ст.383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст.71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування квартирою, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до Новомосковської міської ради, [PERSON], [PERSON], відділу реєстрації актів цивільного стану по м.Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції, третя особа - Новомосковська міська державна нотаріальна контора про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, а саме, зазначити в резолютивній частині рішення з яких осіб суд вирішив стягнути судові витрати по справі. В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно мотивувальної частини вищевказаного рішення суд вирішив стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме витрати по проведенню експертизи в сумі 5 654,56 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 214,60 грн. (а.с.143). Однак, в резолютивній частині рішення суд стягнув з відповідачів судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір у розмірі 214,60 грн. та витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 5 654,56 грн. Тобто суд в резолютивній частині рішення фактично допустив описку при не зазначенні прізвища відповідачів та позивача, з кого та на чию користь стягуються ці судові витрати. З огляду на викладене, враховуючи те, що суд ухвалив рішення стосовно кожної позовної вимоги, яка була предметом розгляду даної цивільної справи, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, в силу вимог статті 220 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення відповідного додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Новомосковська державна нотаріальна контора, про визначення частки співвласників у спільній сумісній власності квартири та визнання права власності на 1/6 частини квартири обов'язкової долі в порядку спадкування, а саме, прописати в резолютивній частині рішення про здійснення державної реєстрації права власності за заявником, а також про реєстрацію права власності за заявником в порядку спадкування. В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з позовної заяви позивач просила: - визначити за нею та за [PERSON], померлим [INFO], по ? частині у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]; - визнати за нею право власності на 1/6 частину, як на обов'язкову частку у даній квартирі, згідно ст. 1241 ЦК України, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Згідно мотивувальної частини рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 року, суд вирішив задовольнити позовні вимоги частково, а саме визначив частки [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO], рівними, а саме по ? частині у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Щодо позовних вимог визнання за позивачкою право власності на 1/6 частину, як на обов'язкову частку у даній квартирі, згідно ст. 1241 ЦК України, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], то суд вирішив в цій частині вимог відмовити. З викладеного вбачається, що суд ухвалив рішення на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто рішення суду, у відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, є обґрунтованим. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Отже, враховуючи те, що суд ухвалив рішення стосовно кожної позовної вимоги, яка була предметом розгляду даної цивільної справи, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, в силу вимог статті 220 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення відповідного додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 лютого 1999 року № 3-99-168575 [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2013 року [PERSON] виділено ? частку на праві спільної часткової власності у квартирі [ADDRESS]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 січня 2014 року визначено за відповідачами по ? частці за кожним у квартирі [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. Посилаючись на вказані обставини, а також на перешкоди в оформлені спадкових прав, позивачка просила визнати та виділити [PERSON] ? частку в спільній сумісній власності у квартирі [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду своїх представників, які позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі проти задоволення позову не заперечували. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 лютого 1999 року № 3-99-168575 [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 3). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2013 року [PERSON] виділено ? частку на праві спільної часткової власності у квартирі [ADDRESS] (а.с. 7). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 січня 2014 року визначено за відповідачами по ? частці за кожним у квартирі [ADDRESS] (а.с. 6). [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. З врахуванням вищезазначеного, підстави для визнання та виділення [PERSON] ? частки квартири [ADDRESS] - відсутні. Зазначене не перешкоджає спадкоємцям [PERSON] звернутися до суду в загальному порядку про визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 11.08.2012 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2020 року. Причиною розпаду сім`ї стало те, що протягом останніх років, внаслідок різних інтересів та життєвих позицій в сім`ї часто виникали непорозуміння та конфлікти, які призвели до втрати між сторонами почуття любові, довіри, взаємоповаги та взаєморозуміння. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливо та суперечать інтересам позивача. \~ \~ \~ \~Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 23.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. \~ \~ \~ \~Представник позивача надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги позову визнала. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до Привітненської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цього стало те, що [INFO] р. року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 4,14 га надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Привітненської сільської ради. Дану земельну ділянку за життя спадкодавець заповів позивачу [PERSON] Про існування даного заповіту позивач не знав, а тому й пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Про існування даного заповіту позивач дізнався в жовтні 2014 р. від секретаря сільської ради, яка поцікавилася чому він не оформляє спадщину. Тому позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, але представник надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач - представник Привітненської сільської ради в судове засідання не з'явився, але сільська рада направила до суду лист, в якому зазначено, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у відсутності її представника. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав: - з даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.10.2012 року вбачається, що [PERSON] помер в с. Привітне Золотоніського району Черкаської області [INFO] р., про що зроблено запис № 6; - згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №004319 від 22.02.2002 р. [PERSON] передано у приатну власність земельна ділянка площею 4,14 га, яка розташована на території Привітненської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - відповідно до дублікату заповіту від 23.10.2007 р. посвідченого секретарем Привітненської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за №491, [PERSON] заповів [PERSON], [INFO] належну земельну ділянку площею 4,14 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в с. Привітне Золотоніського району Черкаської області; - відповідно до довідки Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 11.11.2014 р. №1076/01-16 після смерті [PERSON], який помер [INFO] р. спадкова справа не заводилася; - згідно довідки серії МСЕ №026598 [PERSON] являється інвалідом 2-ї групи. Відповідно до ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк звернення для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд продовжує строк для прийняття спадщини на два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, стягує з відповідача на користь держави судовий збір 243,603 грн. від яких звільнений позивач, (як інвалід 2-ї групи).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON]- [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 19 січня 2016 року помер чоловік [PERSON] [PERSON], в с. Погірці Самбірського району Львівської області у віці 76 років. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме: на земельну частку (пай) площею 1,49 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, із земель, що належали Колективному сільськогосподарському підприємству «Погірцівське», яка розташована на території Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області. В держнотконторі не може оформити свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки спадкодавець за життя не виготовив сертифікат на земельну частку (пай) нового зразка. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області, в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив суд слухати справу у його відсутності. Суд, розглянувши справу в порядку\~ст. 174 ч.4 ЦПК України\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі\~\~визнання відповідачем\~\~позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] міської ради Теребовлянського району, третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на майно житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Залав'є вул.Бічна, 18, Теребовлянського району Тернопільської області, в порядку спадкування. Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через відсутність його державної реєстрації. У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада Теребовлянського району у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача визнала. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Спадкодавець [PERSON] 25 листопада 2002 року склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок в с.Залавє Теребовлянського району Тернопільської області [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 15 січня 2017 року, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Залав'є вул.Бічна, 18, Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд Теребовлянського БТІ вартість спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами складає 231000 грн. Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно йому відмовлено через відсутність державної реєстрації вказаного нерухомого майна. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Судові витрати представник позивач просить залишити за позивачем. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у с.Залав'є вул.Бічна, 18, Теребовлянського району Тернопільської області, після смерті 15 січня 2017 року [PERSON]. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» та Мукачівського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про стягнення моральної шкоди.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на майно житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Стара Могильниця, вул.Стінка, 27, Теребовлянського району Тернопільської області, в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], померлого 26 травня 2016 року. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів. У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не з»явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача визнала. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON]. Чоловік позивача [PERSON] помер 26 травня 2016 року. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Стара Могильниця, вул.Стінка, 27, Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд Теребовлянського БТІ вартість спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами складає 302102 грн. Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно їй відмовлено через відсутність реєстрації такого майна. Інші спадкоємці майна померлої із заявою про прийняття спадщини не звертались. \~ \~ \~ \~Судові витрати представник позивача просить залишити за позивачем. Відповідно до ст.1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають дружина, діти спадкодавця. Із змісту ст.1268 ЦК України випливає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги представника позивача слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у с.Стара Могильниця, вул.Стінка, 27, Теребовлянського району Тернопільської області, після смерті 26 травня 2016 року [PERSON]. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved