Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Представник позивача Джяутов В.В. 04.01.2021 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобуріння» про стягнення заборгованості за договором про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі, яким просить стягнути з ТОВ «Шахтобуріння» на користь [PERSON] заборгованість за договором № 1 від 04.01.2018 р. про надання безвідсоткової фінансової допомоги в розмірі 8099000,00 грн. та судовий збір в розмірі 10510,00 грн. В обґрунтування вимог, зазначив, що 04.01.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Шахтобуріння» укладено договір № 1 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі, відповідно до умов якого [PERSON] надав ТОВ «Шахтобуріння» поворотну фінансову допомогу у розмірі 7300000,00 грн. строком на 1 рік. Зазначив, що відповідно до п. 6.2 договору у випадку прострочення повернення фінансової допомоги ТОВ «Шахтобуріння» сплачує [PERSON] штраф у розмірі 1 % від суми неповернутої с строк фінансової допомоги і неустойки у подвійному розмірі облікової ставки НБУ від неповернутої суми за кожен день прострочення повернення. Відповідач своїх зобов`язань за договорами не виконав, не повернув позивачу грошові кошти в сумі 7300000,00 грн. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач відмовляється добровільно виконати умови договору та повернути грошові кошти, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача до суду надійшла заява якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи провести за його відсутності та відсутності представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву якою позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить розгляд справи провести за відсутності представника ТОВ «Шахтобуріння». Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 04.01.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Шахтобуріння» укладено договір № 1 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі, відповідно до умов якого [PERSON] надав ТОВ «Шахтобуріння» поворотну фінансову допомогу у розмірі 7300000,00 грн. строком на 1 рік (а.с. 5-6). 04.01.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Шахтобуріння» було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 1 від 04.01.2018 р. про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі, відповідно до якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.3.1 договору, яким продовжили строк надання допомоги до 01.03.2019 року ( а.с. 7). 25.10.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Шахтобуріння» було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 1 від 04.01.2018 р. про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі, відповідно до умов якої, сторони визначили, що розмір допомоги за договором становить 7800000,00 грн. ( а.с. 8). Як вбачається з договору № 1 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі, строк повернення боргу наступив 26.11.2020 року з моменту отримання вимоги (а.с. 36). Відповідно до п. 6.2 договору № 1 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі, у випадку прострочення повернення фінансової допомоги ТОВ «Шахтобуріння» сплачує [PERSON] штраф у розмірі 1 % від суми неповернутої с строк фінансової допомоги і неустойки у подвійному розмірі облікової ставки НБУ від неповернутої суми за кожен день прострочення повернення. Позивач свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується банківськими квитанціями ( а.с. 9-35), однак відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, в зв`язку з чим станом на день подачі позову становить 8099000,00 грн. ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув та визнає позов, вимоги позивача щодо повернення суму позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 10510,00 грн. судового збору.

Outcome: approved