Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради звернувся до суду з вказаною заявою в інтересах неповнолітньої [PERSON] та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON]. Посилається на те, що відповідач [PERSON] з 2006 року самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не опікується донькою, не турбується про її стан здоров'я, не займається вихованням тощо. Оскільки мати дитини хвора, всі обов'язки по утриманні та вихованню дитини несе її тітка третя особа у справі. В засіданні представник органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради Лой К.І., вона є і представник служби у справах дітей та сім'ї виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, на підтвердження чого надав письмову заяву. На запитання суду зазначив, що він усвідомлює наслідки таких його дій, визнання позову є добровільним, в нього є нова сім»я, в якій виховуються також діти, а життям доньки [PERSON] він не опікується вже дуже довго. Третя особа [PERSON] до суду не з»явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність в силу стану здоров»я, не заперечує проти позбавлення батьківських прав бувшого чоловіка. Третя особа [PERSON] зазначила, що її племінниця [PERSON] проживає у неї, оскілки сестра має поганий стан здоров»я і не може опікувати дитиною. Її батько взагалі не цікавиться життям дитини і не допомагає. Вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено наступне. [PERSON] народилася [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження серії, де матір'ю записана [PERSON] (третя особа), а батьком - [PERSON] (відповідач) (а.с. 20). Згідно акту обстеження умов проживання неповнолітня [PERSON] проживає в будинку своєї тітки [PERSON], де для неї створенні всі необхідні умови ( а.с. 22-23). Згідно акту обстеження умов проживання мати [PERSON] [PERSON] проживає в будинку з антисанітарними умовами, де відсутні належні умови для проживання дитини. Мати за станом здоров»я не може виконувати батьківські обов»язки. Батько [PERSON] не приймає участі у життя дитини з 2006 року ( а.с. 24-25). Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії [PERSON] має високий ступінь втрати здоров»я, що перешкоджає виконанню батьківських обов»язків ( а.с. 21). Відповідно до інформаційної довідки директора ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, батько [PERSON] не приймає участі і житті доньки, а мати [PERSON] належним чином не виконує батьківські обов»язки, що призвело до того, що дитина проживає у сім»ї тітки [PERSON] ( а.с. 11). [PERSON] проживає в с. Лецьки разом із співмешканкою та малолітньою дитиною, характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, що підтверджується відповідними довідками ( а.с. 8, 9, 12, 13). Орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради, згідно висновку №431-21 від 28 листопада 2017 року, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] ( а.с. 18-19). [PERSON] на обліку у лікарі нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується відповідними довідками ( а с. 16-17). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, судом встановлено, що відповідач добровільно, без будь-якого примусу не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], участі у її вихованні не приймав, не приймає і не буде приймати (підтверджується його письмовою заявою). Дані обставини дають підстави суду стверджувати, що відповідач свідомо нехтує своїми обов»язками по відношенню до дитини, тому може бути позбавлений батьківських прав відносно неї. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнав, що підтверджується його письмовою заявою, наслідки визнання позову йому судом роз»яснено та є зрозумілими, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших (не відповідача) осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання судових витрат вирішується у відповідності до ст. 141 та 142 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 150, 155, 164 СК України,

Outcome: approved