Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Ляр Д.Ю. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 18694,85 грн. Крім того представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 27.10.2020 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено таке. У червні 2018 році ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк». Даний факт є загальновідомим, а тому доказування не потребує в силу частини 3 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України. 29.04.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого перший надав, а другий прийняв кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах визначених Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифів банку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк, з огляду на надані документи, виконує зобов`язання за договором відповідно до його умов. Проте, [PERSON] , зобов`язання належним чином не виконувала, що вбачається з розрахунку заборгованості за договором, в наслідок чого станом на 16.09.2020 року у неї утворилась заборгованість перед банком у сумі 18694 грн. 85 коп., що складається із заборгованості: за тілом кредиту у розмірі 18278,21 грн., заборгованість за простроченими відсотками 416,64 грн.. В обґрунтування представник посилається на Умови та Правила надання банківських послуг, які долучені до матеріалів позовної заяви, щодо використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам`ятку клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Тому підлягає стягненню з відповідача заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 18278,21 грн. Щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками та штрафами у розмірі 416,64 грн., суд виходить з такого. В матеріалах справи наявна анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої відповідач отримала грошові кошти та яка не містить відомостей про розмір процентів. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Саме така правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду України, зокрема: від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15; від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16; від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16, де вказано про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення боргу за кредитним договором від 18 лютого 2011 року, де Велика Палата, скасовуючи рішення судів в частині стягнення процентів та пені і ухвалюючи нове рішення про відмову в позові в цій частині, вказала, що відсутність в анкеті-заяві домовленості про сплату процентів і неустойки не дає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За встановлених обставин суд приходить висновку, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З цих підстав посилання позивача, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору приєднання, який регулюється ст.634 ЦК України і згідно якого сторона може лише приєднатися до такого договору і не може запропонувати свої умови договору, є необґрунтованими. З урахуванням викладеного позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 18278,21 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: partial