Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюк О.С. звернувся до суду 02.09.2020 з указаним позовом та просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.06.2014 станом на 18.08.2020, у загальному розмірі 12734,18 грн та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 06.06.2014 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви б/н, згідно з якою позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свідченням приєднання відповідача до угоди та дії укладеного між банком та ним кредитного договору є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Відповідно до виявленого [PERSON] бажанням, банк відкрив йому кредитний рахунок із встановленням початкового кредитного ліміту в розмірі, зазначеному в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Так, для користування кредитним картковим рахунком позичальникові видано кредитну картку із строком дії. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких при укладенні договору відповідач надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустив порушення виконання покладених на нього зобов`язань. У результаті цього станом на 18.08.2020 виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості, становить 12734,18 грн та включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту 12734,18 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, відзиву не подано. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, у силу ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.06.2014 між ПАТ КБ\~«ПРИВАТБАНК»,\~яке змінило\~найменування на\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» (а.с.58-62)\~та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви, у якій зазначено, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 15). По суті, вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил [PERSON] надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою банку. У ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 06.06.2014 [PERSON] відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 300,00 грн на картковий рахунок емітовану банком кредитну картку за № [NUMBER] . При цьому, як слідує з довідки про зміну умов кредитування, за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: збільшено до 500,00 грн 06.06.2014, збільшено до 2000,00 грн 14.07.2016, збільшено до 7000,00 грн 26.07.2017, збільшено до 9000,00 грн 09.11.2017, зменшено до 0 грн 01.02.2020 (а.с. 14). Активно користуватись кредитними коштами відповідач почав з 06.06.2014, що слідує з виписки за договором (а.с. 63-70). До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06.06.2014, позивачем долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розміщених на офіційному веб-сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.16, 17-54). Кредитування [PERSON] здійснювалося за умовами кредитування «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», про що свідчить процентна ставка вказана у розрахунку заборгованості та тарифах 3,6 % в місяць (43,2 % річних) (а.с.7-12,16). Відповідно до п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору передбачена можливість односторонньої зміни банком Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Про такі зміни Банк повідомляє Клієнтів шляхом використання будь-якого з наступних каналів: розміщення інформації на офіційному сайті Банку\~www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділеннях Банку (а.с. 33). При цьому, згідно п. 1.1.2.3, 1.1.2.4. позичальник зобов`язаний отримувати виписки про стан Карткового рахунку та про здійснені операції за картрахунками. При незгоді зі змінами Правил чи Тарифів клієнт має звернутися до Банку для розірвання договору та погасити наявну заборгованість перед банком, в тому числі заборгованість, що виникає протягом 30 днів з моменту повернення карт. При незгоді зі списанням коштів по картковому рахунку інформувати Банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Відповідно, продовження користування Клієнтом послугами Банку після дати публікації на сайті Умов та Правил надання банківських послуг у новій редакції є фактом надання Клієнтом згоди на зміни та доповнення до Договору та їх погодження шляхом мовчазної згоди. Отже, умовами вказаного кредитного договору передбачена можливість зміни умов кредитування, при цьому матеріали справи не містять жодних доказів неприйняття позичальником [PERSON] змінених умов договору, його заперечень щодо змінених умов, здійснених списань коштів з рахунку. Як визначено у п. 2.1.1.5.5. Договору, Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6., на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п. 2.1.1.3.3., 2.1.1.3.5 Договору Відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу. Відповідач отримавши кредит, належним чином свої зобов`язання з його повернення не виконувала, у зв`язку з чим у неї сформувалася заборгованість. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 06.06.2014, суд приходить до висновку, що він є діючим. Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 06.06.2014 станом на 18.08.2020 складає 12734,18 грн та включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту 12734,18 грн (а.с.5-12). Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За приписами ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором від 06.06.2014 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 5-12) та виписки за рахунком (а.с. 63-70). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість, позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх прострочення, в результаті чого станом на станом на 18.08.2020 утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 12734,18 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідач не заперечив. Вказаний розмір заборгованості суд вважає обґрунтованим та доведеним обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06.06.2014 станом на 18.08.2020, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12734,18 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved