Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що банк видав [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, на підставі укладеного між ними 05 червня 2008 р. договору без номеру, який складається з підписаної позичальником Заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», Правилами користування платіжною картою та Тарифів банку. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов'язань по поверненню кредиту, станом на 31 серпня 2015 р. утворилася заборгованість в сумі 21052,77 грн., яку банк просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судова повістка відповідачу, направлена за зареєстрованим місцем її проживання в с. Василівка Теофіпольського району, вручена не була та повернута до суду з приміткою «Повернення за закінченням терміну зберігання», зробленими поштовим відділенням. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в разі відсутності осіб, які беруть участь у розгляді справи, за адресою зареєстрованого або зазначеного у позовній заяві місця проживання, вважається, що судовий виклик вручено їм належним чином. Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, в тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену його сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо). В разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення. Таким чином, відповідач була відсутня за адресою свого зареєстрованого місця проживання, тому, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вона вважається такою, що повідомлена належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає, що судовий виклик відповідачу вручено належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. 05 червня 2008 р. між кредитодавцем Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк), та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою та тарифів, на виконання якого Банк відкрив позичальнику рахунок № [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом в сумі 300 грн. та надав кредитну карту для доступу до нього. У п. 5.3 вищезазначених Умов і Правил надання банківських послуг сторони передбачили право Банку проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. [PERSON], відповідно до умов даного договору, зобов'язувався щомісячно вносити на погашення кредиту платежі в розмірі 7 % від суми заборгованості, які складаються з нарахованих до сплати процентів за ставкою 3 % в місяць (36 % річних) та частини заборгованості по кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 6.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, проценти за його користування, а також оплачувати комісії на умовах договору. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань, зокрема користування простроченим кредитом, відповідно до п. 5.5.1 та Тарифів держатель карти сплачує проценти по підвищеній процентній ставці - 7 % в місяць (84 % річних). Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, починаючи з 18 липня 2008 р. [PERSON] використовувала кредитні кошти з кредитної карти, про що свідчить зміна показників в графах 3 «Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом» та 4 «Сальдо, на яке в цьому періоду проценти не нараховуються (пільговий період)». Відповідач частково вносила кошти на погашення кредиту, які розподілялися в черговості, визначеній статтею 534 ЦК України, тобто спочатку на погашення пені, потім заборгованості по процентах та в останню чергу - тіло кредиту, не дотримуючись обов'язку щомісячно вносити платежі та допускаючи пропуски в платежах, що підтверджується зменшенням залишку поточної заборгованості по кредиту та пропорційним збільшенням залишку простроченої заборгованості, з врахуванням внесених платежів, тому заборгованість по тілу кредиту підлягає стягненню в повному обсязі. Суд не погоджується з сумою відсотків, які позивач просить стягнути, за період з 01 квітня 2015 р., оскільки процентна ставка визначена в розмірі 43,2 % річних за відсутності доказів доведення до відома [PERSON] відомостей про зміну ставки відповідно до умов договору. Судом доводилося до відома позивача в ухвалах про відкриття провадження та про призначення справи до розгляду необхідності надання доказів повідомлення позичальника про зміну процентної ставки, однак таких доказів не було надано. Сума процентів за період з 01 квітня 2015 р. по 31 серпня 2015 р. (153 дні) перерахована судом, виходячи з договірної ставки у 36 % річних, і становить 1908,49 грн. на прострочену заборгованість і 43,37 грн. - на поточну. Порушень при нарахуванні відсотків в інші періоди судом не встановлено, в тому числі і в періоди, коли відсоткова ставка становила менше 36 % річних. Таким чином, заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами, без урахування відсотків за вищою ставкою, становить в сумі 6149,28 грн., яка і підлягає стягненню. Довідкою про умови кредитування, які є складовою частиною договору, передбачена комісія за несвоєчасне погашення заборгованості (при виникненні прострочення на суму більше 50 грн./10 $), яка становить 1 % від суми заборгованості, але не менше 10 грн./1 $ в місяць, тому позовна вимога в частині стягнення нарахованої комісії в сумі 100 грн. підлягає задоволенню. У пункті 8.6 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні клієнтом, тобто відповідачем, строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, то клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та 5 % від суми позову, у зв'язку з чим дана неустойка підлягає стягненню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених вимог - 98,05 %.

Outcome: partial