Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом ,в якому просить визнати, що строк на прийняття спадщини [PERSON] пропущений з поважних причин, та визначити [PERSON] додатковий строк у три місяці, достатній для подання нею до нотаріальної контори заяви при прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері, [PERSON]. В обґрунтування свого позову вказала, що 15 липня 2014 року померла мати позивачки, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на будинок № 44 по вулиці Кулябєва у місті Кам'янське Дніпропетровської області. Вказаний будинок мати позивачки успадкувала від свого чоловіка [PERSON] (помер 20 жовтня 2012 року), з яким постійно проживала та була зареєстрована по день смерті. Як відомо позивачу, [PERSON] заповіту не складала, а також вказана обставина перевірялася нотаріусом під час відкриття спадкової справи. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері [PERSON]. Інших спадкоємців, які б прийняли або мають право на спадщину немає. Бажаючи оформити спадщину після померлої матері, [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину та надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 вересня 2017 року, в якій значиться, що нотаріальна дія, а саме видача Свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON], не може бути вчинена, оскільки [PERSON] після смерті [PERSON] до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась і, таким чином, пропустила шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини. [PERSON] тридцять років тому переїхала до Російської Федерації для постійного проживання. У 2000 році там зареєструвала своє постійне місце проживання за адресою: Російська Федерація, Республіка Калмикія, місто Еліста, провулок Бабушкіна, будинок № 2. На Україну до батьків приїздила по можливості, але дуже рідко, оскільки там одружилася, має сім'ю та дітей, працювала (наразі вже на пенсії). Після смерті батьків взагалі не приїздила та не мала можливості приїжджати на Україну, оскільки виникла необхідність здійснювати догляд за хворою родичкою [PERSON] Амаєвною, яка проживала за адресою: Російська Федерація, Республіка Калмикія, Юстинський район, селище [PERSON], вулиця Октябрська, будинок № 41. Ця обставина була зумовлена поганим станом здоровя [PERSON] Амаєвни, що стало наслідком гострого порушення мозкового кровообігу. Хворій були поставлені діагнози: цереброваскулярна хвороба, атерослероз судин головного мозку, гіпертонічна хвороба 3 ст., р.4, глаукома обох очей. Хвора потребувала постійного стороннього догляду та піклування, оскільки вона не могла самостійно себе обслуговувати. Позивачка доглядала за нею. Як тільки [PERSON] змогла приїхати на Україну, вона одразу розпочала займатися питанням щодо оформлення спадщини після померлих батьків, оскільки тут залишився батьківський будинок. Проте виявилось, що строк для прийняття спадщини пропущено. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, написала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала повністю. (а. с.17 ) Представник відповідача - Територіальної громади в особі Кам'янської міської ради в судове засідання не зявилися, надали суду заяву ,в якій просять розглядати справу за відсутністю представника та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України. (а.с.18). Суд, враховуючи думку сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити, оскільки з матеріалів справи вбачається , що 15.07.2014 року померла [PERSON], яка була рідною матір'ю позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 16 липня 2014 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.10 ). Звернувшись після смерті матері до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач отримала постанову нотаріуса від 04 вересня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій нотаріус зазначив, що, видати позивачу свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] є неможливим у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. (а.с.12). Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Спадщина ніким не прийнята. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивачка пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задоволити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Outcome: approved