Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Представник позивача 14.11.2013 року звернувся з позовом до відповідача про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи тим, що ним було виплачено страхове відшкодування за Комплексним договором добровільного страхування транспортного засобу №06/02-062218 від 31.05.2010 року - автомобіля марки «Шкода Фабіа», д/н [NUMBER]. Зазначає, що застрахований автомобіль був пошкоджений з вини відповідача, вина якого підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2010 року за результатами розгляду адміністративної справи відносно відповідача за ст. 124 КУпАП. Для визначення розміру збитку, завданого страхувальнику, позивачем на основі розрахунку №132736418-1 розміру страхового відшкодування ТЗ та страхового акту №132736418-1, а також рахунку Автоцентру Прага Авто на кільцеві №17832 від 09.11.2013 року, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 3220,51 грн. Посилається в позові, що на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1191 ЦК України до нього як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором страхування майна, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, винної за заподіяння шкоди. Тому позивач, скориставшись наданим йому законом правом, звернувся до відповідача із регресною вимогою та просить суд стягнути з відповідача суму витрат, понесених у зв'язку з виконанням зобов'язань по страховому відшкодуванню, у розмірі 3220,51 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового засідання, причини неявки суду не повідомив. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 993, 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду іншій особі, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Також у відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової організації, яка сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить в межах цієї суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Судом встановлено, що 31.05.2010 року між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] - власником автомобіля марки «Шкода Фабіа», д/н [NUMBER], був укладений Комплексний договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) №06/02-062218, строком дії з 01.06.2010 року по 01.06.2011 року. Після настання страхового випадку [PERSON] звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка відбулась 02.11.2010 року. Позивачем на основі рахунку № Автоцентру Прага Авто на кільцеві №17832 від 09.11.2013 року було складено страховий акт №132736418-1 та розрахунок до нього. Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи вищевикладене та надані документами по події, що мала місце 02.11.2010 року, позивачем було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 3220,51 грн. Свідченням того, що страхове відшкодування було відшкодовано безпосередньо на рахунок станції обслуговування, де повинен проводитьсь відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, за погодженням вигодонабувача [PERSON] за Комплексним договором добровільного страхування транспортного засобу №06/02-062218 від 31.05.2010 року, є платіжне доручення №7362 від 17.11.2010 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, підставою для даної виплати стало пошкодження автомобіля марки автомобіля «Шкода Фабіа», д/н [NUMBER], внаслідок того, що 02.11.2010 року в м. Києві на вул. Боженка, 87 в м. Києві, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мітсубісі», д/н [NUMBER], порушив п.10.1, 10.9, 13.3 Правил дорожнього руху України, а саме перед початком руху та русі заднім ходом не витримав безпечний боковий інтервал до стоячого автомобіля, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Шкода», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. За обставинами вказаного ДТП відносно відповідача [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якого постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2010 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Отже, внаслідок даного ДТП з вини відповідача [PERSON] через порушення ним правил дорожнього руху було завдано пошкодження автомобілю марки «Шкода Фабіа», д/н [NUMBER], який був застрахований власником у позивача на підставі Комплексного договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) №06/02-062218 від 31.05.2010 року. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, судом встановлено, що відповідно до відомостей №8716002 про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 02.11.2010 року, було встановлено наявність полісу ОСЦПВВНТЗ серії АА9698009, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON] в ЗАТ «СК «АХА Страхування» з терміном дії до 02.11.2010 року. Однак, як вбачається з відповіді ПрАТ «СК «АХА Страхування» від 13.03.2013 року на претензію ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» щодо виплати страхового відшкодування за завдану шкоду [PERSON], було повідомлено, що поліс ОСЦПВВНТЗ серії АА9698009 мав термін дії з 02.10.2009 року по 02.10.2010 року, а тому на час ДТП, яка мала місце 02.11.2010 року не діяв, а отже АТ «СК «АХА Страхування» не несе відповідальність за заподіяну шкоду в результаті відповідної ДТП. Крім того, як вбачається з відповіді Моторно (транспортного) страхового бюро України №7/2-28/6850 від 05.03.2014 року, наданої на запит суду, щодо надання інформації про дію полісу ОСЦПВВНТЗ серії АА9698009, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON] в ЗАТ «СК «АХА Страхування», то згідно інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, дію зазначеного полісу вказано з 03.10.2009 року по 02.10.2010 року. Тому, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що за відсутності даних про наявність страхування цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON] як власника (вододільна на законних підставах) транспортного засобу перед третіми особами на час ДТП, яка мала місце 02.11.2010 року, саме останній є відповідальним за завдану шкоду внаслідок ДТП, а тому пред'явлений позов до нього про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 3220,51 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а також згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved