Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Представником позивача подано до суду з позовну заяву, в якій просить суд стягнути з [PERSON] [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312, IBAN [NUMBER] в AT «ОТП Банк», МФО 300528) суму в якості страхового відшкодування у розмірі 20 608,92 грн. (двадцять тисяч шістсот вісім гривень 92 копійок) та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.01.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5661585, яким було забезпечено автомобіль «Opel Vectra», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 12.03.2018 року у на вулиці Дрогобицькій в смт. Східниці Львівської області на автодорозі Турка-Пісочна трапилась дорожньо-транспортна пригода за учаспо автомобіля «Ford Transit», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» (надалі - Потерпілий), яким керував [PERSON] та забезпеченого автомобіля «Opel Vectra», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач). Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 16 квітня 2018 року Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки Відповідач, керуючи автомобілем, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, допустив зіткнення з транспортним засобом Потерпілого та не зупинився, не залишився на місці пригоди. 14.03.2018 року до Позивача звернувся Потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 20 608,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 17079 від 08.06.2018 р. Відповідач не повідомив Позивача про дорожньо-транспортну пригоду, чим порушив п. 5 ст. 21 Закону України «Про страхування» та п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 22.07.2019 року на адресу Відповідача було направлено регресну вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. 07.08.2019 року зазначену вимогу було отримано Відповідачем, однак жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку, з боку Відповідача здійснено не було. Станом на 09.12.2019 р. суму страхового відшкодування не повернуто. У судовому засіданні представник позивача не з`явився. Від представника позивача Цибал В.І. до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 18 січня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5661585, яким було забезпечено автомобіль «Opel Vectra», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 12 березня 2018 року у на вулиці Дрогобицькій в смт. Східниці Львівської області на автодорозі Турка-Пісочна трапилась дорожньо-транспортна пригода за учаспо автомобіля «Ford Transit», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» (надалі - Потерпілий), яким керував [PERSON] та забезпеченого автомобіля «Opel Vectra», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач). Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 16 квітня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки Відповідач, керуючи автомобілем, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, допустив зіткнення з транспортним засобом Потерпілого та не зупинився, не залишився на місці пригоди. 14 березня 2018 року до Позивача звернувся Потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Відповідач не повідомив Позивача про дорожньо-транспортну пригоду, чим порушив п. 5 ст. 21 Закону України «Про страхування» та п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 20 608,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 17079 від 08.06.2018 р. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вказане визначено і ст. 27 Закону України «Про страхування», а саме до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Згідно з частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Жодних доказів того, що [PERSON] повідомив Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ПЗУ Україна» про дорожньо-транспортну пригоду, або що він не міг її повідомити, суду не надано. За таких обставин, оскільки відповідачем [PERSON] добровільно страхового відшкодування не повернуто, суд вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) є обґрунтованим та його слід задовольнити. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved