Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 06 березня 2015 року звернувся в інтересах [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. У заяві вказується, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є дочками [PERSON], який помер 07 вересня 2005 року та після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1602 га на території Сасинівської сільської ради Пирятинської району Полтавської області, що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії РЗ № 645990 від 27.12.2004. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька, проте не має можливості отримати Свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, у звязку із втратою Державного акта на право приватної власності на землю Серії РЗ № 645990 від 27.12.2004, що підтверджує належність права власності на відповідну земельну ділянку спадкодавцеві на час відкриття спадщини. У звязку з цим позивач звернувся до суду для визнання в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1602 га на території Сасинівської сільської ради Пирятинської району Полтавської області. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений у встановлений законом спосіб, у заяві на адресу суду прохає справу слухати у його відсутність, вимоги позивача визнає. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутності відповідача, оскільки його пояснення в судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними дочками [PERSON], який помер 07 вересня 2005 року та єдиними спадкоємцями після його смерті, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про шлюб позивача та відповідача, копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією Державного акту на право приватної власності на землю. (а.с. 5-7, 9-12). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1602 га на території Сасинівської сільської ради Пирятинської району Полтавської області, що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії РЗ № 645990 від 27.12.2004 (а.с. 7, 8, 14) . Сторони прийняли спадщину після смерті свого батька, зокрема, позивач [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини, відповідач [PERSON] шляхом реєстрації та проживання разом із спадкодавцем на день його смерті. Спадкоємці не подавали заяв про відмову від спадщини, тому видача свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, що належало померлому 07 вересня 2005 року [PERSON] можлива в рівних долях, тобто, по ? частці кожній спадкоємиці, що слідує з листа завідувача Пирятинською державною нотаріальною конторою (а.с. 13). Разом з цим, позивач та відповідач не мають можливості отримати Свідоцтва про право на спадщину на свої частки у розмірі ? права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1602 га на території Сасинівської сільської ради Пирятинської району Полтавської області, у звязку із втратою Державного акта на право приватної власності на землю Серії РЗ № 645990 від 27.12.2004, що підтверджує належність права власності на відповідну земельну ділянку спадкодавцеві на час відкриття спадщини (а.с. 34). Приписами частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК) установлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім цього, відповідно до частини 2 статті 1278 ЦК, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Ст. 1270 ЦК визначає вказаний строк у шість місяців. Правом на відмову від спадщини сторони не скористались. Відповідач позов визнав. Проте, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд у разі визнання відповідачем позову ухвалює рішення про задоволення позову для наявності для того законних підстав. Оскільки, на думку суду, законні підстави з огляду на вищевказане, відсутні, суд не може прийняти визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, визнавши за [PERSON] ? право власності на вищезазначену земельну ділянку.

Outcome: partial