Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок № 58-А (загальною площею 61,40 кв.м, житловою площею 29,50 кв.м) з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Молодіжній в с. Ташань Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 19 травня 2016 року [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 травня 2016 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 02 липня 2014 року секретарем Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 56, за яким все своє майно вона заповіла [PERSON]. [PERSON] прийняла спадщину за заповітом відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини Переяслав-Хмельницькому районному державному нотаріусу Київської області, у звязку з чим було заведено спадкову справу № 406/2016. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині, немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом позивачу було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на імя померлої, про що нотаріусом було видано постанову № 169/02-31 від 02.02.2018. Факт володіння спадкодавцем [PERSON] вищезазначеним будинком представник позивача підтверджує витягом з погосподарської книги № 01 Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 2011 2017 роки, особовий рахунок № 0098-1. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі та без участі позивача [PERSON] Відповідач Ташанська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області в особі сільського голови позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову розяснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі свого представника. Зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. 19 травня 2016 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 20.05.2016 за № 10 зроблено відповідний запис виконавчим комітетом Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 374529. До дня смерті [PERSON] була зареєстрована по вулиці Молодіжній, 58-А в с. Ташань Переяслав-Хмельницького району Київської області, що встановлено відповідно до довідки № 446 від 28.09.2016 Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 02 липня 2014 року секретарем Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 56, за яким все своє майно вона заповіла [PERSON] позивачу по справі. [PERSON] прийняла спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини Переяслав-Хмельницькому районному державному нотаріусу Київської області, у звязку з чим було заведено спадкову справу № 406/2016 після смерті 19 травня 2016 року [PERSON]. Судом встановлено, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині, не має. Дані обставини підтверджуються матеріалами вказаної спадкової справи. Постановою № 169/02-31 від 02.02.2018 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом позивачу було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок на імя померлої. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 58-А по вулиці Молодіжній в с. Ташань Переяслав-Хмельницького району Київської області відповідно до відомостей погосподарської книги № 01 за 2011 2017 роки, особовий рахунок № 0098-1, зареєстрований за [PERSON], яка зазначена власником будинку. Будинок 1971 року побудови, що вбачається із даних погосподарської книги та технічного паспорту на будинок, що виготовлений 11.07.1990 Переяслав-Хмельницьким МБТІ. Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. \~ \~ \~ \~ Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем [PERSON] державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1269 ЦК України,

Outcome: approved