Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 18.04.2011 року Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON], уклали кредитний договір № 014-07530-180411. Відповідно до вищевказаного Договору, банк відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Банк надав відповідачу Кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, на загальну суму 30 000,00 гривень та на день укладання кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 4424,10 гривень. [PERSON] порушив умови кредитного договору в результат чого, станом на 04.08.2014 року за ним по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Кредитному договору № 014-07530-180411 від 18.04.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 5220,42 гривень, яка складається з: тіло кредиту - 5220,42 гривень. В зв'язку з вищевикладеним ПАТ «Дельта Банк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 5220,42 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив суд позовну заяву розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, ст.. 131 ЦПК України передбачає, що сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 525 - 527 ЦК України передбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст.ст. 615, 625 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2011 року Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON], уклали кредитний договір № 014-07530-180411. Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав платіжну картку, а також ПІН-код до картки. Банк надав відповідачу Кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, на загальну суму 30 000,00 гривень та на день укладання кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 4424,10 гривень. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодилися, що у даному випадку Додаткова угода не складається. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць , а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. [PERSON] порушив умови кредитного договору в результат чого, станом на 04.08.2014 року за ним по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Кредитному договору № 014-07530-180411 від 18.04.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 5220,42 гривень, яка складається з: тіло кредиту - 5220,42 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за кредитним договором, яка становить 5220,42 гривень. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved