Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.12.2008 у розмірі 126729,35 грн., яка складається з 4677,08 грн.- заборгованість за кредитом, 122052,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 01.12.2018 о 31.01.2018, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов`язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 19.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У справі призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, у зв`язку з викладеним, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, із матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі 01.12.2008 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк укладено кредитний договір № б/н, за яким [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500,00 грн. на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки Підписавши заяву від 01.12.2008, відповідач погодився з її умовами, а також підтвердив те, що заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Тобто, при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Розмір заборгованості підтверджується долученими до матеріалів справи розрахунками заборгованості за договором б/н від 01.12.2008, сформованими станом на 31.01.2019. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином зобов`язання за вказаним договором не виконує, порушив умови договору та норми чинного законодавства, продовжує ухилятись від виконання зобов`язань та заборгованість за договором не погашає, у зв`язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, відповідач має заборгованість у розмірі 126729,35 грн., яка складається з 4677,08 грн.- заборгованість за кредитом, 122052,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 01.12.2008 року по 31.01.2018 року. Вирішуючи спір по суті, суд керується наступними нормами чинного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629ЦКУкраїни договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved