Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Представник відповідача Громадської організації «Садівницьке товариство «Полісся» - адвокат Коломієць І.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 363/3200/19 за позовом [PERSON] до Громадської організації «Садівницьке товариство «Полісся» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії. Заява обґрунтувала тим що, при ухваленні рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07.07.2020 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Оскільки рішенням суду від 07.07.2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог, тому з позивача повинні бути стягнуті судові витрати Громадської організації «Садівницьке товариство «Полісся» , які вона понесла при розгляді справи і які складаються із сплачених коштів за правову допомогу в сумі 7 000 грн. Представник позивача - адвокат Орел Р.В. в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмові заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки у поданому представником відповідача письмовому відзиві не було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Крім того, зазначила, що позивач [PERSON] є інвалідом 3 групи (загальне захворювання), а також є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком у розмірі 1 564, 00 грн., у зв`язку з чим просила врахувати майновий стан позивача та відмовити у задоволенні заяви представника відповідача Громадської організації «Садівницьке товариство «Полісся» - адвоката Коломієць І.О. про ухвалення додаткового рішення. Представник відповідача - Громадської організації «Садівницьке товариство «Полісся» - адвокат Коломієць І.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, в якій подану заяву про ухвалення додаткового рішення повністю підтримав та просив її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення по справі з наступних підстав. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників процес справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду. Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Громадської організації «Садівницьке товариство «Полісся» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії відмовлено. Разом із цим, дійсно судом при ухваленні рішення від 07 липня 2020 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме щодо стягнення з позивача судові витрати Громадської організації «Садівницьке товариство «Полісся», які вона понесла при розгляді справи і які складаються із сплачених коштів за правову допомогу в сумі 7 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. Представником відповідача Громадської організації «Садівницьке товариство «Полісся» - адвокатом Коломієць І.О.доведено та надано до матеріалів справи відповідні докази, які підтверджують здійснення відповідаче витрат на правничу допомогу адвоката на загальну суму 7 000 грн. Однак, як вбачається і з матеріалів справи, що позивач [PERSON] є інвалідом 3 групи загального захворювання з 10.01.2000 року, пенсіонером за віком та щомісячно отримує пенсію у розмірі 1 564, 00 грн., що підтверджується копією довідки серія [NUMBER] , копією довідки головного УПФУ в м. Києві від 10.07.2019 року № 7971. Згідно ч. 1ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3статті 136 ЦПК України передбачено, що з підстав зазначених у частині першій цієї статті, суд, і порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. На підставі викладеного, суд враховуючи майновий стан позивача приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача Громадської організації «Садівницьке товариство «Полісся» - адвоката Коломієць І.О. про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача [PERSON] на користь Громадської організації «Садівницьке товариство «Полісся» судові витрати пов`язані із надання професійної правничої допомоги у розмірі 3 500 грн.

Outcome: partial