Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь банку 13592,85 грн. заборгованості за кредитною лінією та 243,60 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В позовній заяві позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Не заперечував щодо винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. Згідно зі ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач з'явився в попереднє судове засідання 06 листопада 2014 року і просив відкласти розгляд справи в зв'язку з наміром укладення угоди з адвокатом. Суд відклав попередній розгляд і погодив з відповідачем дату наступного судового засідання 24 листопада 2014 року. В судове засідання 24 листопада 2014 року відповідач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце попереднього судового розгляду, про що свідчить його особистий підпис у довідковому листі до справи. Відповідач в судове засідання для розгляду справи по суті 04 грудня 2014 року та 16 грудня 2014 року не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про що свідчать його особисті підписи на поштових повідомленнях про вручення судових повісток (а.с.23, 26). Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача в позовній заяві не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд вважає, що справу можливо розглянути заочно, та згідно зі ст.169 ЦПК України винести заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Як видно з матеріалів справи, 05 квітня 2011 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 004-01083-050411, згідно з яким кредитор банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні з кредитним лімітом 9000 грн., зі сплатою відсотків за користування відновлювальною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду та для здійснення операцій з видачі готівки з карткового рахунку у банкоматах та/або касах банків у розмірі 3% річних. Обслуговування рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною угоди (а.с.4 на звороті, а.с.5). Відповідно до норм ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кретитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі до ст.509 ЦК України, між сторонами виникло зобов'язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). У зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за вищезазначеним договором станом на 06 серпня 2014 р. виникла прострочена заборгованість по поверненню тіла кредиту в сумі 6636,12 грн., по сплаті простроченого тіла кредиту в сумі 2333,62 грн., по сплаті комісії в сумі 4623,11 грн. Як видно з розрахунку, загальна сума заборгованості за договором станом на 06 серпня 2014 року становить 13592,85 грн. (а.с.10). Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу (ст.526 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). У відповідності із ст.530 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору. Судом установлено, що право позивача порушено, тому підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та штрафних санкцій. Підстав для звільнення відповідача від сплати штрафних санкцій суд не вбачає. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача у розмірі 243,60 грн. підтверджені відповідною квитанцією (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved