Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою, в якому просить суд стягнути з відповідача витрати повязані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 16657,47 гривень, а також судовий збір у розмірі 1 600,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначав, що 08.09.2013року з вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ-2103» н.з. ВН0296ВА в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті вищевказаної пригоди пішоходу [PERSON] були причинені тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості. На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 31.03.2015 року та 18.06.2015 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в загальному розмірі 16657,47 гривень. Оскільки зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, у звязку з чим позивач звернувся до суду з наведеним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти проведення судового засідання без технічної фіксації не заперечує. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця його реєстрації згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.04.2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.З [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 15000 гривень, стягнуто на користь КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» 6924 гривні, стягнуто на користь держави 1398 гривень. за проведення автотехнічних експертиз. Відповідно до ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття в кримінальному провадженні і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Відповідно до чеків та сплачених рахунків за лікарські препарати вартість витрат на відновлення здоровя [PERSON] склала 20320,89 гривень. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не було застрахована. Заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не була відшкодована потерпілій особі. Згідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок\~\~коштів\~\~фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, яка з метою отримання відшкодування звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Моторне транспортне страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 16657,47 гривні, що підтверджується платіжними дорученнями № 9240рв від 28 листопада 2016 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved