Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Представник позивача адвоката Биліна Ростислав Геннадійович звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про винесення додаткового рішення суду. В поданій заяві заявник зазначає, що Святошинським районним судом м. Києва розглядалась справа за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олевський», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ІНВЕСТ ЛТД» про визнання дій неправомірними. Загальний розмір судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, становить 11 260,00 грн., в тому числі: 840,00 грн. - судовий збір, сплачений за подання позову, 420,00 грн. - судовий збір, сплачений за подання заяви про забезпечення позову, 10 000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрати на професійну правничу допомогу (гонорару адвоката) визначений відповідно до умов договору про надання правової допомоги №25/20 від 10.03.2020 та враховує: 5 000 грн. за збір та правовий аналіз інформації/документів/доказів, що стосуються справи, та підготовку заяв по суті справи, необхідних для розгляду справи у суді першої інстанції, по 1 000 грн. за представництво клієнта в кожному з судових засідань. У зв`язку з чим, заявник просить розподілити нерозподілені витрати, понесені позивачем. В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення, зазначив, що вважає, що в рішенні по суті спору було вирішено питання про стягнення судового збору, нерозподіленими залишились витрати на правничу допомогу, у зв`язку з чим, просив заяву задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Жодних заперечень з приводу аргументів, викладених в заяві, до суду не подав. Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї матеріалів, суд дійшов до таких висновків. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п.3). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2021 задоволено позов [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олевський», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ІНВЕСТ ЛТД» про визнання дій неправомірними, визнано неправомірними дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олевський» щодо нарахування [PERSON] платежу «за використання фасаду для розміщення інформаційних покажчиків» у розмірі 1000,00 грн щомісячно за період з листопада 2019 року по січень 2020 року, на загальну суму 3000,00 грн, стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олевський» на користь [PERSON] суму судового збору в розмірі 840,80 грн. Згідно з матеріалами справи, участь в розгляді даної справи як представник позивача брав адвокат Биліна Ростислав Геннадійович (свідоцтво № 5402 від 19.04.2014 р.), яким з позивачем був укладений договір про надання правової допомоги № 25/20 від 10.03.2020. Відповідно до витягу з вказаного договору та додаткової угоди б/н від 10.03.2020 сторони узгодили порядок визначення розміру гонорару: за збір та правовий аналіз інформації/документів/доказів, що стосуються справи та підготовку заяв по суті справи - 5000,00 грн; за представництво клієнта в судових засіданнях та підготовку інших процесуальних документів 1000,00 грн за кожне судове засідання по справі, на яке прибув адвокат не залежно від того, відбулось воно, чи ні. Згідно з п.3.5 Договору, розрахунки за цим договором здійснюються клієнтом впродовж 5 днів від дати підписання акту приймання-передачі наданих послуг або від останнього дня строку установленого цим договором на підписання такого акту, залежно від того, яка з подій настане першою, за умови, що в зазначений строк, Клієнтом не було надано вмотивованого письмового заперечення проти підписання такого акту. На підтвердження понесення витрат, представником надано звіт щодо часу, витраченого адвокатом, у зв`язку з наданням правової допомоги від 22.02.2021 та дублікати квитанцій від 22.02.2021 про сплату [PERSON] адвокату Биліні Р.Г. за надання правової допомоги на підставі договору №25/20 від 10.03.2020 платежів в розмірі 4500,00 грн, 4500,00 грн та 1000,00 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК, докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Заяву про стягнення судових витрат подано з дотриманням процесуальних строків. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». При цьому, у постанові Верховного Суду у справі № 910/4881/18 вказано, що зменшення витрат на правову допомогу можливе лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок неспівмірності (ВС/КГС № 910/4881/18 від 18.12.2018). У даному випадку до суду не було подано жодних заперечень стосовно розміру витрат, які просить стягнути позивач на свою користь. Відтак, у суду відсутні підстави для зменшення заявлених витрат на правову допомогу в цілому. При цьому, враховуючи, що 5000,00 грн, які просить стягнути позивач складаються з вартості участі у 5 судових засіданнях його представника: 17.06.2020, 15.09.2020, 13.10.2020, 03.02.2021 та 17.02.2021, суд бере до уваги, що засідання 17.06.2020 не відбулось з огляду на неможливість забезпечити належне повідомлення про дату, час та місце судового розгляду відповідача. На той час, відповідно до листа ТУ ДСА України в м. Києві від 02.06.2020 в державі склалася катастрофічна ситуація з наповненням Державного бюджету. Це призвело до фактичного припинення фінансування Управління за усіма статтями, окрім захищених. Обмеження стосуються в тому числі видатків, необхідних для придбання марок поштових, конвертів, паперу офісного, оптичних дисків, обкладинок для справ тощо. У зв`язку із відсутністю достатнього фінансування та забезпечення поштовими марками ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 06.04.2020 про відкриття провадження у справі не була направлена на адресу відповідача. Відповідно, відповідач про розгляд справи не був повідомлений належним чином. Суд вважає, що, оскільки, відповідач з причин, що не залежали від нього не прийняв участь у судовому засіданні 17.06.2020, що зумовило відкладення розгляду справи на іншу дату, на нього не може покладатись обов`язок по відшкодуванню судових витрат понесених позивачем через явку у вказане судове засідання. Відтак, з урахуванням вищезазначеного, суд відмовляє у задоволенні вимоги клопотання в частині стягнення 1 000,00 грн. за представництво позивача адвокатом в судовому засіданні 17.06.2020. В іншій частині вимоги заяви про стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню.

Outcome: partial