Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Представники позивачів [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом в якому просять визначити частки із майна, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що є у спільній сумісній власності, за кожним із співвласників: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині, тобто рівними, посилаючись на те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної сумісної власності, але частки не виділені. Підстава набуття права власності для них є свідоцтво про право власності на житло від 17.03.1997. Відповідачка, [PERSON] , є донькою [PERSON] , а [PERSON] - онукою. У даному домоволодінні не проживає з 2009 року, після того як вона виїхала до Італії. Саме з того часу дома вона не з`являлася, постійно весь час проживає в Італії, народила там дитину, працює. Але де саме вона мешкає, працює та більш детальні умови її життя невідомі. Останнє місце проживання, яке відоме це саме за адресою розташування домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідач своє майно не утримує: не проводить поточні ремонти для збереження жилого стану будинку, комунальні послуги не сплачує та взагалі належним їй майном не користується та не цікавиться. При цьому будинок старий, руйнується та потребує ремонту та витрат на його обслуговування. Необхідне також облаштування прибудинкової (дворової) території. Все це потребує згоди між співвласниками та грошових витрат. З тієї ж причини не має можливості оформити право власності на землю. Порядок користування між співвласниками не встановлювався ні за домовленістю між сторонами, ні судовим рішенням. Питання про виділ частки в натурі не ставилося. На теперішній час виникла необхідність визначити частки із нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, для подальшого виділення часток в натурі та припинення права на частку у спільному майні, бо через відсутність відповідача в Україні іншим способом позивачі не мають можливості скористатися своїм правом власності на нерухоме майно. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представників позивачів до суду надійшла заява про розгляд справи за їхньої та позивачів відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідачка до судового засідання не з`явилася з невідомої причини. Судова повістка відповідачу повернулася з відміткою пошти: «за закінченням встановленого строку зберігання». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.03.1997, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної власності належить квартира [ADDRESS] /а.с.8/. Належність вищевказаної квартири на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується також копією технічного паспорту /а.с.10-12/. Згідно довідки голови квартального комітету №8 Мелітопольської міської ради народних депутатів від 25.10.2018 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , остання за місцем реєстрації не з 2009року не проживає /а.с.9/. Як вбачається з відповіді Генерального консульства України в Мілані №61227/19-570/1-386 на №13 від 11.02.2019 з питань оформлення дозволу на залишення на постійне проживання або виходу з громадянства України [PERSON] до Генерального консульства України в Мілані не зверталась /а.с.17/. Рішенням державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01.11.2018 [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна сумісна на квартиру [ADDRESS] , оскільки встановлено суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження /а.с.18-19/. У відповідності до вимог\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 357 ЦК України\~частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно із частиною 1\~статті 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них є спільною сумісною масністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. На підставі ч. 3\~ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. За таких обставин частки кожного із співвласників квартири, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є рівними у розмірі 1/3 частки кожного із співвласників, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved