Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 30.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір №LGY0AN18720228. Згідно кредитно-заставного договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 48848,62 грн., на термін до 29.07.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитно-заставним договором. [PERSON] порушив взяте на себе зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 15 червня 2015 року склала 215015,94 грн., з них 36746,56 грн. заборгованість за кредитом, 31429,41 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7843,96 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 128519,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, штрафи, відповідно до договору, 250, 00 грн. штраф (фіксована частина), 10226,95 грн. штраф (відсоткова складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №LGY0AN18720228 від 30 липня 2008 року та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2150,16 грн., які були сплачені ним при предявленні позову до суду. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] у жодне судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і дату розгляду справи. У зв`язку з неявкою відповідача - [PERSON], не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір №LGY0AN18720228. Згідно кредитно-заставного договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 48848,62 грн., на термін до 29.07.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитно-заставним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, за користування кредитом та інших витрат. Укладення між відповідачем та банком договору, підтверджується підписом відповідача у заяві (а.с.13). [PERSON] порушив взяте на себе зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 15 червня 2015 року склала 215015,94 грн., з них 36746,56 грн. заборгованість за кредитом, 31429,41 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7843,96 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 128519,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, штрафи, відповідно до договору, 250, 00 грн. штраф (фіксована частина), 10226,95 грн. штраф (відсоткова складова), згідно розрахунку заборгованості за договором (а.с.3-5). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до приписів ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.449 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Судом встановлено, що предметом кредитно заставного договору №LGY0AN18720228 від 30 липня 2008 року є грошові кошти у сумі 48848,62 грн. Станом на 15 червня 2015 року заборгованість склала 2150015,94, згідно розрахунку заборгованості за договором (а.с.3-5). З огляду на вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач у судове засідання не зявився та не надав жодного доказу на спростування обставин, які викладені позивачем та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, при предявленні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2150,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.22). З урахуванням положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору, який сплачено при предявленні позову до суду, підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2150,16 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved