Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

представник заявника головний лікар Комунального підприємства «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» [PERSON] звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу. При цьому посилається на те, що [PERSON] , з 11.06.2019 року перебуває на диспансерному обліку в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» у м. Кривий Ріг з діагнозом: ВДТБ (11.06.2019 року) легень (дисемінований) Деструкція (0) МБТ (+) Мазок (+) МГ (+) Ріф. (+) Культура (0) Резистентність 0 Гістологія (0) Категорія 1 Когорта 2 ( 2019). З 10.06.2019 року по 23.07.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в легеневому відділенні № 4 КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР», згідно аналізу лікування не єфективне. З 23.07.2019 року по 28.08.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в легеневому відділенні № 4 КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» , виписана за самовільне необгрунтоване залишення відділення. Після виписки з стаціонару до дільничного лікаря - фтизіатра не з`явилася, від лікування хвора ухиляється. Неодноразово викликалася дільничною службою диспансеру для госпіталізації до профільного відділення КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР». Таким чином, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, [PERSON] , будучи хворою на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. За таких обставин, з метою запобігання поширенню туберкульозу, заявник просив суд ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати [PERSON] до стаціонару КП «КПТД» ДОР» на строк чотири місяці, до стійкого знебацилення. Ухвалою від 17.09.2019 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за заявою КП «КПТД» ДОР» про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа: [PERSON] розгляд справи призначено на 17.09.2019 року. Представник заявника в судове засідання надала заяву в якій підтримала вимоги та просив розглянути за її відсутності . Розгляд справи відповідно до ч.1 ст. 345 ЦПК України проводиться без участі заінтересованої особи, оскільки за даними лікарського висновку [PERSON] становить загрозу розповсюдження туберкульозу. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , з 11.06.2019 року перебуває на диспансерному обліку в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» у м. Кривий Ріг з діагнозом: ВДТБ (11.06.2019 року) легень (дисемінований) Деструкція (0) МБТ (+) Мазок (+) МГ (+) Ріф. (+) Культура (0) Резистентність 0 Гістологія (0) Категорія 1 Когорта 2 ( 2019). З 10.06.2019 року по 23.07.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в легеневому відділенні № 4 КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР», згідно аналізу лікування не єфективне. З 23.07.2019 року по 28.08.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в легеневому відділенні № 4 КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» , виписана за самовільне необгрунтоване залишення відділення. Після виписки з стаціонару до дільничного лікаря - фтизіатра не з`явилася, від лікування хвора ухиляється. Неодноразово викликалася дільничною службою диспансеру для госпіталізації до профільного відділення КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР». Таким чином, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, [PERSON] , будучи хворою на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Відповідно до ч. 1 статті 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦПК України справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд розглядає не пізніше 24 годин після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. На підставі ст. 346 ЦПК України розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду. Положеннями пункту 3 частини 1статті 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз`примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з метою запобігання поширенню туберкульозу [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк три місяці до стійкого знебацилення, починаючи з дня фактичної госпіталізації, так як це максимальний термін на який може бути госпіталізована особа. Відповідно до п.7 ч.1 ст.430, ч.2 ст.346 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення. Згідно з п.12 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу судовий збір не справляється.

Outcome: partial