Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку у зв'язку з продовженням навчання, посилаючись на те, що 25.06.1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу народилась позивач - [PERSON]. [INFO], яка на даний момент є повнолітньою, проживає у м.Київ, де навчається у Київському національному університеті технологій і дизайну (денна форма навчання, комерційна основа) та знаходиться на її утриманні. З відповідачем вона проживала однією сім'єю до 15 травня 2001 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб було розірвано 15.05.2001 pоку. До досягнення позивачем повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання. У серпні 2012 року позивач вступила на денну комерційну форму навчання на факультет дизайну (напрям підготовки - дизайн) у Київський національний університет технологій і дизайну. Вартість навчання згідно до договору про надання освітніх послуг складає 16000,00 грн. на рік. За навчання доньки за 1, 2 та 3 семестри нею було сплачено 24000,00 грн. Строк навчання доньки у вказаному ВУЗІ встановлено до 30.06.2016 р (бакалаврат). У зв'язку з тим, що позивач навчається на денній комерційній формі навчання, вона не має можливості десь працювати, потребує коштів для оплати навчання та потребує матеріальної допомоги (сплата за проживання у гуртожитку, харчування тощо). Розмір місячної заробітної плати представника позивача на сьогодні становить близько 3500 грн., у зв'язку з чим вони з донькою опинились у скрутному матеріальному становищі. Відповідач офіційно ніде не працює, хоча і має відмінне здоров'я. За цей час відповідач відпочивав у Таїланді, купував коштовні автомобілі (седан Мерседес Н-класу. мікроавтобус Мерседес Вито), що свідчить про наявність у нього коштів, а значить, він має змогу сплачувати аліменти на навчання доньки. Відповідач в усній формі обіцяв допомогу у сплаті за навчання в університеті та проживання доньки у гуртожитку в розмірі 50 %. але слова не дотримав та на сьогоднішній день здійснив виплату в розмірі лише 1300 грн., замість 12000 грн., як обіцяв, через що представник позивача змушена звернутися до суду за захистом прав доньки - позивача по справі. Позивач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги просила позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на свою - [PERSON] користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини середньої заробітної плати працівника для даної місцевості щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до закінчення навчання останньою, чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку, а також стягнути з [PERSON] на скою користь 12 000,00 грн. в якості додаткових витрат по оплаті навчання [PERSON] за період з 01.09.2012 р. по 31.12.2013 року. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково пояснив, що він у шлюбі ні з ким не перебуває, на утриманні нікого не має, не є інвалідом. Згоден сплачувати на користь представника позивача 1/4 частину всіх видів заробітку на утримання позивача. Сплачувати додаткові витратами на навчання не згоден. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва укладення шлюбу серії [NUMBER], представник позивача - [PERSON] з 25.06.1994 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб розірвано 15.05.2001 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьком позивача [PERSON] зазначено відповідача - [PERSON]. В цей час, позивач навчається у Київському національному університеті технологій і дизайну (денна форма навчання, комерційна основа), відповідно до довідки № 499від 12.11.2013 року. Відповідно до договору про навчання № 22-БДР розмір плати за весь строк навчання становить 64000 грн., плата вноситься кожного семестру. Відповідно до наданих квитанцій представником позивача було сплачено за навчання позивача 24000 грн. Відповідно до наданої довідки про доходи № 264 від 13.11.2013 року представник позивача працює у Технологічному інституті СНУ імені Володимира Даля, має посаду доцента та розмір її доходу з травня 2013 року по жовтень 2013 року склав 31136,06 грн. Суд вважає за необхідне зазначити, що необґрунтованою є вимога представника позивача щодо стягнення аліментів з відповідача в частині середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки зазначений розмір застосовується органами ДВС при виникненні та розрахунку заборгованості по сплаті аліментів на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження», крім того представник позивача не взяв до уваги того, що мінімальний розмір аліментів у 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлений ст.183 СК України, застосовується лише при визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей. Таким чином, виходячи з того, що позивач є повнолітньою дитиною, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, враховуючи матеріальне становище відповідача позивача та його представника, сімейний стан, а також те, що відповідач визнав позов в цій частині, суд робить висновок про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача. Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання [PERSON] в сумі 12000,00 грн., суд вважає вказані вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Правові відносини щодо утримання повнолітньої дитини батьками регулюються положеннями глави 16 Сімейного кодексу України. Розмір аліментів на утримання дитини встановлюється ч.1 ст.200 СК України та не передбачає стягнення додаткових витрат на навчання. Необгрунтованим є посилання представника позивача на застосування положень ст.185 СК України, якою передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину, оскільки ця стаття регулює відносини батьків по утриманню неповноліьньої дитини. Стосовно регулювання спорів щодо утримання повнолітньої дитини до досягнення нею 23 років необхідно звертатися до 16 Глави СК України, зокрема, до ст.ст. 199, 200 СК України. Крім цього, статтею 201 СК України встановлюється застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, та зазначається, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Цей перелік є вичерпним та не включає ст.185 СК України, на яку послалась представник позивача. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial