Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] 16.07.2021 року звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, стягнення сплачених грошових коштів у вигляді авансу та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.01.2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач зобов`язався поставити позивачу товар «дошка горіха суха пропарена торцева» 32х140х750 мм., 2 м2, ціною 15800,00 грн. на загальну вартість 31600,00 грн., розміром 32х140х1350 мм., 2 м2 ціною 16740,00 грн. на загальну вартість 33480,00 грн., розміром 32х155х1550 мм. 3 м2 ціною 17300,00 грн. на загальну суму 51900,00 грн., а всього на суму 116980,00 грн., в 50-ти денний термін з моменту підписання договору. Однак, відповідачем не були виконанні вимоги даного договору товар не поставлений, що, на думку позивача, порушило його права та змусило звернутись до суду за захистом своїх прав. Таким чином, позивач просить суд cтягнути з відповідача на його користь сплачений на підставі договору від 29.01.2021 року авансовий внесок в розмірі 50000,00 грн., суму відсотків за користування грошовими коштами за період з 21.03.2021 року по 13.07.2021 року в розмірі 472,60 грн., інфляційні збитки у розмірі 1105,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн. Ухвалою суду від 22.07.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений строк подав до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір у спрощеній формі оформлений рахунком-фактури № 7/27/21, відповідно до якого відповідач зобов`язався поставити позивачу товар «дошка горіха суха пропарена торцева» 32х140х750 мм., 2 м2, ціною 15800,00 грн. на загальну вартість 31600,00 грн., розміром 32х140х1350 мм., 2 м2 ціною 16740,00 грн. на загальну вартість 33480,00 грн., розміром 32х155х1550 мм. 3 м2 ціною 17300,00 грн. на загальну суму 51900,00 грн., а всього на суму 116980,00 грн., в 50-ти денний термін з моменту підписання договору (а.с. 18). На виконання умов договору позивачем 29.01.2021 року було сплачено відповідачу аванс в розмірі 50000,00 грн., про що свідчить вказана відмітка та особистий підпис відповідача вказаний у рахунку-фактурі. 24.05.2021 року позивач звернувся до відповідача із претензією. Дана претензія була направлена листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого, зазначений лист отриманий 27.05.2021 року (а.с. 19-23). Згідно із вказаною претензією позивач вимагав повернути сплачені кошти, оскільки замовлений товар не був доставлений у строк, який визначений у договорі від 29.01.2021 року. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. ст. 526 і 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання. Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості. Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи, (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Оскільки продавець ФОП [PERSON] одержав суму попередньої оплати товару, однак, не передав товар у встановлений строк, позивач як замовник товару має право отримати суму попередньої оплати (аванс) в розмірі 50000,00 грн. Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором від 29.01.2021 року у розмірі, що відповідає розміру авансового внеску 50000,00 грн. підлягає задоволенню. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання обов`язку поставити товар, то відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача інфляційні втрати в сумі 1105,00 грн. та 3% річних в сумі 472,60 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі ст. 24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з роз`яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вимоги позивача, щодо стягнення моральної шкоди задовольнити частково, оскільки в результаті неправомірних дій відповідача позивач переніс стрес протягом тривалого часу та чимало негативних емоцій та переживань, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн. Що стосується витрат пов`язаних із правовою допомогою слід зазначити наступне. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22.12.2018 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором». Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги. На підтвердження судових витрат на правову допомогу в сумі 14000,00 грн., позивачем надано до суду договір № 18/05/21-1 про надання правової допомоги від 18.05.2021 року, ордер, рахунок-фактуру від 18.05.2021 року, акт прийому-передачі наданих послуг № 17 від 13.07.2021 року та квитанцію від 13.07.2021 року на суму 2800,00 грн., а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн. задовольнити частково в розмірі 2800,00 грн., оскільки тільки вони документально підтверджені. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача надано суду докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, які стороною відповідача не спростовані в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial