Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Представник позивача за дорученням Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 08 грудня 2008 року в розмірі 11214 гривень 71 копійка та судовий збір в розмірі 1762 гривні 00 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 08 грудня 2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач не виконував умови договору, тобто не сплачував кожного місяця обов`язковий мінімальний платіж, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 11214 гривень 71 копійка. Що й стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання судовою повісткою за адресою, вказаною в позовній заяві, але на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат по указаному адресу не проживает». В подальшому, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача [PERSON] до суду в судове засідання, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився та не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 08 грудня 2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.119-120). Однак відповідач не виконував умови договору, тобто не сплачував кожного місяця обов`язковий мінімальний платіж, у зв`язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом в розмірі 11214 гривень 71 копійка. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. За ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 16 жовтня 2018 року складає 11214 гривень 71 копійка (а.с. 114-118) в тому числі : нараховано відсотків за користування кредитом - 3439 гривень 61 копійка; нараховане пені - 7002 гривні 97 копійок; а також, штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) - 250 гривень 00 копійок; штраф (процентна складова) - 522 гривні 13 копійок. Пункт 2.1.1.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачає порядок нарахування і сплати відсотків та комісії, порядок погашення боргових зобовязань за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.12.1 під борговим зобовязанням за кредитом сторони узгодили зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Пункт 2.1.1.12.3 Умов передбачає, що погашення кредиту - поповнення картрахунку клієнтом в розмірі мінімального обовязкового платежу шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта. Пункт 2.1.1.12.4. Умов вказує на термін внесення мінімального обовязкового платежу, який повинен бути здійснений до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Платіж включає відсотки за користуванням кредитом, частину заборгованості по тілу кредиту, штраф. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 на боргові зобовязання за кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено умовами для преміальних карток. Відсотки за користування кредитом нараховуються в дату їх сплати, передбачену п. 2.1.1.12.14, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит стає простроченим. Відповідно до п. 2.1.1.4.10 Умов кошти, отримані від позивальника для погашення заборгованості за кредитом, при реалізації банком права на стягнення неустойки, насамперед, направляються на погашення штрафів згідно розділів 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.8.1, 2.1.1.16.1 Умов, далі-комісій, далі пені згідно розділу 2.1.1.12.6.1, далі відсотків по овердрафту, тіла овердрафту, далі штрафів згідно розділу 2.1.1.12.6.2 і 2.1.1.12.7.4, далі простроченого тіла кредиту, далі відсотків по сплаті по кредиту, далі тіла кредиту до оплати, частина суми спрямовується на погашення заборгованості за кредитом. Враховуючи наданий банком розрахунок заборгованості встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, яка складається з наступного: нараховано відсотків за користування кредитом - 3439 гривень 61 копійка; нараховане пені - 7002 гривні 97 копійок; а також, штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 250 гривень 00 копійок; штраф (процентна складова) - 522 гривні 13 копійок. В той же час банком не надано відомостей, на яку саме суму заборгованості (в тому числі щомісячно) за кредитом нараховані проценти за його користування, пеня та штрафи, за які періоди і на яку щомісячну суму нараховувалися штрафні санкції, тобто не зазначено тіло кредитної заборгованості. З цих підстав суд позбавлений можливості прийти до висновку про задоволення позову, оскільки позивач не ставить вимоги про стягнення простроченої чи поточної заборгованості, що у свою чергу не дає можливості стверджувати про правильність наданого до суду розрахунку, з яким би погодився суд при задоволенні позову. Крім того, враховуючи положення п. 2.1.1.4.10 Умов, які встановлюють погашення боргових зобовязань, не зрозуміло як тіло кредиту може бути погашене, а всі інші платежі залишилися заборгованими. У разі погашення тіла кредиту, банк має право стягнути всі інші нарахування, але надати при цьому обґрунтовані докази нарахування заборгованості. Доказів погашення суми заборгованості (тіла) по кредиту, банком також не надано. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за відсутності доказів виникнення та нарахування заборгованості у сумі 11214 гривень 71 копійка. Згідно зі ст.141 ЦПК України, у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed