Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала, збільшила розмір позовних вимог і просить суд стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти в сумі 138425 грн; інфляційні кошти за період неправомірного володіння в сумі 22840 грн та три відсотки річних в сумі 5537 грн, що разом становить 28377 грн; 36913 грн упущеної вигоди; пеню в розмірі 29824 грн та 10000 грн моральної шкоди, а всього 243539 грн, а також понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1896,81 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22 лютого 2013 року [PERSON] на договірній основі відкрив поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті у Рівненській філії ПАТ КБ «ПриватБанк», на який в період 28-30 травня 2013 року здійснено переказ коштів на загальну суму 138425 грн. Всупереч договору ПАТ КБ «ПриватБанк» не провів зарахування вказаних коштів на рахунок позивача та не дає можливості позивачу ними розпоряджатися, чим порушує вимоги статей 1066,1068,1071,1073 ЦК України. Вважає, що відповідач без достатньої правової підстави заволодів коштами позивача, а тому зобов'язаний повернути їх позивачу відповідно до вимог статті 1212 ЦК України, а також сплатити інфляційні кошти та три відсотки річних, упущену вигоду, пеню та завдану неправомірними діями моральну шкоду, розмір якої позивач оцінює у 10000 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Станкевич В.О. в судовому засіданні позов не визнав, подав суду письмові заперечення на позов і з підстав, викладених у запереченнях, просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. На заперечення позовних вимог посилається на те, що вказані позивачем кошти в сумі 138425 грн не належать позивачу і не отримувалися ним від підприємницької діяльності, а були шахрайським шляхом перераховані його братом [PERSON] з карток американських банків, про що свідчать матеріали кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] та ухвалений щодо нього по справі Рівненським міським судом 09 липня 2013 року обвинувальний вирок. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, в тому числі матеріали кримінального провадження № 12013190020000168 (справа № 569/12159/13-к) по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є недоведеними та безпідставними. Судом встановлено, що 22 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір на обслуговування розрахункового рахунку № [NUMBER], а 27 лютого 2013 року - договір № 3018 про підключення до послуги «Еквайринг», згідно якого позивачем отриманий POS-термінал S1RO07UH, моделі Ingenico І5100, серійний номер [NUMBER], для оплати послуг по торгівлі будівельними матеріалами. Як слідує з матеріалів кримінального провадження № 12013190020000168 (справа № 569/12159/13-к) по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, та вироку Рівненського міського суду від 09 липня 2013 року, отриманий POS-термінал S1RO07UH, моделі Ingenico І5100, серійний номер [NUMBER], позивач [PERSON] передав своєму рідному брату [PERSON], який через електронний сервіс миттєвого обміну повідомленнями «Icq» всесвітньої мережі Інтернет отримував від невстановленої досудовим розслідуванням особи електронну інформацію-повідомлення щодо реквізитів власників кредитних карток іноземних банків, яку в подальшому за допомогою пристрою для запису інформації на магнітну стрічку кредитних карток марки MSR 605 та спеціального програмного забезпечення, встановленого на ноутбуку «MacBookAir», переносив на картку типу «білий пластик» та здійснював списання грошових коштів шляхом проведення їх як надання консультативних послуг через наявний POS-термінал S1RO07UH, моделі Ingenico І5100. Згідно частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною першою статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В обґрунтування позовних вимог та на підтвердження порушення прав позивач [PERSON] у позовній заяві не посилається на жодні обставини щодо джерела походження та підстав переказів на відкритий на його ім'я рахунок № [NUMBER] грошових коштів в період 28-30 травня 2013 року на загальну суму 138425 грн. З матеріалів службового розслідування, проведеного службою безпеки ПАТ КБ «ПриватБанк» (висновок від 04 липня 2013 року) слідує, що операції в POS-терміналі проводилися виключно з читанням магнітної стрічки і коректним введенням ПІН-коду карток, що свідчить про фізичну присутність картки чи її дублікату в момент їх проведення. Додані позивачем до позову копії чеків POS-терміналу S1RO07UH свідчать про те, що з 38-ми операцій, проведених 28-30 травня 2013 року, більшість (30) була проведена у нічний час (з 21 до 01 години). В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] послалась на те, що вказані грошові кошти надійшли на рахунок позивача як оплата за будівельні матеріали, торгівлею якими займався позивач як підприємець. Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин як набуття, так і реалізації предметів торгівлі (договорів, накладних тощо), які могли б належним чином засвідчити правомірність надходження грошових коштів та, відповідно, належність їх позивачу. Натомість, як слідує з протоколу допиту свідка [PERSON] від 19 червня 2013 року, проведеного під час досудового розслідування кримінального провадження № 12013190020000168 по обвинуваченню [PERSON], позивач, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показанні згідно ст.384 КК України, вказував на те, що наприкінці лютого 2013 року його брат [PERSON] звернувся з проханням допомогти в оформленні послуги «Еквайринг» у РФ ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки сам не був оформлений як суб'єкт господарювання. Причиною оформлення даної послуги назвав необхідність використання POS-терміналу для його Інтернет бізнесу. 27 лютого 2013 року у приміщенні відділення РФ ПАТ КБ «ПриватБанк» він уклав договір № 3018 про надання послуги «Еквайринг» та відкрив поточний рахунок № [NUMBER]. Фактично даною послугою користувався [PERSON] Під час допиту в якості свідка позивач також вказав, що йому особисто невідомо, з якою метою його брат [PERSON] використовував даний пристрій та яким шляхом здійснював зняття коштів з вказаного рахунку (а.105-107 кримінального провадження). Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Суд звертає увагу на те, що згідно вказаного положення цивільного законодавства, безпідставно набуте майно має бути повернуте саме потерпілому, тобто особі, за рахунок якої це майно було набуте іншою особою. Таким чином, вимогу про повернення безпідставно набутого майна може ставити лише особа, яка має законне право на це майно. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами не довів як самого факту порушення його прав, свобод чи інтересів, так і обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Судом не встановлено наявності будь-яких законних прав позивача [PERSON] на грошові кошти в сумі 138425 грн, що надійшли на відкритий на його ім'я розрахунковий рахунок № [NUMBER] у ПАТ КБ «ПриватБанк» в період 28-30 травня 2013 року. Враховуючи встановлені по справі обставини, сам факт відкриття розрахункового рахунку на ім'я позивача, при відсутності доказів щодо правомірності надходження коштів на цей рахунок, на переконання суду, не може свідчити ні про право позивача на ці кошти, ні про право позивача на їх витребування від відповідача. Оскільки суд визнає недоведеною та безпідставною основну вимогу [PERSON], а саме, про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь коштів у сумі 138425 грн, як набутих без достатньої правової підстави, то не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення інфляційних коштів, трьох відсотків річних, упущеної вигоди, пені та моральної шкоди, які є похідними від основної вимоги.

Outcome: approved