Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявлені вимоги мотивує тим, що [PERSON], є власником земельних ділянок площами 2,7103 га, та 0,5828 га, для ведення особистого селянського господарства на підставі державних актів про право власності на земельну ділянку, однак у державних актах на право власності на землю, прізвище, ім'я по батькові власники помилково зазначено «[PERSON]», хоча вірним є «[PERSON]», що підтверджується паспортом громадянина України. Посилаючись на вищевикладені обставини, просить встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,7103 га, для ведення особистого селянського господарства, серії [NUMBER], виданого Ківерцівським районним відділом земельних ресурсів 10.02.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №370 та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,5828 га, для ведення особистого селянського господарства, серії [NUMBER], виданого Ківерцівським районним відділом земельних ресурсів 10.02.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди на землю за №371 належать [PERSON], [INFO]. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.06.2018 року прийнято до розгляду дану справу, відкрито по ній провадження у порядку окремого провадження на 06.07.2018 року. 06.07.2018 року ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області залучено у якості заінтересованої особи Ківерцівську районну державну адміністрацію Волинської області. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, від представника [PERSON] до суду подано заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Дідичівська сільська рада Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява, відповідно до якої просить проводи розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Представник Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином причини неявки суду не відомі. Жодних інших письмових пояснень, клопотань, сторонами до суду подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ч. 1 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 22.07.1996 року, [PERSON] народився [INFO] у смт. Олика, Ківерцівського району Волинської області. (а.с.5). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,7103 га, для ведення особистого селянського господарства, серії [NUMBER], виданого Ківерцівським районним відділом земельних ресурсів 10.02.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №370 та державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,5828 га, для ведення особистого селянського господарства, серії [NUMBER], виданого Ківерцівським районним відділом земельних ресурсів 10.02.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди на землю за №371, власником вищезазначених земельних ділянок є [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що зазначені вище земельні ділянки, відповідно даних державних актів належать одній і ті й же особі, а саме [PERSON], оскільки даний факт про передачу останньому у власність даних земельних ділянок підтверджується листами з архівного відділу Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 08.05.2018 року за №31/13-24 та за №32/13-24 з доданим до них архівними витягами з розпорядження голови Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 31.07.2003 року №167 «Про погодження технічної документації по виконанню проектно-вишукуваних робіт по виготовленню та складанню державних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Також, з довідки виданої ТзОВ «Край» №4 від 07.05.2018 року вбачається, що в державних актах на право власності на земельну ділянку площею 2,7103 га, серії [NUMBER] та земельну ділянку площею 0,5828 га, серії [NUMBER] помилково було записано на «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованими особами не має, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України права заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, зокрема, здійснювати її відчуження, перешкодою чому є невірне зазначення його імені в правовстановлюючих документах, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Outcome: approved