Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання експлуатаційних послуг б/н від 15.03.2018 року за період з 20.06.2018 по 20.11.2019 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості в розмірі 3 085,66 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування посилається на те, що між позивачем та [PERSON] - власником квартири [ADDRESS] було укладено договір Про надання експлуатаційних послуг б/н від 15.03.2018 року. Згідно до розділу 1 Договору позивач зобов`язався надавати обумовлені сторонами послуги, а відповідач в свою чергу зобов`язався своєчасно оплатити такі послуги у строк та на умовах передбачених у договорі. Позивач добросовісно та сумлінно виконав свої зобов`язання за договорами, проте відповідач в порушення умов договорів несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував отримані послуги. Таким чином, у зв`язку з несплатою житлово-комунальних послуг за період з 20.06.2018 року по 20.11.2019 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на загальну суму 3 085,66 грн. з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явились, повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права та взаємовідносини між сторонами, відповідачі належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду справи, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення у справі на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, з дотриманням порядку, встановленому главою 11 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, та підтверджується Договором купівлі-продажу від 15.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Кернес Я.А. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 15.03.2018 р., що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . 15.03.2018 року Приватне підприємство «МІБ-СЕРВІС» та [PERSON] уклали договір про надання експлуатаційний послуг, за яким ПП «МІБ-СЕРВІС», як виконавець надає споживачу [PERSON] , перелічені в цьому Договорі, експлуатаційні послуги, а споживач в свою чергу відшкодовує витрати, вартість яких вказана в Договорі. Згідно розрахунку, наданого ПП «МІБ-СЕРВІС», станом на 20.11.2019 року сума заборгованості по несплаті [PERSON] за експлуатаційні послуги за період з травня 2018 року по жовтень 2019 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних становить 3 085,66 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За частиною 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У відповідністю зі ст.162 ЖК України, власник квартири зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, відповідач не виконує свої обов`язки по оплаті послуг з утримання будинків та споруд, та прибудинкових територій. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved