Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач\~ отримав кредит у розмірі 15200.00 грн. у вигляді встановленого Банком кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зобов'язання з надання відповідачу коштів виконав, а відповідач умови договору в строк, встановлений договором не виконує. Таким чином, станом на 06.04.2017 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 63573,43 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на задоволенні позов-них вимог наполягав та надав пояснення в межах заявленого позову. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмо-вити в його задоволенні з підстав викладених в запереченні. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи сторін, судом встановлено, що 12 липня 2011 року [PERSON] звернулася до Банку із письмовою анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі Заява; а.с. 8). Згідно зі ст.ст. 634, 638 ЦК України, відповідач, підписавши Заяву, прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору, умови якого викладені в Заяві, Тарифах банку (далі Тарифи; а.с. 9) та Умовах та правилах надання банківських послуг (далі Умови; а.с. 10-33). З умовами такого договору відповідач була ознайомлена, на що вказує її підпис в Заяві. Таким чином, 11.07.2011 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (базова процентна ставка в місяць нараховується на залишок заборгованості і становить 2,5%, за тратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року 2,9%, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року, 3,6 %) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, із сплатою пені (за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів) та штрафів (за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань). Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обовязковим для виконання сторонами. Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязуєть-ся повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач кредитом\~\~користувалася,\~проте порушила\~зобовязання\~щодо\~повернення кредиту,\~сплати\~процентів,\~внаслідок\~чого,\~відповідно\~до\~розрахунку (а.с.\~6-7)\~\~станом\~ на\~\~12\~\~липня\~ 2017\~\~року\~ допустила\~заборгованість\~в\~розмірі 63573,43\~грн.,\~яка\~складається \~з:\~заборгованості за\~кредитом\~в\~сумі 9980,92\~грн.,\~заборгованості\~по\~процентами за\~\~користу-вання\~кредитом\~ 46789,01\~грн. нарахованої пені 3300,00 грн., заборгованості по судовим штрафам 3503,50 грн. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в устано-влений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Суд вважає, що Банк виконав свої зобовязання за договором, надавши відповідачу платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, а відповідач користувався кредитними коштами, проте неналежним чином виконував зобовязання за кредитним договором, допустив заборгованість. Розмір заборгованості за кредитом суд визнає обґрунтованим. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Як встановлено ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верхов-ного Суду України від 11 жовтня 2017 року в справі № 347/1910/15-ц. У звязку із цим відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафів, визначених п. 2.1.1.7.6 Умов, в сумі 500 грн. та 3003,50 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь товариства підлягають 60069,93 грн. заборгованості за кредитним договором та, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір (а.с. 40).

Outcome: partial