Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Представник позивача АТ «Кредобанк» Швадчак А.Р. подав заяву, в якій зазначив про розгляд справи в його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов визнала повністю та просить зменшити розмір пені у зв`язку із скрутним матеріальним становищем - хворобою батька. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом також встановлено, що між АТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] 27 грудня 2017 року був укладений кредитний договір № CL-87822, що стверджується копією даного договору з додатками. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 87130 грн., що стверджується меморіальними ордерами від 27 грудня 2017 року №7607373, №76073731, №76073739, №76073735, №76073744 ( а.с.9,10,11,12) на строк до 26 грудня 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 44,99 % річних з моменту підписання договору, що стверджується даним договором. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов`язання. Згідно договору відповідач зобов`язався періодично сплачувати відповідні платежі за цим договором. Проте, відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором термін та не повертала своєчасно, в строки, встановлені графіком погашення заборгованості. Відповідач [PERSON] не повернула позивачу станом на 04.06.2019 року основний борг в сумі 84452,91 грн., а також 24536,16 грн. відсотків. Також відповідно до умов п.7.1 кредитного договору відповідачу нарахована пеня в сумі 4801,17 грн. Таким чином, на момент ухвалення даного рішення суду розмір заборгованості відповідача відповідно до умов кредитного договору № CL - 87822 від 27.12.2017 року, становить: 84452,91 грн. - сума неповернутого кредиту та 24536,16 грн. заборгованість по пені. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за цим договором, порушив свої зобов`язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, законодавцем передбачено дві підстави для зменшення неустойки за рішенням суду: 1) значне перевищення неустойкою розміру збитків та 2) за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, та не заперечується позивачем, що відповідач частково погасив кредит, і розмір неустойки у вигляді пені в сумі 4545,12 грн. значно перевищує розмір збитків - заборгованості за кредитом, яка становить 2359,96 грн. Судом також встановлено, що у відповідача на утриманні відповідача є батько, який має тяжке захворювання ( а.с.50 -52) та відповідач заявила клопотання про зменшення розміру пені. Таким чином, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки, нарахованої позивачем і стягнути з відповідача неустойку в розмірі 500 гривень, оскільки відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже, загальна сума заборгованості відповідача складає 84452,91 грн. + 24536,16 грн. + 500 грн. = 109489,07 грн. В порушення ст.81 ЦПК України відповідач не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що заборгованість за кредитним договором №CL-87822 від 27.12.2017 року, по основному боргу в сумі 84452,91 грн., заборгованість по відсотках та 24536,16 грн. заборгованості по пені сплатили позивачу. Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює кредитні та зобов`язальні правовідносини, суд вважає, що позовна заява акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково і з відповідача слід стягнути на користь позивача 84452,91 грн. заборгованості за кредитом та 24536,16 грн. заборгованості по сплаті процентів та 500 грн. пені. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов повністю, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст. ст.509,525,526,527,230,551,553,554,599,611,612,625,629,1046 - 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial