Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] у січні 2018 року звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.12.2010 року між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.10.2017 відповідач має заборгованість у розмірі 16140,11 грн., яка складається з наступного: 591,39 грн. - заборгованість за кредитом; 11303,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 744,77 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на те, що відповідач, не виконуючи належним чином зобовязання за договором, порушує його умови, представник позивача просить суд стягнути із відповідача на його користь 16140,11 грн. заборгованості за договором та стягнути судові витрати, понесені ним при подачі позову. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.40 ). Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив, розмір та розрахунок складових заборгованостіне оспорив, визнав умови кредитування, відповідно до яких нараховано борг, зокрема розмір відсоткової ставки, пені, підтвердив, що користувався коштами з картки, посилався на те, що намагався з позивачем вирішити питання розстрочення заборгованості, але не вдалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (частина 1 статті 625 ЦК України). Судом установлено, що 23.12.2010 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.8). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним [PERSON] заява від 23.12.2010 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку» складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 7 зворотній бік). Згідно з матеріалами справи за розрахунком позивача непогашена заборгованість за договором б/н від 23.12.2010 року станом на 31.10.2017 року складає 16140,11 грн., у тому числі: 591,39 грн. - заборгованість за кредитом; 11303,95 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 744,77 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6-7). Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, щодо своєчасної сплати кредиту, відсотків та пені у строки, передбачені договором, позивачем доведено,що під час судового розгляду відповідачем не оспорено. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 1244,77 грн., суд виходить з таких мотивів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Позивачем у складі заборгованості нараховано 3300,00 грн. пені та комісії. При цьому позивачем також одночасно нараховано 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 744,77 грн. - штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Указане свідчить про те, що позивачем нараховано пеню та штраф за одне й те саме правопорушення. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що неустойка у вигляді штрафу стягненню не підлягає. Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Отже, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 14895 грн. 34 коп. з відмовою у позові в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 1244 грн. 77 коп. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 14895,34 грн., тобто на 92,29 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1626 грн. 15 коп. (1762 грн.* 92,29%) судового збору.

Outcome: partial