Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Представник позивача за довіреністю адвокат [PERSON] звернулася в інтересах свого довірителя [PERSON] до місцевого суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,05га, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №047404. У 2011 році взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримав Державні акти на право власності на земельні ділянки серій ЯЛ №800567, №800568, №800569, №800570, №800571 від 17.10.2011 року загальною площею 1,6835га. [PERSON] не згідний з розміром земельної частки (паю) який було видано із земель колективної власності його матері, а в подальшому передано йому; не погоджується із розрахунком площі земельної ділянки, яка передана йому безоплатно у власність відповідно до розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 22.05.2009 року №278. Згідно проекту роздержавлення і приватизації земель Гординянської спілки власників селянських господарств с. Гординя розмір середньої земельної частки (пай) становить 2,73га; а згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] надано, а в подальшому передано [PERSON] 2,05га замість 2,73га. [PERSON] при житті належала присадибна ділянка площею 0,36га відповідно до рішення Гординянської сільської ради від 01.02.1994 року; інших земельних ділянок у власності чи користуванні [PERSON] згідно довідки архівного відділу [PERSON] райдержадміністрації від 25.05.2011 року не було. [PERSON] вважає, що [PERSON] райдержадміністрація порушила право на безоплатну приватизацію землі в тих розмірах, які визначені законодавством. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON]В підтримали позовні вимоги та посилалися на обставини, зазначені в позовній заяві; просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Львівської області на виклик у суд не зявився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; подав заперечення на позовну заяву [PERSON], - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, про що не заперечили позивач та його представник. Представник третьої особи Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] у судовому засіданні 22.11.16р. не заперечив позовних вимог [PERSON], але на сьогодні Новокалинівський міський голова [PERSON] подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника, напротивагу наведеному підтримав заперечення на позовну заяву [PERSON] управління Держгеокадастру у [PERSON] районі, відповідно просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Однаково на виклик до суду не зявився представник третьої особи управління Держгеокадастру у [PERSON] районі; подав заперечення на позовну заяву [PERSON] За таких письмових позицій і, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав: У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обовязок доказування і подання доказів. Відповідно до передбачених Цивільним Законом засад захисту права власності держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів прав власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню; також власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 391 ЦК України у спосіб захисту права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Однаково є регламентованим у Земельному кодексі України про захист субєктивного права на землю, що має конституційну природу та існує у межах відносин держави субєкта; ЗК України гарантує і забезпечує фізичним і юридичним особам рівні умови і способи захисту права власності і права користування на конкретні земельні ділянки. Стаття 13 Конституції України передбачає, що держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання. Вона також закріплює рівність перед законом усіх без винятку субєктів права власності і гарантує кожному захист його прав і свобод. Ці принципові положення мають визначальне значення і для субєктів земельних правовідносин. Власник земельної ділянки чи землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав на землю здійснюється в адміністративному та судовому порядку. Також суд відмічає у спірних правовідносинах, що згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються виключно судом; кожному гарантується право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й при порушенні земельних справ. Судом установлено, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №047404 право на земельну частку (пай) Гординянської СВСГ площею 2,05 в умовних кадастрових гектарах передано [PERSON] на підставі свідоцтва на право спадщини за заповітом від 14.09.2001 року. Згідно розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 22.05.2009 року №278, передано безоплатно [PERSON] у власність земельні ділянки загальною площею 1,6835га на території Гординянської сільської ради згідно одержаного сертифікату. У відповідності до Державних актів на право власності на земельні ділянки серій ЯЛ №800567 від 17.10.2011 року, ЯЛ №800568 від 17.10.2011 року, ЯЛ №800569 від 17.10.2011 року, ЯЛ №800570 від 17.10.2011 року, ЯЛ №800571 від 17.10.2011 року, виданих на підставі розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 22.05.2009 року №278, [PERSON] являється власником земельних ділянок розташованих на території Гординянської сільської ради Самбірського району Львівської області загальною площею 1,6835га, в тому числі: 0,5327га - сінокіс, 0,8823га - рілля, 0,0272га багаторічні насадження (сад), 0,1710га пасовище, 0,0703га рілля відповідно. У судовому засіданні із пояснень позивача [PERSON] та його представника адвоката [PERSON] встановлено, що мати позивача [PERSON] при житті мала право на земельну частку (пай) в Гординянській СВСГ розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах на підставі розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 21.08.1996 року №511; [PERSON] фактично успадкував майно [PERSON]; згідно розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 22.05.2009 року №278 змінено площу з належних 2,73га на 2,05га, що є невірним і таким, що не відповідає нормам закону, оскільки таким чином [PERSON] райдержадміністрація порушила право [PERSON] на безоплатну приватизацію землі в тих розмірах, які визначені законодавством, замінивши його право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної власності для ведення фермерського господарства його правом на присадибну ділянку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.2001 року [PERSON] формально успадкував майно після смерті [PERSON], котра померла 21.09.1997 року. Згідно рішення Гординянської сільської ради Самбірського району Львівської області від 01.02.1994 року [PERSON] передано у власність присадибна ділянка площею 0,36га. У відповідності до розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 21.08.1996 року №511 [PERSON] мала право на земельну частку (пай) в Гординянській СВСГ розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах. Згідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями наданих у судових засіданнях, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] є підставний та підлягає до задоволення. Однак, невірною є позиція позивача про визнання права на земельну частку (пай) розміром 2,73га за покійною матірю [PERSON], оскільки це питання як і досліджене спадкування знівельовується завершальним висновком суду про визнання права власності на спірні землі вказаною загальною площею за самим позивачем [PERSON] і, в тому числі не слід визнавати чи вирішувати про права, свободи чи інтереси померлої особи. Однаково не заслуговує на увагу заявлене відповідачем [PERSON] районною державною адміністрацією та третьою особою управлінням Держгеокадастру у [PERSON] районі Львівської області про відмову в позові [PERSON] через сплив позовної давності, що є юридичною підставою, оскільки позивач такий строк не пропустив постійно протягом останніх пяти-шести років звертаючись до різних державних інституцій про усунення його порушеного права на землю, про що суду навів аргументи та представив копії відповідей. У звязку з таким вирішенням спору судові витрати слід розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved