Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з цим позовом в якому вказав, що згідно рішення суду від 22.08.2016 року з відповідача на користь позивача присуджено стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн., щомісяця, починаючи з 22.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Позивачці стало відомо, що відповідач має постійний грошовий дохід, а також враховуючи, що мінімальний розмір аліментів дитини відповідного віку не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімального розміру для дитини відповідного віку, тому представник позивача просив ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання дочки в розмірі 5000 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що відповідач [PERSON] має рахунки в банку. Позивачка [PERSON] після розірвання шлюбу офіційно не працює, з жовтня 2016 року неофіційно знаходиться на реабілітації за кордоном, а саме в Арабських Еміратах. Однак вона там періодично підробляє, на дитину перераховує щомісяця кошти, в серпні 2017 року перерахувала 6400-6500 грн. Представник позивача являється дідусем [PERSON], [INFO] та частину свого щомісячного доходу, який складається з пенсії у розмірі 7000 грн. та заробітної сплати в розмірі окладу 5000 грн., а з урахування вирахування податків це трохи більше 10000 грн., також витрачає на утримання внучки. Неповнолітня проживає з дідусем та бабусею. Аліменти в розмірі 600 грн. на дитину перераховує мати відповідача [PERSON] Заборгованості у відповідача по сплаті аліментів немає. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заявлені позовні вимоги визнала частково в сумі 50 % прожиткового мінімального розміру для дитини відповідного віку, посилаючись на надані заперечення проти позову та пояснила, що дитина [PERSON] матеріальна забезпечена, позивачка утримує дитину, яка проживає з бабусею та дідусем. Відповідач вчасно сплачує аліменти, дідусь з бабусею допомагають дитині. Просила позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 888,50 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач ніде не працює і доходів немає. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково враховуючи таке. Згідно положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років, з 01.05.2017 складає 1777 грн. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Нормами ст.10,11 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 57 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58ЦПК України). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №039586 відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], на її утриманні знаходиться дочка [PERSON],[INFO] (а.с.7). Згідно рішення суду від 22.08.2016 року з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягнено аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно (а.с.10-12). Вказані обставини визнані сторонами, а тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Згідно наданої представником позивача роздруківки сайту магазину «Нова Оселя» (товари та послуги будівельні матеріали), що в м. Жмеринка вул. Базарна,3, контактною особою зазначений відповідач [PERSON], що свідчить на думку представника позивача про зайняття відповідачем діяльністю, з якої він отримує прибуток (а.с.30-32). Згідно оголошення у місцевій газеті «Наша газета» вказане підприємство в цех про виробництву броньованих дверей потрібні робітники, сварщики, каміровщики, зборщики. З/п 2500 грн. Також потрібен робітник на виробництво сітки-рябиці, все механізоване (а.с.32). Вказане підприємство реалізує вхідні та міжкімнатні двері від виробника (а.с.33). Згідно зроблених роздруківок з особистої сторінки з соціальної мережі Фейсбук, відповідач [PERSON] здійснює виготовлення та реалізацію вхідних та міжкімнатних дверей, пано з металу та дерева (а.с.34-58). Суд не приймає надані представником позивача докази, оскільки вони жодним чином не підтверджують обставин, якими обґрунтовує свої вимоги представник позивача, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Тобто, вищевказані роздруківки не є, в розумінні ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними докази, що підтверджують працевлаштування відповідача та покращення його матеріального становище, що безумовно виключає збільшення розміру аліментів у визначеній позивачем сумі 5000 грн. в місяць. Отже, при визначенні розміру аліментів судом враховано, що позивач [PERSON] не працює, дитина [PERSON], яка проживає з дідусем та бабусею матеріально забезпечена, відповідач [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини за рішенням суду немає, аліменти сплачує його мати. Суд не приймає до уваги вимогу позивача та представника позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON],[INFO] в розмірі 5000 грн. щомісячно, оскільки вказаний розмір є необґрунтованим та не базується на законі. Суд приймає заперечення представника відповідача в частині того, що [PERSON] не може сплачувати аліменти вказані позивачем у позовній заяві, та розмір який згоден платити відповідач, а саме 888,50 грн. щомісяця, до повноліття дитини, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, буде достатнім для забезпечення необхідних умов життя [PERSON], [INFO] і не буде суперечити її інтересам, виходячи із встановлених обставин справи. Разом з тим, в межах задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави. У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання рішення в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial