Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у липні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивувала тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач після смерті батька отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з житлового будинку з господарськими та побутових будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 17.08.1993 №18 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку і господарчих будівель загальною площею 0,41 га (з яких 0,04 га під будівлями і двором та 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] , який є сином [PERSON] прийняв і оформив спадщину, яка залишилась після смерті матері. Позивачці нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену спірну земельну ділянку через відсутність документу, який посвідчує право власності на неї. За життя [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивачка вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визначити за право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд загальною площею 0,41 га ( з яких 0,04 га під будівлями і двором та 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства), яка передана у приватну власність [PERSON] рішенням виконавчого комітету Станівської сільської ради від 17.08.1993 року №18 та розташована за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] у с.Станова Тростянецького району Сумської області. Ухвалою суду від 19.07.2021 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 13.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду та витребувано докази. Державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропаєм В.В. 21.09.2021 було надано докази витребувані судом. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Тростянецької міської ради, відзив не надіслано (а.с. 27). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивачка є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] та донькою [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.6, 12, 14,15, 16). [PERSON] після смерті матері отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 15.03.2005 державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Гребіник О.Д. на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13 на зворотньому боці). Позивачка після смерті батька отримала свідоцтво про право на спадщину законом, видане 08.04.2021 державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі указаного свідоцтва про право на спадщину було внесено запис про реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12, 16). При цьому державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори 14.05.2021 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 7). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка обґрунтовано звернулася до суду. Вирішуючи вимогу позивачки про визнання за нею права на продовження приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] та суд виходить із такого. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За життя [PERSON] рішенням виконавчого комітету Станівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 17.08.1993 №18 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого і підсобного господарства та будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель споруд загальною площею 0,41 га ( з яких 0,04 га під будівлями і двором та 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства), яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). З листа від 20.08.2021 відділу №1 Управління в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області установлено, що реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку до управління не надходило (а.с. 35). Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] , який прийняв у свою чергу спадщину після смерті матері [PERSON] , набула право на спадкування усіх їх прав та обов`язків, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] однак через відсутність правовстановлюючого документу позивачка, згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивачки, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved