Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Представник позивача 22.04.2014 року звернувся у суд з даним позовом. В заяві послався на те, що відповідача 05.12.2006 року було зареєстровано у гуртожитку ВП шахта «Відродження». З 2010 року і по даний час, позивач у даному гуртожитку не проживає, за користування житловою площею і за комунальні послуги не сплачує. Окрім цього, останній не перебуває у трудових відносинах із ВП шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля». Вважає, що відповідач втратив право на користування жилим приміщенням у гуртожитку. Представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, у судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки. 08.05.2014 р. рекомендованим листом із повідомленням про вручення, [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви та повідомлення про виклик до суду на 19.05.2014 р.. Окрім цього 23.05.2014 р. відповідачу було надіслано повістку про виклик у судове засідання на 16.06.2014 р., однак повістка повернулась із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що у відповідності до положень абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Як передбачено ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або причина неявки визнана судом не поважною, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Відповідно до ст. ст. 128 і 129 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, та ні підставі цього рішення видається громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Як вбачається із картки-прописки, за формою №16, [PERSON] з 05.12.2006 року зареєстрований в гуртожитку ВП шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» по [ADDRESS]. Згідно актів від 29.12.2010 р., 21.12.2011р., 25.12.2012 р. та 21.12.2013 р. вст. ановлено, що [PERSON] у даному гуртожитку з 2010 року не проживає, не здійснює оплати за проживання в гуртожитку. Як вбачається з довідки ВП шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» №150 від 02.04.2014 р. [PERSON] у трудових відносинах із позивачем не перебував. Згідно п.2 «Примірного положення про гуртожитки» останні призначаються для проживання робітників, службовців у період їх роботи на даному підприємстві. Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи те, що відповідач в спірному житлі не проживає протягом тривалого часу, а саме з 2010 року по даний час, не є працівником ВП шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля», а також витрат по утриманню ліжка-місця та по сплаті комунальних послуг не несе, тому на думку суду, останній втратив право на користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved