Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Представником позивача адвокатом [PERSON] в інтересах [PERSON], подано до Семенівської міської ради Чернігівської області позовну заяву, у якій представник позивача просить визнати право власності на: земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 7424710100:01:001:0009), розміщену за адресою вул. Першотравнева 4, м. Семенівка Чернігівської області, тобто у віданні Семенівської міської ради Чернігівської області, наданої для обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, на яку мається державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 918136, який був виданий 27 червня 2007 року на імя [PERSON] і який є недійсним з за зробленої в ньому помилки; земельну ділянку площею 0,0202 га (кадастровий номер 7424710100:01:001:0010), розміщеної за адресою вул. Першотравнева 4, м. Семенівка Чернігівської області, тобто у віданні Семенівської міської ради Чернігівської області, надану для ведення особистого селянського господарства, на яку мається державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 918137, який був виданий 27 червня 2007 року на імя [PERSON] і який є недійсним з за зробленої в ньому помилки за позивачем [PERSON] 23 лютого 1960 народження. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача адвокат [PERSON] у позовній заяві зазначив про те, що в м. Семенівка Чернігівської області по вулиці Першотравневій, 4, проживав батько позивача, [PERSON] в належному йому на праві приватної власності жилому будинку. Земельні ділянки під будинком і біля будинку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та площею 0,0202 га для ведення особистого селянського господарства також отримані їм у власність, про що свідчать державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,0202 га серії ЯБ № 918137 і площею 0,1000 га серії ЯБ № 918136. Мати позивача і в той же час дружина батька, [PERSON] - [PERSON], померла 11 квітня 2014 року, а тому все вказане майно знаходилося в приватній власності батька позивача [PERSON] 19 жовтня 2015 року батько позивача, [PERSON] помер і все майно, яке належало йому, а саме: житловий будинок з відповідними побутово - господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Семенівка, Чернігівської області, вулиця Першотравнева, 4, на підстави свідоцтва про спадщину за заповітом від 05 травня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 628, відійшло його доньці, позивачу, [PERSON]. В той же час приватизовані [PERSON] ділянки землі згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 918136 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд і державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 918137 площею 0,0202 га для ведення особистого селянського господарства позивачем [PERSON] як спадщина не отримані з за того, що в державних актах допущені виправлення, а саме в двох актах замість номера будинку № 4, де проживав спадкодавець [PERSON] і де знаходяться земельні ділянки, вказаний номер як 43 після чого цифра 3 закреслена і зроблений пояснювальний запис посвідчений печаткою. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Вказана помилка унеможливила отримати дві ділянки землі згідно вказаних вище державних актів позивачем як спадщину, так як виправлення в правовстановлюючих документах не допускаються. Дана обставина підтверджена листом від 13 травня 2016 року № К 617/0-618/6-16 Відділу Держгеокадастру у Семенівському районі. Отримання нових державних актів на право власності на земельні ділянки взамін зіпсованих з за вказаних помилок також неможливо оскільки з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на землю, не відаються і Відділ Держгеокадастру з того часу, не реєструє майнові права на земельні ділянки. Дана обставина також підтверджена вище вказаним листом Відділу Держгеокадастру. За таких умов, враховуючи те, що Державні акти на право власності на земельні ділянки, що належали покійному батьку позивача зіпсовані, позивач не має можливості вирішити питання оформлення спадкових прав на земельні ділянки, інакше як шляхом визнання її права власності на ці земельні ділянки в судовому порядку. Дана можливість визнання права власності передбачена ст. 392 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підстави, зокрема: державних актів на право власності або постійне користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно приписів ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявилася, доручила представляти її інтереси в суді адвокату [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити за обставин, викладених у позовній заяві. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради Чернігівської області, позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову йому розяснено та зрозуміло. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області, заступник начальника Відділу завідувач сектору державного земельного кадастру Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо визнання права власності [PERSON], яка є громадянкою [PERSON] Федерації, за умови подальшого відчуження протягом року земельної ділянки, наданої для ведення особистого селянського господарства. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділу державної реєстрації Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, начальник відділу державної реєстрації Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без присутності представника третьої особи та вирішити справу на власний розсуд суду у відповідності до вимог закону. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних обставин. У справі встановлено, що в м. Семенівка Чернігівської області по вулиці Першотравневій, 4, проживав батько позивача, [PERSON] в належному йому на праві приватної власності жилому будинку. Земельні ділянки під будинком і біля будинку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,0202 га для ведення особистого селянського господарства також отримані були ним у власність, про що свідчать державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га серії ЯБ № 918136 від 27 червня 2007 року (копія на а. с. 12) та земельну ділянку площею 0,0202 га серії ЯБ № 918137 від 27 червня 2007 року (копія на а. с. 13). Мати позивача і в той же час дружина батька, [PERSON] - [PERSON], померла 11 квітня 2014 року, а тому все вказане майно знаходилося в приватній власності батька позивача [PERSON] 19 жовтня 2015 року батько позивача, [PERSON] помер і все майно, яке належало йому, а саме: житловий будинок з відповідними побутово - господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Семенівка, Чернігівської області, вулиця Першотравнева, 4, на підстави свідоцтва про спадщину за заповітом від 05 травня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 628 (копія на а. с. 16) відійшло його доньці, позивачу [PERSON]. В той же час приватизовані [PERSON] земельні ділянки згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 918136 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 918137 площею 0,0202 га для ведення особистого селянського господарства позивачем [PERSON] як спадщина не отримані через те, що в обох державних актах допущені виправлення, а саме у вказаних актах замість номера будинку № 4, де проживав спадкодавець [PERSON] і де знаходяться земельні ділянки, вказаний номер 43 після чого цифра 3 закреслена і зроблений пояснювальний запис посвідчений печаткою. Відповідно до ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Вказана помилка унеможливила отримання двох ділянок землі згідно вказаних вище державних актів позивачем як спадщини через те, що виправлення в правовстановлюючих документах не допускаються. Дана обставина підтверджена листом Відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області від 13 травня 2016 року № К 617/0- 618/6-16. Отримання нових державних актів на право власності на земельні ділянки взамін зіпсованих внаслідок вказаних помилок також неможливо оскільки з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на землю, не відаються і Відділ Держгеокадастру з того часу, не реєструє майнові права на земельні ділянки. Дана обставина також підтверджена вище вказаним листом Відділу Держгеокадастру. За таких умов, враховуючи те, що Державні акти на право власності на земельні ділянки, що належали покійному батьку позивача зіпсовані, позивач не має можливості вирішити питання оформлення спадкових прав на земельні ділянки, інакше як шляхом визнання її права власності на ці земельні ділянки в судовому порядку. Дана можливість визнання права власності передбачена ст. 392 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підстави, зокрема: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно приписів ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Таким чином, позивач має право на набуття у приватну власність вищевказаних земельних ділянок. Відповідно до ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Виходячи з вказаної норми закону земельна ділянка площею 0,0202 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, підлягає відчуженню позивачем протягом року після ухвалення рішення суду.

Outcome: approved