Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитною лінією. На підставу своїх вимог спирається на те, що 01.12.2012 року позивач, та фізична особа - резидент України [PERSON] [INFO], шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-23555-011212.. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 ч. 1 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України -гривні. Згідно п. 2.3 ч. 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі: 3000 грн. Згідно п. 1 ч. 3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Згідно п. 2.1. ч. 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. У відповідності до п. 2.5. ч.3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 3000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 02.06.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 02.06.2014 року за відповідачем по укладеному з позивачем договором № 002-23555-011212 від 01.12.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 5385,67 грн., яка складається з: - тіло кредиту: 2127,98 грн.; - прострочене тіло кредиту: 872,02 грн.; - заборгованість за відсотками: 579,34 грн.; - заборгованість за комісіями: 1806,33 грн., що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності та підтримає позовні вимоги. Відповідач до суду двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду без поважних причин не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, у відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 01.12.2012 року позивач, та фізична особа - резидент України [PERSON] [INFO], шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-23555-011212.. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 ч. 1 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України -гривні. Згідно п. 2.3 ч. 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі: 3000 грн. Згідно п. 1 ч. 3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Згідно п. 2.1. ч. 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. У відповідності до п. 2.5. ч.3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 3000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 02.06.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 02.06.2014 року за відповідачем по укладеному з позивачем договором № 002-23555-011212 від 01.12.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 5385,67 грн., яка складається з: - тіло кредиту: 2127,98 грн.; - прострочене тіло кредиту: 872,02 грн.; - заборгованість за відсотками: 579,34 грн.; - заборгованість за комісіями: 1806,33 грн. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором,а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.За ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. За ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства - ст. 14 ЦК України, тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved