Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Украсоцбанк» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, в якому просять суд звільнити з-під арешту трьох кімнатну квартиру на сьомому поверсі девFяти поверхового житлового будинку, житловою площею 43,1 кв.м.,загальною площею 70,3 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS], що накладений Саксаганським Відділом державної виконавчої служби міста [PERSON] ГТУЮ у Дніпропетровській області згідно виконавчого провадження F53473624 (номер у Державному реєстрі іпотек F237889886). ПредFявлені вимоги мотивовано тим, що 22.11.2017 року між АКБ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір F 131/208/07, відповідно до якого він отримав кредит в сумі 28 800,00. Забезпеченням виконання зобовязань позичальника за кредитним договором стала іпотека трьох кімнатної квартири на 7 поверсі 9 поверхового житлового будинку, житловою площею 43,1 кв.м., загальною площею 70,3 кв.м., розташована за адресою: вул. Співдружності, 90/64, місто Кривий Ріг, відповідно до договору іпотеки F131/209-І-131/208/07 від 22.11.2007 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON]. Через неспроможність виконання зобовFязань по кредитному договору, [PERSON] передав майно позивачу з метою добровільної його реалізації та спрямування коштів від продажу на погашення заборгованості по кредитному договору. Однак наявність на нерухомому майні обтяження у вигляді арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, застосована державним виконавцем Саксаганським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області в рамках виконавчого провадження F 53473624 згідно постанови від 07.12.2017 року, унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення нею вимог за основним зобовязанням. Представник позивача в судове засідання не зFявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зFявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк він не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Представник третьої особи, в судове засідання не зявився, повідомлялись про розгляд справи у встановленому законом порядку, про свою участь по справі не заявили. Жодних відзивів чи пояснень по справі не надали. Інші процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. За даних обставин, з урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.6 ст.259, ч.1 ст.268 ЦПК України 17.12.2018 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновків. 22.11.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір F 131/208/07, відповідно до якого він отримав кредит в сумі 28 800,00 доларів США та на умовах даного договору позичальник зобовFязується повернути кредит у строк та на умовах, визначених договором сплачувати проценти та комісії.(а.с.7-10). У забезпечення виконання зобовязання за вказаним Генеральним договором між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] F 131/208/07, було укладено іпотечний договір F 131/209-І-131/208/07 від 22.11.2007, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку належне йому нерухоме майно квартиру вул. Співдружності, 90/64, місто Кривий Ріг загальною площею 70,3 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 22.11.2007 року, та під час посвідчення на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону відчуження квартири до припинення чи розірвання договору іпотеки (а.с.11-15), заборону зареєстровано в реєстрі. Звертаючись до суду з позовом про звільнення з-під арешту предмету іпотеки, представник ПАТ «Укрсоцбанк» посилалася на неможливість реалізації права на задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки шляхом звернення на нього стягнення в досудовому порядку, які просить суд таким чином захистити. Перевіряючи обґрунтованість заявлених позивачем вимог, суд виходить з наступного. За змістом ст.ст.9, 10 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно з ч.1ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. В той же час, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до умов п.2.1.6 іпотечного договору від 22.11.2007 року (а.с.11), у разі невиконання, неналежного виконання умов кредитного договору або договору іпотеки, іпотекодержатель отримує право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до положеньст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, у порядку, встановленому цим Законом. Так, якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникненнята реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет праваіпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації, що також кореспондується зі ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS], (а.с.19-22) слідує, що на вказане нерухоме майно, власником якого є [PERSON], накладено: -заборону приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] на підставі іпотечного договору F131/209-І-131/208/07 від 22.11.2007 року, іпотекодержатель ПАТ «Укрсоцбанк», номер запису про обтяження F 22770471 від 11.10.2017 року; -рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37515800 від 11.10.2017 року, приватний нотаріус [PERSON], Криворізький міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область. Згідно з ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягування на заставлене майно боржника може бути звернуто в разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Отже, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно, але має довести, що заборгованість відповідача перед ним значно перевищує вартість предмета застави. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ F5 від 03.06.016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за змістом ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно з ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року F5). Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «Укрсоцбанк» посилаючись на те, що вони є дійсним кредитором та іпотекодержателем, а тому має переважне право на задоволення вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в той час як наявність на ньому арешту, накладеного постановою ДВС від 07.12.2017 року перешкоджає цьому. Натомість в ході судового розгляду позивачем не надано доказів в підтвердження тому, що відповідачем [PERSON] дійсно порушені зобовFязання за Генеральним договором F 131/208/07 від 22.11.2007 року, укладеним з між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], адже з огляду на недоведеність порушення зобовFязання боржником та значного перевищення розміру заборгованості в порівнянні з вартістю предмету іпотеки, суд позбавлений можливості це встановити. Також, відсутність доказів звернення ПАТ «Укрсоцбанк» до виконавчої служби із заявами про зняття арешту з майна, яке є предметом іпотеки, накладеного на підставі постанови від 22.11.2007 року, представником суду не надано. З урахуванням викладеного та вищенаведених мотивів і доводів суд не вбачає підстав для задоволення предявлених ПАТ «Укрсоцбанк» вимог про зняття арешту з предмету іпотеки.

Outcome: dismissed