Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив звільнити з-під арешту квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , власником якої є АТ «Альфа Банк». Позов обґрунтовано тим, що між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», був укладений кредитний договір. З метою забезпечення виконання зобов`язання, між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до якого, відповідач передав в іпотеку вище вказану квартиру. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язання за кредитним договором, позивач звернув стягнення на предмет іпотеки. Право власності на спірну квартиру зареєстровано за АТ «Альфа Банк» 3 березня 2020 року. Разом з цим, позивач позбавлений можливості реалізувати вказане майно, оскільки постановою АЕ 640654 від 18 вересня 2009 року, виданої ВДВС Білозерського РУЮ накладено арешт на нерухоме майно відповідача та заборонено його відчуження. Посилаючись на ст.391 ЦК, просив усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном, знявши арешт із зазначеної квартири. Ухвалою судді від 31.03.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з?явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку. Суд установив, що 14 березня 2008 року між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір №Ф080252К, відповідно до якого, [PERSON] отримав кредит в сумі 30000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитом - 13 березня 2028 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, 14 березня 2008 року між сторонами укладено договір іпотеки №02-23- Ф080252К -442, відповідно до якого, [PERSON] передав в іпотеку АТ «Укрсоцбанк» належну йому квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються зазначеним кредитним договором та договором іпотеки. Пунктом 4.1 Договору іпотеки передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпеченні іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.5 Договору іпотеки, сторони узгодили, що іпотекодержатель звертає стягнення на предмет іпотеки за своїм вибором в один із визначених договором способів. Зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, в порядку передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку» (п.4.5.3 Договору іпотеки) Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Акціонерне товариство «Альфа Банк» є правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк». У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язання за кредитним договором, позивач звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на зазначену квартиру за АТ «Альфа Банк», на підставі договору іпотеки. 3 березня 2020 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за АТ «Альфа Банк». Номер запису про право власності 35832994. Зазначене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №203333131 від 6 березня 2020 року. Відповідно до вказаного витягу, 18 вересня 2009 року відділом державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції винесено постанову АЕ 640654, якою накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] . Обтяження зареєстровано 19 квітня 2010 року Херсонською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 9742532. З листа Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за №12769 від 27 квітня 2020 року вбачається, що у зв`язку з і спливом строку зберігання, матеріали виконавчого провадження, де винесено постанову серії АН 640654 від 18 вересня 2009 року, знищено. Відповідно до статті 1 Закону України № 898-IV «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року (далі - Закон № 898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частинами шостою та сьомою ст.3 Закону № 898-IV, у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.6 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», чинною на момент винесення постанови АЕ 640654 від 18 вересня 2009 року, арешт на майно боржника накладається з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення. Підстави зняття арешту з майна виконавцем у виконавчому провадженні визначено частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно до ч.5 ст. 59 Закону, в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення оспорюваного арешту, суд вважає такий арешт порушує права позивача, як власника квартири, у зв`язку з чим, зазначене майно підлягає звільненню з під арешту. В силу положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 2102 грн..

Outcome: approved