Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Представник КС «Калина» звернувся до суду із позовом, покликаючись на наступне. 02.02.2016р. між Кредитною спілкою «Калина» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі Відповідач 1) укладено кредитний договір №2204904. Згідно умов даного договору кредитна спілка передала [PERSON] кредит у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень терміном з 02.02.16 р. по 02.02.17 р. зі сплатою 29% річних. Для забезпечення належного виконання Відповідачем 1 зобовязань за вказаним кредитним договором 02.02.2016р. між Кредитною спілкою «Калина», [PERSON] (далі Відповідач 2), [PERSON] (далі Відповідач 3) та Відповідачем 1 укладено договори поруки №ДП-2204904/1 та №ДП-2204904/2 відповідно. Відповідно до вказаних договорів поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором. Пункт 4.2. цих договорів передбачає, що поручитель зобовязується виконати за боржника зобовязання останнього перед кредитором на умовах, в порядку та в терміни, встановлені договором поруки. Згідно з п.3.1. договорів поруки у разі невиконання божником своїх зобовязань за кредитним договором поручитель зобовязаний не пізніше трьох днів з моменту предявлення письмової вимоги від кредитора сплатити відповідну грошову суму. За період користування кредитом боржник [PERSON] повинна була щомісячно повертати кредит та щомісячно погашати проценти згідно з Відомістю на погашення позики та відсотків, проте за час дії Договору Боржник не здійснив жодної проплати. Сума кредиту та сума нарахованих процентів в повному обсязі за кредитним договором становить 12900 гривень. Відповіді на листи-попередження КС «Калина» про погашення заборгованості від поручителів не надходила. А тому позивач просить стягнути солідарно із Відповідачів борг за кредитним договором №2204904 від 02.02.16 р. в розмірі 13350 гривень (з яких: 12900 гривень. сума кредиту та сума нарахованих процентів в повному обсязі за кредитним договором; 450 гривень інфляційних витрат) та судовий збір в розмірі 1378 гривень. 20 липня 2016 року представник Позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, просив стягнути з відповідачів 7850 гривень, з урахуванням сплачених в процесі розгляду справи сум. Представник Позивача подала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, в попередніх судових засіданнях, зменшені позовні вимоги підтримала, при цьому повідомила, що Відповідачами частково погашена заборгованість, а саме добровільно сплачено 5500 гривень, з яких 4066,65 гривень тіло кредиту, та 1433,35 гривень відсотки за користування кредитом. Однак на даний час залишилась заборгованість на суму 7850 гривень (5933,35 гривень сума неповернутого кредиту; 1466,65 гривень процентів на суму кредиту та 450 гривень інфляційних вират), яку й просять стягнути. Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення в газеті «Свобода» №62 (3103) від 24 серпня 2016 року, причин неявки суду не повідомили. Відповідачі 2 та 3 подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд приходить до висновку, що справу можна вирішувати у відсутності відповідачів, уточнені позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких міркувань. 02 лютого 2016 року між Позивачем та Відповідачем 1 укладено кредитний договір №2204904, відповідно до умов якого, Відповідачу 1 надано грошові кошти в кредит у сумі 10000 (десять тисяч) гривень на строк 12 (дванадцять) місяців з 02.02. 2016 року по 02.02.2017 року, зі сплатою 29 відсотків річних за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобовязався надати грошові кошти (кредит) Відповідачу 1 у розмірі та на умовах, встановлених договором, а останній зобовязувався повернути отримані кошти та сплатити комісію, а також проценти за користування даними коштами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у термін і порядку, встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності погашати заборгованість у випадку неможливості виконувати свої зобовязання. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Умовами укладеного між сторонами кредитного договору, а саме підпунктом 2 пункту 3.2.2. позичальник зобовязався погашати кредит та сплачувати проценти у порядку, визначеному договором, а саме щомісячно згідно графіку розрахунків, що є невідємною частиною цього договору (п. 4.2 договору). Всупереч вказаним нормам Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору Відповідач 1 зобовязання перед банком щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків відповідно до графіку розрахунків не виконує, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Таким чином, судом встановлено порушення Відповідачем 1 умов кредитного договору від 02 лютого 2016 року, що укладений нею з Кредитною спілкою «Калина», взяті на себе зобовязання Відповідач 1 належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 12900 (дванадцять тисяч девятсот) гривень, в тому числі сума неповернутого кредиту: 10 000 гривень, нараховані проценти на суму кредиту 2900 гривеньта нараховані інфляційні витрати 450 гривень. Відповідач 2 та Відповідач 3 є поручителями за виконання зобовязань Відповідачем 1 за кредитним договором №2204904 перед кредитором КС «Калина», про що свідчать укладені договори поруки від 02 лютого 2016 р. № ДП-2204904/1 та №ДП-2204904/2, згідно умов яких поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Вимоги про погашення заборгованості, що виникла, скеровувалися на адресу Відповідачів поручителів [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними листами - попередженнями від 10 травня 2016 року №10-05-16/03 та №10-05-16/04. Ці вимоги залишені поручителями без задоволення, хоча згідно п.3.1. договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором, поручитель зобовязаний не пізніше трьох календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобовязань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів. Згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо інше не встановлене договором поруки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що з моменту звернення Позивача до суду з позовом, Відповідачі погасили частину боргу, що підтверджується заявою про уточнення позовних вимог Вх. №2352/16-ВХ від 20 липня 2016 року, станом на день розгляду справи залишилась заборгованість в сумі 7850 гривень (5933,35 гривень сума неповернутого кредиту; 1466,65 гривень процентів на суму кредиту та 450 гривень інфляційних витрат). Таким чином, оскільки Відповідачі належним чином не виконали умов укладених ними договорів, уточнені позовні вимоги слід задовольнити та стягнути заборгованість за кредитним договором №2204904 від 02 лютого 2016 року з врахуванням індексу інфляції. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача 1378 гривень сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved