Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Представник КП «ХТМ» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 27.10.2015 року по 03.04.2017 року у сумі 47688,03 грн., з яких сума боргу за невиконання договірних зобов'язань - 44813,06 грн, інфляційні витрати - 2278,29 грн., 3% річних - 596,68 грн., та судовий збір покласти на відповідача. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. Відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го і 2-го поверху загальною площею 84,2 кв.м. Вказане приміщення позивач орендував з 22.07.2015 року. Згідно укладеного договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №14604 від 01.09.16р. між позивачем та відповідачем, останній зобов'язався сплачувати вартість теплової енергії, спожитої до моменту укладення договору з моменту виникнення права користування приміщенням, тобто з 22.07.2015р. у розмірі 22159,44 грн. КП «ХТМ» здійснило відпустку теплової енергії у приміщення відповідача у повному обсязі, на підставі чого відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію, які ним сплачені не були. Борг за неналежне виконання договірних обов'язків за період з 27.10.2015 року по 03.04.2017 року складає 44813,06 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача відповідно ст. 625 ЦК України інфляційні витрати в розмірі 2278,29 грн., та 3% річних - 596,68 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 47688,03 грн. Представник КП «ХТМ» Вірютіна О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Позивач є власником нежитлових приміщень 1-го і 2-го поверху загальною площею 84,2 кв.м. в житловому будинку літ. «А-2», які розташовані за адресою: м. Харків, Харківська набережна, буд. 6, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14.03.2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав. (а.с. 10-13). Вказані приміщення перебували в оренді у позивача з 22.07.2015 року. В судовому засіданні сторони визнали встановленим та таким, що не підлягає судовому доказуванню, факт того, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №14604 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2016 року, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором з моменту виникнення права користування приміщеннями. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Тобто регулювання відносин здійснюється щодо постачання теплової енергії, яка призначена для купівлі - продажу. Основним обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Факт використання відповідачем тепловою енергією підтверджується також актами обстеження системи теплоспоживання об'єкта від 07.07.2016 року, якими було зафіксовано факт користування позивачем тепловою енергією без укладення договору та надано припис укласти договір, сплатити нарахування за використану теплову енергію без договору (а.с. 14-15). Згідно п. 3 Правила користування тепловою енергією споживач теплової енергії є фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та актами про відключення споживача від 07.10.2015 року №72/1, від 01.04.2016 року №20/1, від 13.10.2016 року №70/1, від 03.04.2017 року №14/1. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до наданого до суду розрахунку, сума заборгованості за неналежне виконання договірних зобов'язань за період з 27.10.2015 року по 03.04.2017 року складає 44813,06 грн., інфляційні витрати - 2278,29 грн., 3% річних - 596,68 грн. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а відповідач не обґрунтував свої заперечення, та визнав позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач дійсно користується тепловою енергією, однак не в повному обсязі виконує свої зобов'язання щодо їх сплати перед позивачем. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» та стягує на його користь з відповідача заборгованість за період з 27.10.2015 року по 03.04.2017 року у сумі 47 688 гривень 03 коп.: з яких сума боргу за невиконання договірних зобов'язань - 44813 грн. 06 коп., інфляційні втрати - 2278 грн. 29 коп., 3% річних - 596 грн. 68 коп. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved