Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

представник позивача - [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визначити [PERSON] додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2011 року. У шлюбі сім`я [PERSON] була зареєстрована та проживала у двокімнатній квартирі [ADDRESS] . 20 листопада 2008 року вказана квартира приватизована на трьох власників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризацїі» видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на нерухоме майно. Після розірвання шлюбу [PERSON] не проживав за місцем реєстрації, але з сином час від часу спілкувався. В 2018 році батько позивача [PERSON] прийняв рішення поїхати на заробітки до Російської Федерації, знявся з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою та поїхав у село Червона Яруга Белгородської області. З того часу зв`язок з останнім обірвався, інших родичів у Російській Федерації позивач не мав та до листопада 2020 року місце знаходження батька йому не було відомо. У листопаді 2020 року через соціальну мережу Instagram невідома жінка [PERSON] повідомила матір позивача [PERSON] , що [INFO] в селі Червона Яруга Белгородської області помер [PERSON] , у померлого на території Росії сім`ї не було. У зв`язку із світовою пандемією та пов`язаними з нею обмеженнями отримання свідоцтва про смерть [PERSON] стало можливим лише наприкінці січня 2021 року, після чого позивач 23 лютого 2021 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. від 24 грудня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 27 червня 2020 року. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2021 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2021 року задоволено заяву [PERSON] про витребування доказів та зобов`язано приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражу Н.П. надати відомості. 01 липня 2021 року представник позивача - [PERSON] подала суду заяву про виклик свідка [PERSON] . Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2015 році її колишній чоловік [PERSON] поїхав за місцем свого народження в село Червона Яруга Белгородської області, були чутки, що останній поїхав на заробітки до Далекого Сходу. Зв`язок з сином колишній чоловік підтримував час від часу, але його місцезнаходження та засоби зв`язку були не відомі. В листопаді 2020 року сторонні особи через соціальну мережу Instagram повідомили [PERSON] про смерть її колишнього чоловіка. В січні 2021 року незнайома громадянка Росії [PERSON] повідомила контакти своєї свекрухи, яка проживає в селі Червона Яруга Белгородської області та розповіла що на прохання останньої вона шукала родичів [PERSON] , який помер у 2019 році та похований в селі Червона Яруга Белгородської області. [PERSON] за допомогою [PERSON] отримала оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] , після чого позивач одразу звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову. Представник Пісочинської селищної ради Харківського районного Харківської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши представника позивача, пояснення свідка, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 31 грудня 2919 року відділом ЗАГС адміністрації муніципального району «Краснояружський район» Білгородської області, запис № 170199310017600220001 від 31 грудня 2019 року. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] залишився його син [PERSON] - позивач по справі. Родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 14 квітня 1989 року Ленінським відділом ЗАГС міста Харкова, де вказано, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , запис № 353 від 14 квітня 1989 року. Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. від 24 лютого 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у звязку з тим, що спадкоємець [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не подав заяву про прийняття спадщини до 27 червня 2020 року. Відповідно до інформації приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражої Н.П. № 248/01-16 від 15 червня 2021 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражої Н.П. звернулася на підставі нотаріально посвідченої довіреності представник [PERSON] - [PERSON] з заявою про видачу спадщини; заяви про прийняття або відмову від прийняття спадщини від інших спадкоємців не надходили; інформація щодо заведених спадкових справ після смерті [PERSON] відсутня; заповіти від імені [PERSON] не складалися. В якості доказів суду надано: заява громадянки Російської Федерації [PERSON] , яка проживає у місті Москва, посвідчена 29 березня 2021 року нотаріусом міста Москви Кузнецовою Ю.О., реєстр № 77/2147-н/77-2021/5-405, де вказано, що свекрів [PERSON] - [PERSON] , яка проживає у селі Червона Яруга Белгородської області розшукувала рідних [PERSON] , який помер [INFO] та був похований на кладовищі селища Червона Яруга. На час смерті останній сім`ї не мав, але мав сина та дружину на території України. За проханням свекрові [PERSON] через соціальну мережу розшукала [PERSON] та повідомила про смерть колишнього чоловіка. Також суду надано: копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно, наданого 20 листопада 2008 року КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації»; копія витягу № 20998152, сформованого 20 листопада 2008 року Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації»; копія рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2011 року (справа № 2-3680); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 65201377, надана 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П.; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65201390, надана 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 3 ст. 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Викладений правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 13.03.2020 по справі № 314/2550/17. Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень, зокрема, авіасполучення. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Враховуючи, що батько позивача [PERSON] тривалий час перебував за межами території України і про факт його смерті позивач дізнався після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини, через обмеження пересування громадян України за кордон у зв`язку з встановленням карантину не мав можливості безпосередньо отримати документи на підтвердження факту смерті батька, тому суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними,\~а вимоги\~позивача про визначення\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини такими, що підлягають задоволенню та визначає позивачу додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Outcome: approved