Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 200690755901 від 08.08.2016 у сумі 29\~365,88 гривень станом на 18.02.2021. Позов обґрунтовує тим, що 08.08.2016 на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 200690755901 між ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», та відповідачем укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці видано кредитну карту з кредитним лімітом 4\~500 гривень, який в подальшому було збільшено до 20\~300 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідачка взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 18.02.2021 виникла заборгованість по сплаті кредиту у сумі 29365,88 гривень. 13.05.2021 відповідачкою [PERSON] був наданий відзив, в якому вона позов не визнала, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Клітченко О.А. перебуває виконавче провадження № 60562588 з примусового виконання виконавчого напису № 25851, вчиненого 29.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення знеї на користь\~АТ «ПУМБ»\~заборгованості в\~розмірі 22\~217,04\~гривень за\~кредитним договором\~від 08.08.2016\~№ 200690755901.\~Так,\~за вказаним\~виконавчим написом\~з [PERSON] \~стягнуто:\~прострочену заборгованість\~за сумою\~кредиту -\~3\~297,10\~гривень;\~строкову заборгованість\~за сумою\~кредиту -\~12\~587,37\~гривень;\~прострочену заборгованість\~за процентами\~-\~4\~789,02\~гривень;\~строкову заборгованість\~за процентами\~-\~743,55\~гривні;\~прострочену заборгованість\~за комісією\~-\~300\~гривень.\~Таким чином,\~заборгованість за\~кредитом у\~сумі 15\~884,47\~гривні вже\~стягнута за\~виконавчим написом\~нотаріуса.Заборгованість за\~відсотками за\~виконавчим написом\~нотаріуса стягнута\~частково у\~розмірі 5\~532,57\~гривні,\~тобто,\~відбувається подвійне\~стягнення однієї\~і тієї\~ж самої\~суми заборгованості\~в розмірі\~21\~417,04\~гривень.Не стягнутою\~залишається сума\~по відсоткам\~у сумі\~7\~948,84\~гривень,\~але в\~цій частині\~позовні вимоги\~не підлягають\~задоволенню,\~оскільки згідно\~із заявою\~про приєднання\~до Договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб від\~08.08.2016\~№ 200690755901\~не передбачено\~стягнення відсотків\~за отриманими\~банківськими коштами\~не встановлено\~їх розмір\~і порядок\~оплати.Крім\~того,\~позивачем не\~надано доказів\~того,\~що з\~умовами вказаного\~Договору [PERSON] \~була обізнана\~та погодилася\~з ними,\~оскільки у\~наданій Банком\~його копії\~відсутній її\~підпис.\~Також,\~у заяві\~позичальника відсутні\~умови договору\~про встановлення\~відсотків за\~користування чужими\~коштами та\~про порядок\~їх оплати.У позовній\~заяві позивач\~посилається на\~Публічну пропозицію\~ПАТ «ПУМБ»\~на укладення\~договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб,\~затверджену рішенням\~Правління ПАТ\~«ПУМБ» згідно\~протоколу №\~609\~від 20\~вересня 2018\~року,\~але при\~цьому зі\~сторони позивача\~не наведено,\~в який\~спосіб відповідачка\~ознайомилась із\~даною Публічною\~пропозицією,\~відсутній її\~підпис на\~даній Публічній\~пропозиції.\~В заяві\~про комплексне\~банківське обслуговування\~є посилання\~на сайт\~pumb.ua,\~де могла\~бути розміщена\~вказана Публічна\~пропозиція,\~але при\~цьому зі\~сторони позивача,\~власника сайту\~в якості\~доказу роздруківка\~з сайту\~не додається.У позовній\~заяві відсутні\~відомості про\~наявні у\~позивача електроннідокази.Крім того,\~на момент\~укладення кредитного\~договору даної\~Публічної пропозиції\~не існувало,\~оскільки вона\~була прийнята\~пізніше і\~вступила в\~дію з\~01.10.2016.Якщо позивач додану до позовної заяви Публічну пропозицію роздрукував з сайту, то вона належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Ухвалою від 09.04.2021 відкрите провадження по справі та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 200690755901 від 08.08.2016 між ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці видано кредитну карту з кредитним лімітом 4\~500 гривень, який в подальшому був збільшений до 20\~300 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому Договором. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Договором, Тарифами банку та Публічною пропозицією, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві від 08.08.2016. До кредитного договору банк додав копію витягу з Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості заборгованість відповідачки за вказаним договором станом на 18.02.2021 становить 29\~365,88 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 15\~884,47 гривні, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 13\~481,41 гривня. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві від 08.08.2016 процентна ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема проценти за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Тарифами банку. Однак, у вказаній копії Публічної пропозиції міститься лише інформація загального характеру щодо різних кредитних продуктів позивача, зокрема картка Visa Classic CHIP, MasterCard Gold CHIP, MasterCard Standart Debit, яка може бути доказом про ознайомлення споживачки із різними умовами, проте ніяким чином не є доказом досягнення між сторонами згоди щодо конкретних умов кредитування. Тарифами та Договором, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (пункт 2.4.1), позовну давність щодо вимог банку 3 роки (пункт 6.9 Договору), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Договір розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву від 08.08.2016, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.pumb.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «ПУМБ» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Суд не бере до уваги та вважає неналежним доказом по справі, надану позивачем копію витягу з Публічної пропозиції разом з Умовами та Тарифами, оскільки вона почала діяти з 01.10.2016, в той час як заява між Банком та [PERSON] була укладена 08.08.2016. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, комісій та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Публічної пропозиції щодо укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Будь-якої іншої підписаної відповідачкою Публічної пропозиції, яка б діяла на час укладення договору № 200690755901 від 08.08.2016, позивачем надано не було. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Тарифи банку та Умови та правила надання банківських послуг АТ «ПУМБ», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява №20166/92, § 36). Тарифи та Умови, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитом. Враховуючи вище зазначене, у задоволенні позову у частині стягнення процентів за користування кредитом необхідно відмовити, оскільки вказані платежі не передбачені умовами договору від 08.08.2016, якими є заява відповідачки. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Крім того, згідно наданих відповідачкою письмових документів, які суд визнає належними та допустимими доказами, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни перебуває виконавче провадження №60562588 з примусового виконання виконавчого напису № 25851, вчиненого 29.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором від 08.08.2016 №200690755901 у сумі 22\~217,04 гривень. Вказане підтверджується копією виконавчого напису № 25851 від 29.10.2019, заявою ПАТ «ПУМБ» № 121339 про примусове виконання вказаного виконавчого напису, постановою приватного виконавця від 12.11.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №60562588. Згідно із\~вищезазначеним виконавчим\~написом з\~ [PERSON] стягнуто:\~прострочену заборгованість\~за сумою\~кредиту -\~3\~297,10\~гривень;\~строкову заборгованість\~за сумою\~кредиту -\~12\~587,37\~гривень;\~прострочену заборгованість\~за процентами\~-\~4\~789,02\~гривень;\~строкову заборгованість\~за процентами\~-\~743,55\~гривні;\~прострочену заборгованість\~за комісією\~-\~300\~гривень. Таким чином, з наданих суду документів вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 200690755901, яким є заява від 08.08.2016 на користь АТ «ПУМБ» вже стягнута за виконавчим написом нотаріуса, тобто при зверненні з відповідним позовом до суду Банк намагається здійснити з відповідачки подвійне стягнення виниклої заборгованості у сумі 21\~417,04 гривень. Вищевказані дії Банка призводять до порушення статті 61 Конституції України, положеннями якої передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Таким чином, позивач не довів заявлених ним вимог про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості за кредитним договором № 200690755901 від 08.08.2016, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed