Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Представник ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» Куриленко М.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди в розмірі 25407,63 грн., а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ № 121333 від 03.10.2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] . 04.04.2018 року в місті Харків сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого за договором добровільного страхування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у формі європротоколу від 04.04.2018 року особою винною в настанні ДТП є [PERSON] . Відповідно до Рахунку-фактури № АХ0-003910 від 12.04.2018 року розмір відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить 25407 грн. 63 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь страхувальника суму страхового відшкодування в розмірі 25 407 грн. 63 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви про настання страхового випадку від 05.04.2018 року та страхового акту №UА2018040400076/L01/01/01 від 24.04.2018 року. Після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в розмірі 25 407 грн. 63 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була забезпечена. З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди від 01.04.2019 року, однак відповідач не повернув позивачу кошти. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] зазначив, що з позовом не погоджується, оскільки скласти спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду можуть лише водії транспортних засобів, які мають поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У іншому випадку матеріал про ДТП повинен бути оформлений уповноваженим на те працівником поліції. Як зазначає позивач, цивільна-правова відповідальність відповідача на час ДТП забезпечена не була. Крім того позивачем не надано допустимих та достовірних доказів щодо здійснення ним страхового відшкодування автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] . Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому зазначається, що відповідач не заперечує факт ДТП, а також свою провину у ДТП. Враховуючи пояснення відповідача у відзиві останній свідомо ввів в оману [PERSON] про наявність чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає, що факт виплати коштів [PERSON] підтверджується відповідним платіжним дорученням та звітом про виконані роботи ротаційного фонду за квітень 2018. В судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] , який пояснив, що на своєму автомобілі приїхав до супермаркету Класс по вул.Л.Сердюка. Їхав за автомобілем Ваз 21099, який зупинився, а потім різко почав рухатись заднім ходом. Свідок посигналив, але стався удар, який був не сильний, водночас ушкодження суттєві. Водії оглянули ушкодження автомобілів, оскільки у обох були поліси ОСВНТЗ, [PERSON] подзвонив до своєї страхової компанії, де йому порекомендували оформити європротокол. Другий водій свою вину визнав. Водії оформили європротокол, а наступного дня свідок звернувся у відділення ПАТ «СК «Україна». Там з`ясували, що у другого водія якісь проблеми з ОСВНТЗ, свідок подзвонив [PERSON] і той сказав, що поліс загубив і оформив заново. Всю шкоду свідку відшкодовано через його страхову компанію. Кошти на руки свідок не отримував, їх перерахували на СТО Автотрейдінг Scoda на вул.Клочківській. ДТП відбулось 04.04.2018, другий водій [PERSON] . В судовому засіданні відповідач та його представник проти фактичних обставин справи (ДТП 04.04.2018, складання водіями європротоколу, визнання відповідачем своєї провини у ДТП) не заперечували. Представник відповідача з посилання на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 пояснив, що оскільки на момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СК «Домінанта» саме страхова компанія є належним відповідачем за вимогами щодо відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП, у сумі страхового відшкодування 100000 грн. Також пояснив, що відповідач поліс ОСВНТЗ втратив, на запит до ТДВ СК «Домінанта» щодо видачі дублікату відповіді не одержав, суму позову не оспорює. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.09.2019 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.11.2019 справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.03.2020 закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ № 121333 від 03.10.2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] . 04.04.2018 року в місті Харків сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого за договором добровільного страхування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у формі європротоколу від 04.04.2018 року особою винною в настанні ДТП є [PERSON] . В європротоколі зазначається, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів автомобіля [PERSON] застрахована в ТДВ СТ «Домінанта», номер полісу АМ35559344. Відповідно до Рахунку-фактури № АХ0-003910 від 12.04.2018 року розмір відновлювального ремонту застрахованого автомобілю становить 25 407 грн. 63 коп. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь страхувальника [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 25 407 грн. 63 коп. на підставі заяви про настання страхового випадку від 05.04.2018 року та страхового акту №UА2018040400076/L01/01/01 від 24.04.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 215 від 05.04.2017 року та Звітом про виконані роботи та рух коштів Ротаційного фонду. З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди від 01.04.2019 року. Відповідно до відомостей відкритого інтернет порталу http://www.mtsbu.ua/ua/ щодо діючих полісів цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АМ3559344 на автомобіль ВАЗ 210990, д.н.з. [NUMBER] , станом на 04.04.2018 укладений але не діє, почав дію з 05.04.2018. Водночас, станом на 04.04.2018, транспортний засіб ВАЗ 210990, д.н.з. [NUMBER] , на підставі діючого полісу АМ2377613, застраховано ТДВ «СТ «Домінанта». Пошук здійснено за номером транспортного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц Велика палата Верховного Суду дала наступні роз`яснення. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. В судовому засідання встановлено та не заперечується сторонами, що 04.04.2018 року в місті Харків сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого за договором добровільного страхування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] склали європротокол, в якому погодили, що винним у ДТП є [PERSON] . В подальшому зазначений європротокол пред`явлено до ПрАТ СК «ПЗУ Україна», оскільки майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля Skoda Octavia, д.н.з [NUMBER] , [PERSON] застраховано в ПрАТ СК «ПЗУ Україна». ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило [PERSON] суму завданої шкоди в наслідок ДТП в розмірі 25 407 грн. 63 коп. та пред`явило до суду позов де визначило відповідачем [PERSON] , оскільки останній не мав на час ДТП дійсного полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З вказаним висновком суд не погоджується, оскільки на час дорожньо-транспортної пригоди відповідач мав дійсний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ2377613 на автомобіль [NUMBER] , страхувальник ТДВ «СТ «Домінанта», але в европротоколі зазначив поліс ОСВНТЗ АМ3559344, який станом на 04.04.2018 був укладений, водночас почав діяти з 05.04.2018. З огляду на відсутність доказів звернення позивача до страховика відповідача з приводу повернення суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 25407,63 грн, а також відомостей, чи було отримано відмову страховика у виплаті вказаної суми, суд не знаходить правових підстав для покладення відповідальності за завдані збитки безпосередньо на особу, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] , так як в даному випадку деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів. Отже боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування, яка не перевищує ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну, мінімальний розмір якої згідно п. 9.2 ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає 50000 гривень на одну особу, виступає виключно страховик завдавача шкоди ТДВ «СТ «Домінанта», який виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 25407,63 грн, що є сумою відшкодування завданою шкоди, з [PERSON] , який є неналежним відповідачем стосовно вказаних вимог, а не до страхувальника ТДВ «СТ «Домінанта», який є належним відповідачем в межах суми страхового відшкодування, відсутні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати суд залишає за рахунок позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed