Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суд із зазначеним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на складське приміщення, площею 501 кв. м., що знаходиться за адресою: 28130, вул. Центральна, 14, с. Вишнівці, Онуфріївський район, Кіровоградська область; посилаючись на те, що на підставі рішення комісії по реорганізації (розподільчої) колгоспу «Росія» Онуфріївського району Кіровоградської області від 15.01.2003 року батько [PERSON] [PERSON] 05.02.2003 року придбав приміщення конюшні бувшого колгоспу «Росія» Онуфріївського району Кіровоградської області. Договір купівлі-продажу приміщення конюшні не оформлявся, оскільки право власності колгоспу «Росія» на зазначене приміщення в МБТІ не реєструвалося. В 2003-2005 роках [PERSON] та [PERSON] приміщення конюшні бувшого колгоспу «Росія» переобладнали в складське приміщення. 25.10.2006 року [PERSON] помер і з цього часу [PERSON] відкрито володіє та користується зазначеним вище об'єктом нерухомого майна. Рішенням виконавчого комітету Вишнівцівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської від 21.04.2016 року № 19 зазначеному складському приміщенню присвоєно наступну поштову адресу: 28130, вул. Центральна, 14, с. Вишнівці, Онуфріївський район, Кіровоградська область. [PERSON] неодноразово звертався до сільської ради з питання оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна, де йому роз'яснили, що якщо він має намір володіти, корис\-туватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, йому необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. За весь час користування та володіння нерухомим майном до [PERSON] не було жод\-них претензій та заяв щодо неправомірного володіння зазначеним складським приміщенням. Вказані обстави\-ни не давали і не дають найменшого сумніву стосовно правомірності набуття [PERSON] складського приміщення. Сторони в судове засідання не прибули. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за його відсутності та відмову від відшкодування понесених позивачем судових витрат. Від Вишнівцівського сільського голови надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.\~10,\~11,\~60 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що на підставі рішення комісії по реорганізації (розподільчої) колгоспу «Росія» Онуфріївського району Кіровоградської області від 15.01.2003 року батько [PERSON] [PERSON] 05.02.2003 року придбав приміщення конюшні бувшого колгоспу «Росія» Онуфріївського району Кіровоградської області. Договір купівлі-продажу приміщення конюшні не оформлявся, оскільки право власності колгоспу «Росія» на зазначене приміщення в МБТІ не реєструвалося. В 2003-2005 роках [PERSON] та [PERSON] приміщення конюшні бувшого колгоспу «Росія» переобладнали в складське приміщення. 25.10.2006 року [PERSON] помер і з цього часу [PERSON] відкрито володіє та користується зазначеним вище об'єктом нерухомого майна. Рішенням виконавчого комітету Вишнівцівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської від 21.04.2016 року № 19 зазначеному складському приміщенню присвоєно наступну поштову адресу: 28130, вул. Центральна, 14, с. Вишнівці, Онуфріївський район, Кіровоградська область. [PERSON] неодноразово звертався до сільської ради з питання оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна, де йому роз'яснили, що якщо він має намір володіти, корис\-туватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, йому необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. За весь час користування та володіння нерухомим майном до [PERSON] не було жод\-них претензій та заяв щодо неправомірного володіння зазначеним складськім приміщенням. Відповідно до\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частиною 4\~статті 10 ЦПК України\~встановлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина 1\~ст. 11 ЦПК України). Відповідно до\~статті 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 212 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна: володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У п. 6 інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі\~статті 334 ЦК\~можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається: у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред'явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. В судовому засіданні позивач довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він відкрито, добросовісно та безперервно користується нерухомим майном більше 10 років, робить ремонт будівлі та постійно підтримує його в належному стані, крім того, ніхто ніяких претензій щодо вказаного нерухомого майна не заявляв та на нього не претендував.\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене, оскільки позивач добросовісно заволодів чужим майном складським приміщенням, площею 501 кв. м. по вул. Центральна, 14, с. Вишнівці, Онуфріївський район, Кіровоградська область і понад десять років відкрито, безперервно ним володіє, за ним може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно з ч.1\~ст. 344 Цивільного кодексу України. Судові витрати суд вважає за необхідне віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved