Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] 20.07.2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Посилається на те, що згідно укладеного договору №б/н від 19.10.2011 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку її дії. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «[PERSON] Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «[PERSON] Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Одночасно, п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 Умов до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж за 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Згідно п.2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на вищезазначеному банківському сайті позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право на зміну Тарифів які викладені на вищезазначеному банківському сайті, а також умов обслуговування рахунків. Згідно до п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських» послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно п.1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленому банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У звязку з порушеннями відповідачем умов кредитного договору станом на 30.04.2018 року виникла заборгованість у сумі 69357,24 грн., яка складається з: 3887,83 грн. заборгованість за кредитом; 57895,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3794,88 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 3278,92 грн. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.10.2011 року у розмірі 69357,24 грн., у т.ч: 3887,83 грн. заборгованість за кредитом; 57895,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3794,88 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 3278,92 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав письмове клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, у випадку неявки відповідачки не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленою про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявилася та не повідомила про причини своєї неявки, а також не подала відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює \~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини 19.10.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем письмової анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, ознайомлення з Памяткою клієнта, зазначеними Умовами та [PERSON]. На підставі укладеного договору відповідачу було видано кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією зазначеної анкети-заяви та витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт. Позивач свої зобовязання по вищезазначеному договору виконав, а саме надав відповідачу 19.10.2011 кредитну картку №5577212300961730, термін дії - 07/15 (включно по липень 2015 року), а також 19.12.2011 року кредитну картку №5577212710797864, термін дії - 05/15 (включно по травень 2015 року). Відповідно до\~п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно наданих представником позивача розрахунку у звязку з порушеннями відповідачем [PERSON] умов зазначеного договору станом на 30.04.2018 року виникла заборгованість у сумі 69357,24 грн., у т.ч: 3887,83 грн. заборгованість за кредитом; 57895,61 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3794,88 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 3278,92 грн. штраф (процентна складова). Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст.1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 [PERSON] 71 і не випливає із суті кредитного договору. Щодо стягнення тіла кредиту. Як встановлено із наданого позивачем розрахунку заборгованості, розмір заборгованості на кредитом (тіло кредиту), станом на 31.05.2015 року та 31.07.2015 року складає 3768,51 грн. Щодо стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року, яка оприлюднена 23.06.2018 року, по справі №444/9519/12, провадження №14-10цс, Верховним Судом у п.п. 89-91 викладено наступні висновки. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобовязання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобовязання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. Таким чином, враховуючи при застосуванні норм права до спірних правовідносин у відповідності до положень ч.4 ст.263 ЦПК України вищезазначені висновки, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог в частині нарахування процентів відповідно до умов договору після закінчення строку кредитування, тобто після 31.07.2015 року (закінчення строку дії отриманої відповідачкою картки). Крім того, відповідно до частин першої-шостої ст.1056-1\~ЦК\~України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки слід розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог ст.ст.641\~-\~642\~ЦК\~України або в порядку, визначеному ч.6 ст.1056-1 ЦК України. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить ст.1056-1\~ЦК\~України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. Оскільки, у договорі визначено умови, які встановлюють право банку на зміну розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку, така умова договору відповідно до положень ч.3 ст.1056-1\~ЦК\~України є нікчемною. Згідно з ч.1 ст.651\~ЦК\~України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Оскільки укладення кредитного договору мало місце шляхом підписання відповідачем відповідної письмової заяви, відповідно і зміна умов договору повинна була відбутися у такий же спосіб. При цьому, представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зміни умов договору в частині зміни розміру процентної ставки у письмовій формі. За таких обставин та враховуючи нікчемність умов договору щодо зміни розміру процентної ставки в частині її збільшення, розрахунок заборгованості за процентами з 01.09.2014 року слід обчислювати із встановленої договором ставки 30 % на рік (2,5% на місяць), а не зі ставки у розмірі 34,80% та 43,20 % (за період з 01.09.2014 року по 31.07.2015 року), які зазначені у наданому представником позивача розрахунку. Відповідно до наданих представником позивача [PERSON] базова процентна ставка на місяць складає 2,5% та нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік. Такий метод нарахування процентів, передбачений п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості, заборгованість зі сплати процентів виникла, починаючи з 24.11.2011 року. Розрахунок Банком процентів за період з 24.11.2011 року по 31.08.2014 року, проведено виходячи зі ставки 30% річних та станом на 31.08.2014 року складав: 106,48 грн. Отже, виходячи з зазначених розмірів заборгованості, а також процентної ставки 30% на рік, визначеного кредитним договором методу обрахунку процентів (з розрахунку 360 днів на рік), кількості днів, на які нараховуються проценти 365 дні, розмір заборгованості за процентами за період з 01.09.2014 року по 31.07.2015 року складає: 3768,51*36/100*301/360=1134,32 грн. Таким чином, сукупний розмір заборгованості по процентах становить: 106,48+1134,32 = 1240,80 грн. Щодо позовних вимог про стягнення пені та штрафів, судом встановлено наступні правовідносини. В позовній заяві представник позивача не посилається на пункти кредитного договору, які передбачають стягнення з позичальника пені, а відповідно до п.1.1.5.25 Умов та правил надання банком банківських послуг, затверджених Наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 за несвоєчасну оплату послуг, передбачених Договором, Умовами і Правилами клієнт сплачує банку до кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочки. \~\~Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банком банківських послуг, затверджених Наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 при порушенні позичальником строків\~ платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник\~ зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відритим у валюті USD) +5% від суми позову. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова\~ сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день просторочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України. Ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що відповідач приєдналася до публічного договору на підставі заяви від 19.10.2011 року, а тому нарахування пені та штрафів є правомірним. Так, як видно із додатків до позовної заяви, відповідач не була ознайомлена та не підписувала тарифи АТ «ПриватБанк», зазначені в Умовах та правилах надання банком банківських послуг, затверджених Наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, якими передбачено можливість стягнення з неї та розмір пені та штрафів, тому в даній частині письмовий договір між нею та позивачем не укладався, а тому підстави для стягнення з неї пені та штрафів, відсутні. Такий висновок суду цілком узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України при розгляді справи №6-240-цс14 від 11.02.2015 року. Також, відповідно до вказаної вище правової позиції, суд не приймає до уваги твердження представника позивача про автоматичну пролонгацію кредитного договору ще на один рік з дня закінчення його строку, оскільки письмовий договір, який би передбачав таке положення, між сторонами не укладався і відповідачем не підписувався. Крім того, статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки відповідно до положень статі 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, відповідно їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором суперечить положенням ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, представником позивача в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види однієї цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору у зв`язку з порушенням строків виконання грошових зобов`язань, що є грубим порушенням норм Конституції України та цивільного законодавства України. За таких обставин, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до задоволенню у розмірі 5009,31 грн., у т.ч.: 3768,51 грн. заборгованість за кредитом; 1240,80 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 127,26 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial