Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Представник відповідача позов по сута та за обставинами визнав. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської районної в місті Дніпродзержинську ради, в якому просить суд визнати за нею право користування житловим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що стане підставою для видачі їй ордеру на право зайняття житлового приміщення зазначеної квартири, здійснення процедури реєстрації у вищевказаній квартирі та внесення відомостей про неї до особового рахунку на квартиру. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є хрещеною донькою [PERSON], [INFO], яка була відповідальним наймачем квартири [ADDRESS]. Між ними завжди існували добрі родинні відносини, вони завжди підтримували одна одну. В листопаді 2011 року вона, позивач, залишилися без житла, мала лише фіктивну реєстрацію та знаходилася у тяжкому матеріальному становищі та у скрутній життєвій ситуації, і зі згоди [PERSON] вона заселилася до спірної квартири, як член її сім'ї. Вони стали проживати разом, вести спільне господарство, мали спільний бюджет. Крім цього, [PERSON] обіцяла надати згоду на її реєстрації в квартирі. 12 червня 2012 року [PERSON] раптово померла, і після її смерті вона, позивач, так і залишилися проживати у квартирі, яка стала її єдиним постійним місцем проживання. 05 квітня 2014 року вона знялася з реєстраційного обліку за місцем фіктивної реєстрації і на теперішній час не має постійного зареєстрованого місця проживання, хоча фактично постійно проживає у спірній квартирі, підтримує її у належному житловому стані. Вважає, що вона правомірно набула право користування житловим приміщенням у зазначеній квартирі, оскільки заселилися до неї зі згоді відповідального наймача квартири, як член сім'ї [PERSON], і проживає в цій квартирі з листопада 2011 року по теперішній час. Позивач [PERSON] до судового розгляду справи надала суду заяву, в якій зазначила, що свій позов по суті та за обставинами справи підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити її позовні вимоги. Представник відповідача - виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Дніпродзержинську ради в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи від голови районної у місті ради [PERSON] надійшла заява про визнання позову та з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представника. Представники третіх осіб - ТОВ «Абонент 21 та Дніпровського РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, згідно ст.ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи надали суду заяви з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представників, заперечень проти позову не мають. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, представника відповідача та представників третіх осіб, згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, що бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом досліджені письмові докази по справі: - акт про проживання, складений ТОВ «Крона» 13 травня 2014 року (а.с. 5), яким підтверджується факт проживання позивача [PERSON] в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], з листопада 2011 року і по теперішній час; - копія паспорту позивача ( а.с. 6), якою підтверджується її особа громадянина України та факт відсутності зареєстрованого місця проживання з 08 квітня 2014 року; - довідка заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради - керуючого справами від 29 травня 2014 року (а.с. 10), якою підтверджується факт відсутності відомостей про приватизацію та реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], та факт відсутності рішень виконкому в період з 01 червня 2012 року по 12 травня 2014 року щодо розподілу житла за вказаною адресою; - копія особового рахунку на квартиру (а.с. 13), якою підтверджується факт реєстрації [PERSON] в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], з 02 квітня 1982 року до дня смерті та факт відкриття на її ім'я особового рахунку на квартиру. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] була відповідальним наймачем квартири за адресою: [ADDRESS], була зареєстрована та проживала у вищевказаній квартирі з 02 квітня 1982 року, що підтверджується копією особового рахунку на квартиру ( а.с. 9). Також судом встановлено, що в листопаді 2011 року до цієї ж квартири, як член сім'ї відповідального наймача квартири, заселилася позивач [PERSON], яка проживає в квартирі до теперішнього часу, що підтверджується актом про проживання, складеним ТОВ «Крона» 13 травня 2014 року на підставі свідчень мешканців квартир № 128 ( [PERSON]) та № 125 ( [PERSON].), які є сусідами позивача ( а.с. 5), 12 червня 2012 року [PERSON] померла, і була знята з реєстраційного обліку по зазначеній квартирі, а позивач після її смерті так і залишилася проживати в квартирі, яка стала її постійним місцем проживання, і в якій вона проживала із відповідальним наймачем квартири однією сім'єю з листопада 2011 року. Але за життя [PERSON] не встигла зареєструвати позивача у квартирі по [ADDRESS], а після смерті [PERSON] позивач втратила таку можливість, хоча постійно проживає в спірній квартирі, підтримує її в належному житловому стані, виконує всі обов'язки та реалізує всі права користувача житлового приміщення, і в теперішній час не має зареєстрованого місця проживання, що підтверджується копією її паспорту громадянина України ( а.с. 6-7). Таким чином, суд вважає, що позивач, яка проживала разом з [PERSON] однією сім'єю в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], з листопада 2011 року, та залишилася проживати у цій квартирі після смерті відповідального наймача квартири, проживає в ній до теперішнього часу, утримує житлове приміщення у належному стані, дійсно, нарівні з [PERSON], набула право користуватися житловим приміщенням в зазначеній квартирі, оскільки вона, більше ніж шість місяців, як член сім'ї відповідального наймача квартири, постійно проживає в квартирі, немає іншого зареєстрованого місця проживання, взяла на себе обов'язки, що витікають із договору найму житлового приміщення, і відсутні відомості про існування між позивачем та померлою [PERSON] будь-якої угоди про порядок користування жилим приміщенням . Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивачів, з таких мотивів. Згідно ст. ст. 24, 33 Конституції України кожний громадянин має рівні права та свободи, має право на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, який ніким не може бути обмежений. Згідно ст. 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло, і держава створює умови, на підставі яких кожен має можливість побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду….. Ніхто не може бути примусового позбавлений житла не інакше як за рішенням суду. Відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами та несуть всі обов'язки, що витікають із договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за обов'язками, що витікають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. ….. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Приймаючи до уваги вищезазначене, та враховуючи той факт, що суд не має підстав не довіряти наданим позивачем доказам, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст .ст. 24, 33, 47 Конституції України, ст. ст. 64,65 Житлового кодексу України,

Outcome: approved