Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16 лютого 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 401395346 на суму 11 999 грн. Зазначив, що 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено Договір факторингу, відповідно до якого права грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Дата Майнінг Груп». В свою чергу 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» по вказаному кредитному договору. Зазначив, що відповідач договірних зобов`язань по сплаті коштів за наданий йому кредит не виконує, що є підставою для стягнення з його заборгованості в розмірі 21 802 грн. 50 коп. та понесених судових витрат в розмірі 1 600 грн. Представник позивача\~ в \~судове \~засідання не\~ прибув,\~ надіслав\~ до \~суду клопотання\~про\~розгляд\~справи за\~його\~відсутності,\~просив\~про\~задоволення позову. Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 16 лютого 2013 року придбав ноутбук ASUS UХ31А-R5007V, вартістю 12\~599 грн. в магазині «Фокстрот». Для придбання товару між ним та ПАТ «Альфа Банк» укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту на суму 12\~000 грн. Оскільки товар (ноутбук) не підійшов йому за формою, функціонуванням та ергонічними особливостями, 28 лютого 2013 року він на підставі ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що діяла на той час, вирішив відкликати свою згоду на укладення кредитного договору про надання споживчого кредиту на придбання товару (ноутбуку) та повернути вказаний товар. Однак працівники ПАТ «Альфа Банк» в магазині «Фокстрот» відмовились підписати його заяву на відкликання товару, мотивуючи це тим, що ніби товар використовувався про що свідчить встановлений на ноутбук інтернет браузер «Ореrа», однак вказаний браузер був вже встановлений, оскільки вказаний ноутбук стояв на стенді і потенційно використовувався покупцями та продавцями вказаного магазину. Крім того відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, оскільки у даному випаду спірним договором передбачено погашення боргу частинами (щомісячними платежами) стосовно кожної окремої частини, тому позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Представником позивача подано відповідь на відзив в якому зазначено, що банк виконав свої зобов`язання по оспорюваним кредитним правовідносинам належним чином та у повному обсязі, на відміну від відповідача, який ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів по вказаному кредитному договору. Зазначають, що у відповідача була можливість згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що діяла на той час, відкликати свою згоду на укладення кредиту та повернути товар, однак товар так і залишився у відповідача. Просили про задоволення позову. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив застосувати строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 16 лютого 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 401395346, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 11\~999 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1% річних, з остаточною датою повернення кредиту, яка є датою. Платежі за повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно рівними частинами у сумах, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів. З договору вбачається, що [PERSON] здійснено оплату авансового платежу у розмірі 600 грн. Як вбачається з рахунку фактури № ГНЮФТ-1077-00489 від 16 лютого 2013 року відповідач придбав ноутбук ASUS UХ31А-R5007V загальною вартістю 12\~599 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено Договір факторингу, у відповідності до умов якого, ПАТ «Альфа Банк» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Дата Майнінг Груп» прийняло належні ПАТ «Альфа Банк» права грошової вимоги за кредитним договором № № 401395346 від 16 лютого 2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило належне йому право вимоги до [PERSON] Згідно п. 2.1 цього Договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржника за договорами. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основним договорами, за виключенням нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів. На виконання умов договору факторингу від 10 жовтня 2016 року, ТОВ «Дата Майнінг Груп» направлено [PERSON] .\~повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по зазначеному договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» направлено відповідачу повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обов`язок боржника в разі порушення зобов`язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1077 та ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові . Однак, відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~\~ (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки відповідно до умов договору погашення кредиту, процентів та інших платежів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів суд обчислює з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. (Постанова Верховного Суду від 08 лютого 2018 року по справі 727/2027/16-ц). Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З правової позиції висловленої в п. 92, 93 постанови Великої Палата Верховного Суду від 28 березня 2018 по справі справа № 444/9519/12, провадження №14-10цс18 справа №444/9519/12 вбачається, що якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строкукредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності\~стосовно кожного щомісячного\~платежу у межах строку кредитування\~згідно з частиною п`ятою\~статті 261 ЦК України\~починається після\~невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення\~чергового\~платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для\~погашення всієї заборгованості за договором\~(зі\~спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних\~платежів\~(після несплати чергового такого платежу). Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року в справі № 6-2520цс15, від 03 лютого 2016 року в справі № 6-18цс16 та від 30 вересня 2015 року в справі № 6-154цс15. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже в даному випадку при неналежному виконанні позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до\~ст. 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. З доданого до позовної заяви графіку платежів та розрахунків встановлено що відповідач, починаючи з 16 лютого 2013 року щомісячно мав здійснювати чергові платежі по поверненню кредитних коштів до 18 листопада 2014 року. Проте з позовом до суду кредитор звернувся лише 21 листопада 2017 року. Відтак, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності по стягненню частини заборгованості без поважних причин, заява про поновлення строку до суду не надходила. Отже в зв`язку з пропуском строку позовної давності в стягненні заборгованості за кредитним договором, яка виникла щодо чергових платежів за період з 16 лютого 2013 року по 20 жовтня 2014 року слід відмовити. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. На підставі викладеного, суд доходить висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості щодо чергового платежу за 18 листопада 2014 року у розмірі 643 грн. 35 коп. Тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за листопад 2014 рік. Таким чином, пред`явлений позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial