Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 12.02.2016 року, посилаючись на те, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 5486,10 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта, зважаючи на невиконані зобов'язання перед банком. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.12.2017 року має заборгованість - 12548 грн. 53коп., яка складається з наступного: 5486 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 1033 грн. 21 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4388 грн. 80 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф - 1640 грн. 41 коп. відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12548,53 грн., та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, зокрема судовою повісткою. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням клопотання представника позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу Українивизначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 12.02.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5486,10 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами» складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.02.2016 року заборгованість [PERSON]станом на станом на 20.12.2017 року має заборгованість - 12548 грн. 53коп., яка складається з наступного: 5486 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 1033 грн. 21 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4388 грн. 80 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф - 1640 грн.41 коп. Згідно ч. 1ст. 527 ЦК Україниборжник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост. 530 ЦК Україниякщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. встановлено Згідност. 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.524,526,527ч.1, 530, ч.3 ст. 551, 634, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved