Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № 45438-OWNCASH від 31 жовтня 2015 року, відповідач отримала кредит у розмірі 11753,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99 % на рік на суму залишку заборгованості кредитом. Разом з цим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, кредит та інші обовязкові платежі передбачені договором не повертає, у звязку з чим, станом на 04 листопада 2015 року виникла заборгованість в сумі 15369,54 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 10530,71 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 874,61 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 3173,40 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 790,82 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість по договору кредиту 15369,54 грн. та судові витрати за сплачений судовий збір 1218,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законодавством \~порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи \~за його відсутності або якщо \~повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 31 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір. На підставі вказаного договору, відповідач отримала кредит у розмірі 11753,40 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту 30 квітня 2016 року. Сторони узгодили, що за користуванням кредитом, відповідач сплачує проценти 9,99 % на рік. Відповідно до графіку погашення заборгованості, який є додатком до договору, щомісячний платіж за кредитом становить 1024 грн. та складається із суми платежу за кредитом, відсотками та комісії. Відповідно до п. 5.2. позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також сплатити комісію за користування кредитом відповідно до графіку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 04 листопада 2015 року відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за кредитом 10530,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 874,61 грн., заборгованість по комісії 3173,40 грн. Зі змісту ч.2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно ст. 1048 цього Кодексу. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів за його користування та комісії не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідачки вище вказаних сум є обґрунтованою. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки пені суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктом 6.1. Кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобовязання щодо погашення кредиту у поряду та строки, відповідно до договору, сплати комісії та відсотків за користування кредитом, він зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної діючої по Кредитному договору процентної ставки, але не менше 2 гривень за кожний день. Враховуючи, що відповідач порушила зобовязання щодо повернення кредиту та інших обовязкових платежів, банк обґрунтовано заявив вимогу про стягнення з [PERSON] пені, відповідно до розрахунку заборгованості, в сумі 790,82 грн. За таких обставин вказана вимога про стягнення пені також підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням викладено, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1218,00 грн.. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved