Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Представник позивача в березні 2021 року звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з вищезазначеним позовом в якому просить виділити [PERSON] в натурі 9/1000 частки з об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі в [ADDRESS] , визнавши за нею право власності на нежитлове приміщення площею 72,2 кв.м. в будівлі літ. M2 за адресою [ADDRESS] ; Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 9/1000 частки зазначеного об`єкту нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №1а (літ. М.2) від 20.12.2018 року зареєстрованого в реєстрі за №1510, укладеного із Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, належать нежилі приміщення №1а літ. М2, загальною площею 72, 2 кв.м. розташоване у [ADDRESS] . При здійсненні державної реєстрації набутих прав власності, із урахуванням правового статусу об`єкта, за позивачем зареєстровано право 9/1000 частки у спільній власності. У додаткових відомостях, які містяться у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності датою формування 21.02.2019 року, наведено: відчужуванні 9/1000 часток нежитлової будівлі літ. М2, складається з: вбудованого приміщення I поверху під №1а, загальною площею 72,2 кв.м. Інші частки належать Відповідачам. Придбаний Позивачем об`єкт, є самостійним вбудованим приміщенням 1-го поверху та має окремий вхід , що підтверджено технічним паспортом складеним Приватним підприємством «Кайрос-Юг» на замовлення Управління комунальної власності Херсонської міської ради 17.11.2018 року. Маючи намір здійснити розпорядження своєю власністю шляхом внесення до статутного фонду суб`єкта господарювання окремим об`єктом власності, Позивач звернулась до Відповідачів здійснити виділ у натурі часток кожного з них, на яке не отримала згоди , що порушує права [PERSON] в зав`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2021 року відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними в справі доказами, позовні вимоги підтримала , просила задовольнити. Представник Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, не заперечував проти їх задоволення з врахуванням висновку експерта. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, не заперечував проти їх задоволення. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. У відповідності до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Згідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №1а (літ. М.2) від 20.12.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Казачковою М.О. за реєстровим №1510, укладеного із Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, [PERSON] належать нежилі приміщення №1а (літ. М2), загальною площею 72, 2 кв.м. розташоване у [ADDRESS] . Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 157171369 від 21.02.2019 при здійсненні державної реєстрації набутих прав власності, із урахуванням правового статусу об`єкта, за [PERSON] зареєстровано право 9/1000 частки у спільній власності. У додаткових відомостях, які містяться у витязі наведено: відчужуванні 9/1000 часток нежитлової будівлі літ. М2, складається з: вбудованого приміщення І-го поверху під №1а, загальною площею 72,2 кв.м. Відповідно технічного паспорту частини нежитлової будівлі ( вбудоване приміщення I-го поверху літ. М2, під №1а загальною площею 72,2 кв.м) складеного Приватним підприємством «Кайрос-Юг» на замовлення Управління комунальної власності Херсонської міської ради 17.11.2018 року, придбаний [PERSON] об`єкт, є самостійним вбудованим приміщенням, який має окремий вхід і може бути виділений в натурі. Інші частки нежитлової будівлі належать Відповідачам в різних частинах. Наявність технічної можливості виділу в натурі частки нежитлової будівлі підтверджується висновком судової інженерно-технічної експертизи №67/20 від 08.12.2020 року. Так, згідно експертного дослідження (арк.7) : Оглядом на місці було виявлено, що вбудоване приміщення І поверху під №1а, загальною площею 72,2 кв.м. в будівлі літ. М2 є окремим, ізольованим. Фактично використовується в якості складського приміщення. Дане приміщення може використовуватися в якості окремого незалежного об`єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення площею 72,2 кв.м. в будівлі літ. М2 за адресою: [ADDRESS] . Виділ 9/1000 частини в окремий незалежний об`єкт можливий. Частки співвласників, що залишаються після виділу складатимуть: [PERSON] 4/100 частин у спільній частковій власності; [PERSON] 4/100 частин у спільній частковій власності; [PERSON] - 91/1000 частин у спільній частковій власності; [PERSON] - 122/1000 частин у спільній частковій власності; [PERSON] - 1/100 частин у спільній частковій власності, Херсонської міської ради - 697/1000 частин у спільній частковій власності.(арк.9) Згідно висновку зазначеного дослідження на розгляд заявника пропонується один варіант виділу 9/1000 частин з обєкту нерухомого майна нежитлові будівлі в [ADDRESS] належного [PERSON] в окремий незалежний об`єкт відповідно до фактичного користування. Пропонується виділити у власність [PERSON] нежитлове приміщення площею 72,2 кв.м в будівлі літ.М2 за адресою: [ADDRESS] . Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26\~Цивільного кодексу України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Статтею 355 Цивільного кодексу України\~передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з нормами ч.1\~ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у\~постанові № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Частиною 1\~ст.364 Цивільного кодексу України\~встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як випливає з приписів вищенаведених статей\~358\~та\~364 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватися на підставі укладеного між усіма співвласниками договору. У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183,358,364,379,380,382ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно з ч.3\~ст.364 Цивільного кодексу України\~у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову.\~ Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, вважає можливим та необхідним здійснити виділ майна Позивача в натурі саме відповідно до єдиного варіанту технічного виділу, який було запропоновано висновком судової інженерно-технічної експертизи з висновком якої погодилися відповідачі ( співвласники) . Такий поділ не потребує здійснень переобладнань, будівельних робіт та відповідає фактичному порядку користування сторонами зазначеним приміщенням. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved