Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факти, а саме належності [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 18 січня 1974 року, яке знаходиться по [ADDRESS] (після впорядкування поштової адреси [ADDRESS] виданого на ім'я [PERSON] та факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що заявнику на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] та виданий на ім'я [PERSON] на підставі дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку в с.Т.Ремета. При видачі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння в ньому були допущені помилки у написанні імені та по батькові заявника, зокрема, ім'я та по батькові такого зазначено як «[PERSON]», тоді як згідно паспорта громадянина України та свідоцтва про народження він записаний як «[PERSON]». Внаслідок такої помилки, в заявника на даний час виникла певна невідповідність між документами, що посвідчують його особу та свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння. Оскільки орган, що видав правовстановлюючий документ на даний час ліквідований, а його правонаступником є виконавчий комітет Тур'я-Реметівської сільської ради, який немає повноважень вносити відповідні виправлення, однак такі перешкоджають заявнику вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а також з метою попередження виникнення в майбутньому юридичних наслідків майнового та особистого немайнового характеру для спадкоємців першої черги, тому просить суд заяву задовольнити. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких просить розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи також не з'явився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, при цьому вимоги заявниці визнає повністю. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 18 лютого 2002 року, та свідоцтва про народження [NUMBER], повторно виданого Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 24 квітня 2018 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника зазначене як «[PERSON]». Також встановлено, що згідно посвідчення Ветерана праці України [NUMBER], прізвище, ім'я та по батькові заявника також зазначене як «[PERSON]». Однак, у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 18 січня 1974 року, яке знаходиться по [ADDRESS] (після впорядкування поштової адреси [ADDRESS] помилково його ім'я та по батькові вказано як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Так, відповідно до ч.1 та п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що заявник не має можливості будь-яким іншим чином встановити вказані вище факти, які породжують для нього певні юридичні наслідки, а тому суд приходить до висновку, що подана представником заявника заява в цій частині є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Що стосується заявленої вимоги про встановлення факту родинних відносин, то суд приходить до такого висновку. Як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 18 лютого 2002 року, та свідоцтва про народження [NUMBER], повторно виданого Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 24 квітня 2018 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника зазначене як «[PERSON]». Однак, згідно з свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого 28 серпня 1962 року, та серії [NUMBER], виданого 24 травня 1967 року, [PERSON] [INFO] року, [PERSON] народилася [INFO] року та їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Так, згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно роз'яснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подана представником заявника заява в цій частині є також обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Тому,

Outcome: approved