Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що 19 вересня 2017 року в с. Добра Маньківського району Черкаської області померла позивача мати, [PERSON], актовий запис про смерть №16 від 22.03.2017 року по Добрянській сільській раді Маньківського району Черкаської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯІ №528213 від 02.03.2006, виданого Маньківською райдержадміністрацією Черкаської області. За життя позивача мати, [PERSON], розпорядилась долею належного їй на праві власності майна, 15.10.2014 року вчинивши заповіт за реєстром №8, відповідно до якого заповіла позивачу земельну ділянку площею 1,9900 га., яка розташована в адмінмежах Добрянської сільської ради (Державний акт серії ЯІ №528213 від 02.03.2006 року). Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 15.06.2018 року нотаріус Маньківської державної нотаріальної контори письмово відмовила позивачу в прийнятті спадщини після смерті матері, про що винесла відповідну постанову. Пропущення нею встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини пов'язане з тим, що позивач протягом шестимісячного строку, визначеного чинним законодавством для прийняття спадщини неодноразово виїздила на тривалі періоди часу за межі України, а тому не мала змоги звернутись до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, востаннє протягом шестимісячного строку вона виїхала за межі України 03.02.2018 року, а повернулась в Україну 18.03.2018 року, в неділю, а строк для прийняття спадщини закінчився 19.03.2018 року, тобто наступного дня після її повернення, а 19.03.2018 року припало на понеділок, вихідний день відповідно до графіку роботи Маньківської держнотконтори, що призвело до того, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини. В звязку з вищевикладеним, позивач вважає, що не мала змоги звернутись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, а тому змушена на даний час звертатись до суду з даною позовною заявою. Позивач та представник позивача в підготовчому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник Добрянської сільської ради, в підготовче засідання не зявився, але згідно письмової заяви просив справу слухати у його відсутності та визнає позовні вимоги. Відповідно до ч. 3\~ ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи вищевикладене та приписи\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив натупні обставини та відповідні правовідносини: як дійсно встановлено, що 19 вересня 2017 року в с. Добра Маньківського району Черкаської області померла позивача мати, [PERSON], актовий запис про смерть №16 від 22.03.2017 року по Добрянській сільській раді Маньківського району Черкаської області. (а.с.9). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯІ №528213 від 02.03.2006, виданого Маньківською райдержадміністрацією Черкаської області. За життя позивача мати, [PERSON], розпорядилась долею належного їй на праві власності майна, 15.10.2014 року вчинивши заповіт за реєстром №8, відповідно до якого заповіла позивачу земельну ділянку площею 1,9900 га., яка розташована в адмінмежах Добрянської сільської ради (Державний акт серії ЯІ №528213 від 02.03.2006 року). 15.06.2018 року нотаріус Маньківської державної нотаріальної контори письмово відмовила позивачу в прийнятті спадщини після смерті матері, оскільки позивачем був пропущений строк на подачу заяви про прийняття спадщини, про що винесла відповідну постанову (а.с.12-13). Судом встановлено, що протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки протягом визначеного строку на подачу заяви про прийняття спадщини перебувала за кордоном, що підтверджується копією закордонного паспорта позивача з відповідними відмітками про перетинання кордону (а.с.7-8). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд у даному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через її неодноразове тривале перебування за кордоном в період строку визначеного для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому за своїм внутрішнім переконанням визначає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. На підставі викладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved