Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Представник ПАТ «Альфа-Банк» - Василюк І.С. звернулася суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути заборгованість за кредитним договором № 490022122 від 16.01.2007 року у розмірі 778 977,26 грн. та судовий збір у розмірі 3 654 грн. У судове засідання представник позивача - Василюк І.С., яка діє на підставі довіреності, не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зокрема, підтримала заявлені позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві. Одночасно, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач - повторно не з'явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні відповідні поштові повідомлення, у зв'язку із чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Третя особа - повторно не з'явилася у судове засідання, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні відповідні поштові повідомлення, у зв'язку із чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності третьої особи. На підставі ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.07.2014 року ухвалено розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини між сторонами: 16.01.2007 року між банківською установою та громадянином [PERSON] був укладений кредитний договір № 490022122, згідно із яким позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 18 420,59 доларів США на придбання транспортного засобу, з кінцевим терміном повернення кредиту 16.01.2013 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом зі сплатою 12 % річних, та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами, відповідно до графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. 16.01.2014 року між банківською установою та [PERSON] був укладений договір поруки № 490022122-П до кредитного договору № 490022122 від 16.01.2014 року. Згідно з ст. 2 договору поруки № 490022122-П від 16.01.2014 року [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати солідарно в повному обсязі по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 490022122 від 16.01.2014 року, а також з урахуванням всіх змін та/або доповнень до кредитного договору з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, [PERSON] було надано суму кредиту у розмірі 18 420,59 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було доповнено ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору погашення заборгованості за кредитним договором щодо сплати процентів за користування ним здійснюється у терміни визначені Графіком повернення, та інших умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 1.6 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фіксовану кількість днів користування кредитом в періоді (30/360). Банк здійснює кінцевий розрахунок процентів, що підлягає сплаті, на день здійснення остаточного повернення кредиту згідно з графіком повернення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредитного зобов'язання, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач не виконує умови кредитного договору, договору поруки, не погашає кредит, не сплачує відсотки. Станом на 21.02.2014 року загальна заборгованість по наданому кредиту складає 778 977,26 грн., у тому числі: прострочена сума кредиту - 123 246,09 грн.; прострочені відсотки - 47 834,17 грн.; пеня (останні 12 місяців) - 607 897 грн. Відповідно до ст. 3 договору поруки № 490022122-П від 16.01.2014 року боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у ст. 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Передбачена ст. 3.1 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обов'язків, зазначених у ст. 2.1 цього договору. Таким чином, [PERSON] неналежно виконувала прийняті нею зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати процентів, передбачених умовами кредитного договору та договору поруки, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом, процентами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 24.02.2014 року на адресу [PERSON] (поручителя) було направлено вимогу про досудове врегулювання спору за вих. № 14428-102 б/б від 21.02.2014 року, проте до теперішнього часу вона не виконана відповідачем. Цілком обгрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача (поручителя) заборгованості, оскільки, відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України при порушенні боржником зобов'язання забезпеченого порукою, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання поручителем договірних зобов'язань з повернення кредиту за кредитним договором № 490022122 від 16.01.2007 року, договором поруки № 490022122-П від 16.01.2007 року та сплати процентів за користування кредитними коштами, скориставшись наданим договором позивачу правом на повернення в такому разі кредиту, представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача загальної заборгованості у розмірі 778 977,26 грн., у тому числі: прострочена сума кредиту - 123 246,09 грн.; прострочені відсотки - 47 834,17 грн.; пеня - 607 897 грн. Оцінивши всі докази у їх сукупності, з урахуванням правових обґрунтувань та позицій сторін, з урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, договором поруки зі своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків,

Outcome: partial