Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Представник заявника [PERSON],\~який діє\~на підставі\~договору про\~надання правової\~допомоги від\~02.03.2018\~року в\~інтересах \~[PERSON], звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що 26.11.2013 року померла [PERSON], яка є матірю заявника [PERSON]. Після смерті залишилася спадщина. Заявник звернулась до Чаплинської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, проте заява нотаріусом була неприйнята та надано лист в якому нотаріус вказав, що заявником не подано вчасно заяву про прийняття спадщини, а також не надано докази про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, у звязку з чим просить встановити факт постійного проживання\~на момент\~смерті з\~спадкодавцем [PERSON], яка померла 26.11.2013 року. Заявник [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити та встановити факт постійного проживання на момент смерті з спадкодавцем. Представник заінтересованої особи - Чаплинська селищна рада Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без представника заінтересованої особи, заперечень не мають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] дійсно проживала на момент смерті зі своєю матірю [PERSON], померлою 26.11.2013 року, та доглядала за нею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала аналогічні покази. Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-КГ №174569, 26.11.2013 року померла [PERSON], актовий запис №166. Відповідно до\~договору купівлі-продажу\~від 22\~лютого 1989\~року померлій\~[PERSON] належав жилий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: смт Чаплинка, вул.. Декабристів, б.19, та відповідно була в ньому зареєстрована, що підтверджується також копією домової книги. В листі Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області від 07.02.2018 року за №170/01-16 зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 26.11.2013 року, не заводилася, окрім цього, зазначено, що строк на прийняття спадщини визначений ст. 1269 ЦК України пропущено та не предявлено доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, та рекомендовано з цього приводу звернутися до суду. Відповідно до рішення Чаплинського районного суду заявником [PERSON] встановлено факт родинних відносин з померлою [PERSON], тобто є її рідною дочкою, що також випливає з доданих свідоцтва про народження [PERSON] серії І-КГ 251430 від 17.02.2018 року та свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії 1-АП №127352 від 31.07.2002 року. З копії паспорту громадянина України серії МО 094436 від 19 лютого 2008 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована [INFO] «А» кв. 28, в смт Чаплинка. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином прийняття спадщини спадкоємцем, який у шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини залежить від постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 29 Цивільного Кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати декілька місць проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено поняття постійного місця проживання та тимчасового місця проживання: Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Частиною 9 ст.6 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином місце постійного проживання може відрізнятися від реєстрації місця проживання особи. Те, що в дійсності [PERSON] постійно проживала на момент смерті з [PERSON] в судовому засіданні було підтверджено показами свідків. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж\~Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання\~на момент\~смерті з\~спадкодавцем є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки факт постійного проживання на момент смерті з спадкодавцем, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливе. Відповідно до ч.7\~ст. 294 ЦПК України,\~\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved