Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Представник заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт проживання заявника однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] у віці 53 роки. Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, проте представник заявника подав до суду заяву про слухання справи у відсутність заявника та без його участі, як представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте подав до суду заяву в якій не заперечує проти задоволення вимог заявника. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, [PERSON] помер [INFO], про що 03.04.2007 зроблено відповідний актовий запис № 57. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Той факт, що спадкодавець [PERSON], дійсно проживав та був зареєстрованим однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини із спадкоємцем - [PERSON], підтверджується обґрунтованими, належними та достовірними письмовими доказами, зокрема: випискою з погосподарської книги Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області; довідкою, виданою виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області за № 915 від 26.06.2017; довідкою, виданою виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області за № 916 від 26.06.2017; довідкою, виданою виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області за № 1570 від 10.08.2017; копією акту про встановлення факту проживання фізичної особи від 10.08.2017. За таких обставин, заявником доведено факт проживання однією сім'єю разом із спадкодавцем до дня його смерті [INFO]. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті спадкодавця [PERSON], відкрилася спадщина на належне йому майно. З метою прийняття спадщини після смерті спадкодавця, заявник звернувся до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], з метою подання заяви про прийняття спадщини за законом щодо спадкового майна спадкодавця [PERSON], але приватним нотаріусом спадкоємцю було роз'яснено, що в нього, на даний час, відсутній підтверджений факт проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини із спадкодавцем, що і змусило заявник звернутися до суду з метою захисту свої прав та законних інтересів. Таким чином, без отримання рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до дня його смерті, заявник позбавлений можливості прийняти спадщину. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законодавством України не визначено іншого порядку встановлення факту проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, ніж в порядку передбаченому главою 6 Цивільного процесуального кодексу України. Від встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] до дня його смерті залежить виникнення у заявника права на спадщину згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів. Факт, про встановлення якого просить представник заявника, має для заявника юридичне значення, оскільки встановлення факту його проживання з [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років надає йому право на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцем четвертої черги, адже у відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки і зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом (постанова №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявника [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1264, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved