Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б\\н від 27.07.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 14100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та [PERSON] Договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак відповідач вказаних умов договору не виконала, у звязку із чим заборгував позивачу станом на 30.09.2015 року 25754,96 грн. та до теперішнього часу борг не сплачує. Просить стягнути вказану суму боргу на користь позивача разом із судовими витратами. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням розгляд справи провести за його відсутності, при цьому на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б\\н від 27.07.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 14100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості станом на 30.09.2015 року становить 25754,96 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12805,23 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 10247,11 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом та пеня у розмірі 1000 гривень А також, відповідно до п.2.1.17.6. Умов та правил надання банківських послуг: штрафу в розмірі 500,00 гривень (фіксована частина), 1202,62 гривень (процентна складова). [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди [PERSON]. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасне виконання боргових обовязків, боржник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Згідно п.2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань. На підставі п.1.1.3.2.3 Умов та правил, банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. За незгодою зі зміною Правил та/або [PERSON], позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити заборгованість. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Правил, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Так, ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, якою встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина 1 статті 509 ЦК України передбачає, що зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 цього кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. При цьому ст.599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно з частиною другою статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до частини першої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] порушила умови Кредитного договору, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість перед ПАТ КБ Приватбанк. Разом з тим, суд вважає необхідним відмовити ПАТ КБ Приватбанк в частині позовних вимог щодо стягнення штрафу, як його фіксованої частини та і процентної складової за порушення виконання зобовязання за кредитним договором, оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України у справі № 6-2003 цс-15. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 30.09.2015 року, яка складається з: заборгованість за кредитом 12805,23 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 10247,11 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1000,00 грн., а всього 24052,34 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1218,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial