Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що 20.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» правонаступник прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (надалі за текстом ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]»), та [PERSON] було укладено кредитний договір № 126А/07-05, згідно з яким, останньому надано кредит у сумі 10287,13 доларів США, для придбання автомобіля з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 10 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 10.11.2014 року, згідно графіку який є невідємною частиною Кредитного договору. 13.05.2009 року між банком та [PERSON] укладено додатковий договір №4 до кредитного договору №126А/07-05 від 20.11.2007 року відповідно до п.1 цього договору термін повернення кредиту та процентів збільшено до 10.11.2021 року. 13.05.2009 року між банком та [PERSON] укладено додатковий договір №5 до кредитного договору №126А/07-05 від 20.11.2007 року, яким збільшено процентну ставку за користування кредитом до 17,5 % річних. Відповідно до п. 2.1.2. Кредитного договору кредит надається однією сумою в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 26200040800144/840. В забезпечення повернення кредитних коштів 14.12.2010 року між банком та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки №б/н, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням позичальника, які витікають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань. Свої зобовязання за кредитним договором відповідачи не виконали, регулярного щомісячного погашення частини кредиту і відсотків за користування кредитними коштами не здійснювали, внаслідок чого їх заборгованість за кредитним договором станом на 16.06.2015 року становить 142\~341,82 грн., а саме заборгованість за кредитом та відсотками 6598,18 доларів США, що еквівалентно 135\~729,76 грн. (за курсом НБУ 20,57 за 1 долар США), комісія за РО 810.48 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 5801,58 грн. Таким чином, представник позивача просить солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 142341,82 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно заяви не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.82). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового засідання (16.07.2015 року та 25.08.2015 року) повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надали (а.с.71-72, 73, 78-79, 80). В зв'язку із чим, причина неявки відповідачів визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За матеріалами справи, 20.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» правонаступник прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (надалі за текстом ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]»), та [PERSON] було укладено кредитний договір № 126А/07-05, згідно з яким, останньому надано кредит у сумі 10287,13 доларів США, для придбання автомобіля з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 10 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 10.11.2014 року, згідно графіку який є невідємною частиною Кредитного договору (а.с.5-13). 13.05.2009 року між банком та [PERSON] укладено додатковий договір №4 до кредитного договору №126А/07-05 від 20.11.2007 року відповідно до п.1 цього договору термін повернення кредиту та процентів збільшено до 10.11.2021 року (а.с.20). 13.05.2009 року між банком та [PERSON] укладено додатковий договір №5 до кредитного договору №126А/07-05 від 20.11.2007 року, яким збільшено процентну ставку за користування кредитом до 17,5 % річних (а.с.40). Відповідно до п. 2.1.2. Кредитного договору кредит надається однією сумою в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 26200040800144/840. В забезпечення повернення кредитних коштів 14.12.2010 року між банком та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки №б/н, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням позичальника, які витікають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань (а.с.47-48). Свої зобовязання за кредитним договором відповідачи не виконали, регулярного щомісячного погашення частини кредиту і відсотків за користування кредитними коштами не здійснювали, внаслідок чого їх заборгованість за кредитним договором станом на 16.06.2015 року становить 142\~341,82 грн., а саме заборгованість за кредитом та відсотками 6598,18 доларів США, що еквівалентно 135\~729,76 грн. (за курсом НБУ 20,57 за 1 долар США), комісія за РО 810.48 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 5801,58 грн. (а.с.49-50). Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених підставах. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджено матеріалами справи (а.с.11-15), суд на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягує судовий збір з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved