Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

представник позивача [PERSON] підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернувся до суду\~з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], та\~є споживачами\~послуг з\~постачання питної\~водита водовідведення.\~Проте, оплату за надані послуги відповідачі здійснюють не регулярно та не в повному обсязі, в результаті чого в період з 01.10.2014 року по 01.01.2019 року у них утворилася заборгованість у сумі 23402,37 гривень. Тому представник\~позивача просить\~стягнути з\~відповідачів заборгованість\~за спожиті\~послуги з\~постачання питної\~води\~солідарно у розмірі 23402 (двадцять три тисячі чотириста дві) гривні 37 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривень. Представник позивача [PERSON] підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства [PERSON], діюча на підставі довіреності, у відкрите судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в відкрите судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в відкрите судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила застосувати до заявлених позивачем вимог строк позовної давності. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень частини 2\~статті 247 ЦПК\~України, \~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що\~ за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. І.Котляревського, 37/45, зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON], тобто відповідачі по справі, що підтверджується відповіддю відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області № 16-19/293 від 27.02.2019 року та відповіддю відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області № 16-19/294 від 27.02.2019 року (а.с.21,22). На ім'я відповідача [PERSON] в комунальному підприємстві «Компанія «Вода Донбасу» в особі Добропільського виробничого\~управління водопровідно-каналізаційного\~господарства, що надає послуги з водопостачання та водовідведення, відкрито особовий рахунок № 1/855. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, відповідачам надавалися послуги з водопостачання та водовідведення. За надані\~позивачем послугиз\~водопостачання та\~водовідведення у відповідачів за період з 01.10.2014 року по 01.01.2019 року утворилася заборгованість у сумі 23402,37 гривень, що підтверджується доданим розрахунком заборгованості (а.с.4-5). Крім того, матеріали справи свідчать про те, що надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачами не оплачувалися, проте відповідачі були обізнані про наявну заборгованість, що підтверджується актом інвентаризації споживачів мешканців багатоквартирного жилого будинку від 19.10.2018 року (а.с.7). Згідно\~ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 33 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених\~постановою КМУ від 30 грудня 1997 р. N 1497\~(зі змінами та доповненнями), п. 5 ч. 3\~ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~споживачі питної води, зобов'язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею\~13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються\~виключно на договірних засадах. Суд враховує, що споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Проте в матеріалах справи є заява від відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин. Згідно зі\~статтею 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~статті 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено\~судом,\~позивач звернувся\~до суду\~з вимогами\~про стягнення\~з[PERSON],\~[PERSON] заборгованості 22 лютого 2019 року, тобто загальна позовна давність встановлюється з 22 лютого 2016 року. Виходячи з того, що строк позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості встановлюється з 22 лютого 2016 року, а позовні вимоги предявлено про стягнення за період з 1 жовтня 2014 року по 01 січня 2019 року, то поза межами строку позовної давності знаходяться вимоги про стягнення заборгованості за період з 1 жовтня 2014 року по 21 лютого 2016 року та підлягає стягненню заборгованість за період з лютого 2016 року по 01 січня 2019 року, яка склала 20353,09 грн. З урахуванням наведеного, не підлягає стягненню заборгованість, яка знаходиться поза межами строку позовної давності, в сумі\~ 3049 грн.\~28\~коп. і в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1670,70 грн.

Outcome: partial