Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору про відкриття карткового рахунку № 8202253905 від 29.09.2014 року та додаткової угоди №1 до вказаного договору від 14.10.2014 року, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надав [PERSON] кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, з лімітом не більше 3000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 40%, з кінцевим терміном повернення до 31 жовтня 2017 року. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у зв`язку з чим, станом на 21.10.2020 року заборгованість за договором становить 8061,51 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 2996,62 грн., заборгованості по процентам - 3687,99 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 295,32 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 265,92 грн., 3% річних від простроченої суми кредиту - 267,28 грн., інфляційних збитків за невиконання зобов`язання - 548,38 грн.. На підставі ст.ст. 526, 625, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість по договору кредиту в сумі 8061,51 грн. та судовий збір - 2102 грн.. 20.11.2020 року відкрито провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з?явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд установив, що 29 вересня 2014 року між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк») та [PERSON] укладено договір № 8202253905 «Про відкриття карткового рахунку» (далі Договір). 14 жовтня 2014 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору про відкриття карткового рахунку. На підставі вказаного договору (п.2.4, 2.6, 2.10) відповідач отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 3000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 40% річних, з кінцевим терміном повернення до 31 жовтня 2017 року. Згідно до п.7.2.14 договору, позичальник зобов`язалась погасити банку усю заборгованість за кредитом у день припинення кредитної ліні, а при припиненні кредитної лінії з підстав передбачених п.2.8 договору протягом строку зазначеного банком у своєму повідомлені клієнту про припинення кредитної лінії. Боржник зобов`язувалась сплачувати банку проценти, нараховані за користуванням кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а в разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем в якому клієнт зобов`язаний погасити банку усю існуючу заборгованість (п.7.2.15 кредитного договору). Відповідно до пункту 8.1.1 Кредитного договору, у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, процентами, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості повному обсязі, у розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Вказані обставини підтверджуються зазначеним кредитним договором. З поточної виписки по рахунку відповідача вбачається, що остання скористалась кредитними коштами, разом з тим, кредит банку не повернула. Відповідно до довідки №069-13/20-193, станом на 21.10.2020 року прострочена заборгованість за кредитом становить 2996,62 грн., заборгованості по процентам - 3687,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (21 жовтня 2019 року - 21 жовтня 2020 року) - 295,32 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом (21 жовтня 2019 року - 21 жовтня 2020 року) - 265,92 грн.. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов`язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ч.1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач не повернула кредитні кошти, відсотки, вимога банку про стягнення вказаної заборгованості та пені є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки що відповідач не повернула кредит у обумовлений строк, вимога позивача про стягнення з неї коштів відповідно до ст.625 ЦК України є також обґрунтованою. Відповідно до розрахунку, з відповідача на користь банку, підлягають стягненню 3 % річних від простроченої суми кредиту за період з 01.11.2017 по 21.10.2020 року, в сумі 267,28 грн.. та інфляційні втрати за період з 01.11.2017 року по 30.09.2020 року в сумі 548 грн. 38 коп.. За таких обставин позов підлягає задоволенню. В силу положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 2102 грн..

Outcome: approved