Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеній квартирі разом з нею зареєстрована, але фактично не проживає більше одного року відповідач по справі. Наявність реєстрації відповідача у житловому приміщенні порушує її права та інтереси, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач звернулася з цим позовом до суду і просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Підтвердила доводи, викладені у позові та додатково пояснила, що відповідач [PERSON] це її дочка. Дочка мешкає на території Російської Федерації, там одружилася, зараз вже вагітна. У дочки є робота, наміру повертатися в Україну вона не має. Згодом в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та про визнання позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] \~ це її сусідка, яка мешкає в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] у квартирі за вищевказаною адресою проживає з 2011 року сама. Їй відомо, що у позивача є дочка, яка проживає у м. Москва та має народити дитину. До м. Москва [PERSON] поїхала працювати. 28.10.2019 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, після постановлення якої від відповідача до суду надійшла заява про повне визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 р. по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним\~ (нею)\~ для\~ особистого проживання і проживання членів\~ їх\~ сімей\~ і\~ мають\~ право розпоряджатися цією власністю\~ на\~ свій\~ розсуд:\~ продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії [NUMBER] від 28.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., зареєстрованим в реєстрі за №2499 та копією витягу про державну реєстрацію прав №31855690 від 31.10.2011 року. Згідно з копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №12651 від 19.06.2019 року, виданої Відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2011 року мешкає на території Російської Федерації, що підтверджується копією паспорту відповідача серії [NUMBER] . Наведене свідчить про те, що відповідач має інше місце проживання і до спірного житлового приміщення вона не ставиться, як до свого постійного місця проживання. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2011 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] \~ підлягають задоволенню. При цьому суд враховує повне визнання позову відповідачем, яке приймається судом, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved