Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу через невиконання договірних зобов`язань. 09.06.2020 року представник позивача надав до суду уточнену позовну заяву, в якій посилався на те, що у грудні 2019 року [PERSON] та її чоловік [PERSON] вирішили придбати легковий автомобіль. Чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] через мережу Інтернет знайшов особу, а саме [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , з яким після перемовин через мережу Інтернет, мобільний зв`язок, месенджери була досягнута угода про зустріч для складання договору-послуги та передачі авансу для придбання легкового автомобілю. 04.01.2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір послуги, написаний власноруч відповідачем, відповідно до якого позивач передала відповідачу аванс (50% від вартості автомобіля), а він, в свою чергу, отримав наступні грошові кошти: 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) євро, 700 (сімсот) доларів США, 11200 (одинадцять тисяч двісті) рублів РФ та зобов`язався до 20.01.2020 року пригнати та передати позивачу автомобіль марки «Шевроле Авео», 2010 року випуску, в технічно справному стані, без технічних дефектів, у заводській фарбі. В протилежному випадку відповідач зобов`язався повернути позивачу вищевказану суму. Відповідно до даних, отриманих з офіційного сайту Національного банку України, станом на 04.01.2020 року, тобто на день укладання договору, курс долара США до гривні складав 23,6862 грн за 1 долар США, курс євро до гривні складав 26,422 грн за 1 євро, курс російського рубля до гривні складав 3,816 грн за 10 рублів. Загальна сума, що передана відповідачу в еквіваленті до гривні складає 62336,8 грн (700 доларів США - 16580,34 грн, 1570 євро - 41482,54 грн, 11.200 російських рублів - 4273,92 грн). До часу звернення до суду відповідач не виконав умови договору, тобто не надав позивачу автомобіль та не повернув отриманні від позивача грошові кошти, тобто своїми діями відповідач заподіяв позивачу матеріальну шкоду на суму 62336,8 грн (в еквівалентні) та моральну шкоду на суму 50000,00 грн. Загальна сума шкоди склала 112336,8 грн. Представник позивача вказує на те, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та її чоловіка, дані страждання полягають у наступному. На протязі свого життя позивач завжди вірила людям, ніколи нікого не обманювала, до неї також завжди люди відносилися з повагою, не обманювали та не кривдили. У своєму житті позивач вперше зіткнулася з таким нахабством, скоєним відповідачем, для неї це був шок, вона не могла повірити, що людина може так огидно поступити по відношенню до іншої людини, яка нічого не зробила поганого по відношенню до відповідача. Своїми діями відповідач також причинив душевні страждання її чоловіку [PERSON] , який безпосередньо вів переговори з відповідачем. Придбання бувшого у вжитку автомобіля було їх давньою сімейною мрією, вони тривалий час збирали гроші на автомобіль, після передачі грошей відповідачу, [PERSON] жив мрією про автомобіль, дуже чекав 20 січня 2020 року, коли, як зобов`язався відповідач, він повинен був пригнати та передати їх подружжю автомобіль. Зрозумівши, що відповідач обдурив їх, [PERSON] спочатку впав у відчай, потім був дуже злий на людей, в тому числі, на свою дружину, в кожному бачив шахрая. Така поведінка [PERSON] , спровокована ганебними діями відповідача, стала наслідком постійних сварок подружжя, що мало не призвело до розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за невиконаним договором послуги від 04.01.2020 року, а саме: 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) євро, 700 (сімсот) доларів США, 11200 (одинадцять тисяч двісті) російських рублів, в еквіваленті до гривні відповідно до курсу Національного банку України на момент виконання договірних зобов`язань, а також моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень), а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача - адвокат Овчинніков Д.А. в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача (а.с.37), заперечень проти вирішення справи при її заочному розгляді не надав. Відповідач - [PERSON] відзиву на позов не надав, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надсилання повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку та шляхом опублікування оголошень про виклик до суду на офіційному сайті Новоайдарського районного суду Луганської області офіційного веб-порталу Судової влади України (а.с.39), заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що у грудні 2019 року чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] через мережу Інтернет знайшов особу, а саме [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , з яким після перемовин через мережу Інтернет, мобільний зв`язок, месенджери була досягнута угода про зустріч для складання договору-послуги та передачі авансу для придбання легкового автомобілю (а.с.13-21). Факт того, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.10.2016 року (а.с.10). 04.01.2020 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір послуги, відповідно до якого позивач передала відповідачу, а він, в свою чергу, отримав наступні грошові кошти: 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) євро, 700 (сімсот) доларів США, 11200 (одинадцять тисяч двісті) рублів РФ та зобов`язався до 20.01.2020 року пригнати та передати позивачу автомобіль марки «Шевроле Авео», 2010 року випуску, в технічно справному стані, без технічних дефектів, у заводській фарбі. В протилежному випадку відповідач зобов`язався повернути позивачу вищевказану суму, що підтверджується копією відповідної розписки (а.с.11). Відповідно до даних офіційного сайту Національного банку України станом на 04.01.2020 року, тобто на день укладання договору, курс долара США до гривні складав 23,6862 грн за 1 долар США, курс євро до гривні складав 26,422 грн за 1 євро, курс російського рубля до гривні складав 3,816 грн за 10 рублів (а.с.12). Загальна сума, що передана відповідачу в еквіваленті до гривні складає 62336,8 грн (700 доларів США - 16580,34 грн, 1570 євро - 41482,54 грн, 11200 російських рублів - 4273,92 грн), у зв`язку з чим при зверненні до суду представник позивача посилався на те, що загальна сума завданої шкоди складає 112336,8 грн, з яких матеріальна шкода - 62336,8 грн (в еквівалентні), моральна шкода - 50000,00 грн. До часу звернення до суду відповідач не виконав умови договору, тобто не надав позивачу автомобіль та не повернув отриманні від позивача грошові кошти. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобов`язання за договором про надання послуг у визначений сторонами строк та не повернув грошові кошти передані позивачем на виконання договору, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення грошових коштів у сумі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) євро, 700 (сімсот) доларів США, 11200 (одинадцять тисяч двісті) російських рублів, в еквіваленті до гривні відповідно до курсу Національного банку України на момент виконання договірних зобов`язань, підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд виходить з наступного. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику всправах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. Аналізуючи обставини справи стосовно завданої позивачу моральної шкоди, ураховуючи душевні страждання та стрес, яких позивач зазнала у зв`язку із невиконанням зобов`язання, зважаючи на те, що невиконанням зобов`язання спричинено погіршення нормальних життєвих зв`язків позивача, беручи до уваги те, що відповідачем не було подано відзиву та не надано жодного доказу на спростування викладених у позові обставин, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що вимогам розумності та справедливості відповідає відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000,00 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при пред`явленні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1123,37 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 22). Враховуючи розмір позовних вимог, що підлягають задоволенню (?82,2%), з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 923,41 грн.

Outcome: partial