Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення помилково перерахованих коштів, мотивуючи свій позов тим, що 03.05.2017 року [PERSON] помилково перерахувала грошові кошти в загальній сумі 21\~320 гривень на картковий рахунок, який належить відповідачу [PERSON]М за № Р24Ф220750520А67594 та №Р24А2200757910А75675. Це відбулося внаслідок помилки, яка виникла в результаті неправильного зазначення рахунку ПАО «Ощадбанк» №5167 4910 0062 3784, як розрахункового рахунку ТзОВ «Добра справа» під час погодження умов договору, який готувався до підписання, між ТзОВ «Добра справа» та ФОП [PERSON] На день оплати позивачка не знала, що вказаний рахунок не належить юридичній особі ТзОВ «Добра справа», а належить фізичній особі [PERSON] і є звичайним картковим рахунком приватної особи. При цьому позивач будь-якого спілкування чи ділових контактів, із відповідачем [PERSON], не підтримувала. Після виявлення помилки перерахування коштів, її намагання повернути ці кошти виявилися безрезультатними. На неодноразові листи на адресу відповідача із вимогою щодо повернення помилково перерахованих коштів відповідач не відповідав, і гроші не повернув. Вважає, що оскільки відповідач не виконав обовязки з повернення безпідставно набутих грошових коштів протягом семи днів з дня отримання вимоги, він має сплатити відсотки за безпідставне користування чужими коштами. Представник позивачки просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості 21 320,00 грн., як безпідставно набуті кошти, проценти за користування чужими коштами в сумі 254,09 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн. Крім того, представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання, про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5035,00 гривень. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, але представник подав до суду заяву, в якій позов підтримує, просив розгляд справи провести без їхньої участі на підставі поданих документів. \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання\~\~не зявився без поважних причин, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення на його адресу судової повістки, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву відповідача до суду не подавав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України (в редакції, яка набула чинності з 15 грудня 2017 року), у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд ухвалив постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши письмові докази в справі суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що позивач 03.05.2017 року [PERSON] помилково перерахувала грошові кошти в загальній сумі 21\~320 грн. на картковий рахунок, який належить відповідачу [PERSON]М за № Р24Ф220750520А67594 та № Р24А2200757910А75675, замість юридичної особи «Добра справа». Це відбулося внаслідок помилки, яка виникла в результаті неправильного зазначення рахунку в ПАО «Ощадбанк» №5167 4910 0062 3784, як розрахункового рахунку ТзОВ «Добра справа», під час погодження умов договору, який готувався до підписання, між ТзОВ «Добра справа» та ФОП [PERSON] На день оплати позивачка не знала, що вказаний рахунок не належить юридичній особі ТзОВ «Добра справа», а належить фізичній особі [PERSON] і є звичайним картковим рахунком приватної особи. Вказана операція підтверджена платіжними дорученнями (а.с.11,12). Безпідставність отримання коштів відповідачем [PERSON] відбулася внаслідок помилки в номері рахунку, який належить ТзОВ «Добра справа». З електронної переписки, витяг з якої надала позивач до справи, вбачається, що вона домовлялася з представником ТзОВ «Добра справа» про замовлення партії товару, яка зазначила їй рахунки картки ПАО КБ «Ощадбанк» №5167 4910 0062 3784. Розрахункові рахунки, на які ПАО КБ «Ощадбанк» перерахував кошти позивача [PERSON] по платіжних дорученнях не належать ТзОВ «Добра справа», а фізичній особі [PERSON], який є відповідачем у цій справі. Таким чином, відповідач [PERSON] безпідставно отримав на карткові рахунки, які йому належать, грошові кошти в сумі 21\~320 гривень. За змістом\~статті 1212 ЦК України\~безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Згідно з ч.1 ст.177 ЦК України обєктами цивільних прав є, зокрема речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України, на яку посилається позивач в позовній заяві як на правову підставу своїх позовних вимог, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне\~набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна,\~\~потерпілого, інших осіб чи наслідком події Помилковий переказ-це рух певної суми коштів, унаслідок якого з вини банку або іншого субєкта переказу, відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача його цієї суми в готівковій формі ( п.1.24 Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Неналежний отримувач - особа , якій без законних підстав зарахована суми переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі ( п.1.23 Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні). Відповідно до п.2.35 Постанови Національного банку України №22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, встановлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем з будь-яких причин коштів у зазначений строк, вони повертаються у судовому порядку. Положеннями ч.2 ст.1214 ЦК України визначено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки вимогою є повернення помилково перерахованих грошей і таке зобовязання зводиться до сплати грошей, а отже є грошовим зобовязанням, це є підставою для стягнення на користь позивача інфляційних втрат за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми (правова позиція Верховного Суду України від 30.03.2016 р. у справі №6-2168цс15). Згідно із повідомлення Укрпошти відповідач [PERSON] отримав, лист-претензію про повернення помилково перерахованих коштів ще 13.07.2017 року, а тому строк початку перебігу прострочення зобовязання слід обчислювати з цієї дати. Суд бере за основу розрахунок позивача щодо визначення розміру інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми (а.с.22). Згідно з цим розрахунком розмір інфляційних втрат із суми безпідставно отриманих відповідачем коштів 21320 грн. становить 1795 грн.01 коп., розмір 3% річних від простроченої суми становить 254 грн. 09. коп. Згідно зі ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. \~\~\~ Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати, повязані з наданням професійної правничої допомоги, відповідно до положень ст.ст.133,\~137 ЦПК України\~відносяться до судових витрат. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору в розмірі 640 грн. та витрати, повязані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 5035,00 грн. На підтвердження цих обставин суду наданий договір про надання правової допомоги від 07.07.2017 р., акт надання послуг, підписаний сторонами договору на суму 5035 гривень, Перелік послуг, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Outcome: approved