Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] по довіреності [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача приватного підприємства «Медіт-Сервіс» про стягнення заробітної плати . Свої вимоги мотивує тим, що позивач працював у відповідача на посаді водія маршрутного автобуса з 01 вересня 2006 року по 19 травня 2009 року. В день звільнення в порушення вимог ст. 116 КЗпП України йому не виплачена компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 01.09.2006 року по 19.05.2009 року ( 2 роки 8 місяців 19 днів). За захистом своїх порушених прав позивач звертався до Соснівського районного суду м.Черкаси з позовом про стягнення компенсації за невикористану відпустку. В судовому засіданні відповідачем були надані письмові докази, серед яких платіжна відомість за квітень 2009 року про виплату заробітної плати, в якій мається графа та підпис про отримання ним заробітної плати в сумі 454 грн.73 коп. Однак підпис про отримання грошей виконаний не позивачем. А іншою особою, вищевказану суму він не отримував. В зв»язку з цим просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за квітнень 2009 року в сумі 454 грн. 73 коп. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив позов задовольнити. Представники відповідача приватного підприємства «Медіт-Сервіс» по довіреності [PERSON], директор ПП [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, підтримали заперечення на позов від 16.11.2015 року , просили в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав . В судовому засіданні встановлено, що позивач наказом №32/1 від 01.09.2006 року він був прийнятий на посаду водія маршрутного автобуса ПП «Медіт-Сервіс». Наказом №289 від19.05.2009 року позивач був звільнений з підприємства за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Позивач, як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що в день звільнення в порушення вимог ст. 116 КЗпП України йому не виплачена компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 01.09.2006 року по 19.05.2009 року ( 2 роки 8 місяців 19 днів). За захистом своїх порушених прав він звертався до Соснівського районного суду м.Черкаси з позовом про стягнення компенсації за невикористану відпустку. В судовому засіданні відповідачем були надані письмові докази, серед яких платіжна відомість за квітень 2009 року про виплату заробітної плати, в якій мається графа та підпис про отримання ним заробітної плати в сумі 454 грн.73 коп. Однак підпис про отримання грошей виконаний не ним. Судом вживалися заходи для перевірки даних доводів, призначено судово-почеркознавчу експертизу , експертом повернуто ухвалу суду без виконання, однак зазначено, що вивченням досліджуваного підпису встановлено, що досліджуваний у відомості підпис та зразки підпису відрізняються за більшістю елементів транскрипції, що не дозволяє провести порівняння однойменних елементів в повному об»ємі , відповідно виділити сукупність однойменних окремих ознак. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів з приводу того, що саме позивач отримав кошти в сумі 454 грн. 73 коп. в квітні 2009 року. Суд зобов»язував відповідача надати письмові докази для проведення судомо-почеркознавчої експертизи, та докази, що свідчать про відсутність заборгованості по заробітній платі , однак відповідач надав суду акт про знищення бухгалтерських документів. Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 3 ч. 1 п. 6 ЦК України загальними засадами цивільного законодавств: справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.3 ст.10 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд вважає, що відповідачем не доведено суду, що він виплатив позивачу заробітну плату за квітень 2009 року. Тому позов слід задовольнити. Згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць . Тому рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайномувиконанню. Поскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнений від оплати судових витрат, то ці витрати слід стягнути з відповідача. Позов задоволено на суму454 грн. 73 коп. , то судовий збір на користь держави слід стягнути в мінімальному розмірі в сумі 487 грн.20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved