Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

представник заявника просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], [INFO], яка померла 27 лютого 2016 року посилаючись на те, що 27 лютого 2016 року померла мати заявника - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння, що розташоване по вул. Ушакова, 3 в м. Ватутіне Черкаської області. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Протягом визначеного піврічного строку, заявник, час від часу надавала нотаріусу документи необхідні для послідуючого отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але в липні 2016 року, перебуваючи на кінцевій стадії оформлення спадкових прав, нотаріус повідомила їй, що у документах, посвідчуючих її особу та її матері, допущена помилка в одну літеру, що призводить до сумніву в частині родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Така невідповідність, в послідуючому, приведе до неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до свідоцтва про народження заявника, вона [PERSON], народилась 22 квітня 1948 року, батьками вказані : [PERSON] та [PERSON] Відповідно до паспортних даних, [PERSON] записана : в російському варіанті «Голикова Татьяна Степановна», в українському «Голикова Тетяна Степанівна», тобто в написанні прізвища матері заявника була допущена помилка, а саме не переведено російську літеру «И» на українську літеру «І». Заявник в судове засідання не зявилась, а подала до суду заяву в якій просить суд справу за її заявою про встановлення факту, що має юридичне значення розглядати її відсутності, за участю її представника, заявлені вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Представник Ватутінської міської ради Черкаської області проти задоволення вказаної заяви не заперечує. Заслухавши учасників процесу та вивчивши письмові докази справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 27 лютого 2016 року померла мати заявника - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння, що розташоване по вул. Ушакова, 3 в м. Ватутіне Черкаської області. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. В липні 2016 року, під час оформлення спадкових прав, виявилося, що у документах, посвідчуючих особу заявника та її матері, допущена помилка в одну літеру, а саме : відповідно до свідоцтва про народження заявника (а.с.5), вона, [PERSON], народилась 22 квітня 1948 року, батьками вказані : [PERSON] та [PERSON] Відповідно до паспортних даних (а.с.6), [PERSON] записана : в російському варіанті «Голикова Татьяна Степановна», в українському «Голикова Тетяна Степанівна», тобто в написанні прізвища матері заявника була допущена помилка, а саме не переведено російську літеру «И» на українську літеру «І». В свідоцтві про смерть (а.с.6), мати заявника записана, як «Голикова». Вказане призводить до сумніву родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Така невідповідність, в послідуючому, приведе до неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.\~\~ Відповідно до ч.1 п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], що є підставою для задоволення вказаної заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». На підставі ст. 256 ЦПК України та

Outcome: approved