Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 11 січня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL13185, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 2700 дол. США, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 24 % річних, з кінцевою датою повернення 25 грудня 2012 року. 14 листопада 2016 року між ПАТ «Унівесал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги № UB-OP/16-132, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № CL13185 від 11 січня 2008 року, що був укладений між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло прав кредитора за договором, укладеним з [PERSON] Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 78286,95 грн. Посилаючись на ті обставини, що заборгованість до даного часу відповідачем не погашена, представник позивача просив в судовому порядку стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 03 березня 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не подав. В судове засідання представник позивача не зявився, в надісланій до суду заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився до суду, причин неявки в судове засідання не повідомив, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надав, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Відповідно до правил ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов належить задовольнити. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 11 січня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL13185, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 2700 дол. США, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 24 % річних, з кінцевою датою повернення 25 грудня 2012 року. Порядок повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів за договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком до договору. Вказане положення передбачене ст. 5 договору. Банк виконав взяті на себе зобовязання за договором, надавши відповідачу кредити. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобовязання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ч. 1 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ч. 1 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 14 листопада 2016 року між ПАТ «Унівесал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги № UB-OP/16-132, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № CL13185 від 11 січня 2008 року, що був укладений між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло прав кредитора за договором, укладеним з [PERSON] Про відступлення права вимоги за кредитними договорами відповідач у встановленому законом порядку був повідомлений. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Сума заборгованості за кредитним договором № CL13185 від 11 січня 2008 року на час укладення договору відступлення права вимоги з врахуванням основного боргу та інших нарахувань склала 78286,95 грн. Вказана обставина підтверджена витягом з акту праймання передачі реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року. Таким чином, відповідач допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобовязання. При укладанні договору відповідач отримав повну інформацію щодо умов надання кредитів, своїм підписом підтвердив факт надання йому такої інформації та допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобовязання. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень на позов та доказів, що спростовують зазначені у позовній заяві обставини, не подав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1600 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514, 516, 525 - 527, 530, 610 - 612, 1054, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved