Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 25.08.2015 року наказом Міністра енергетики та вугільної промисловості України № 123-к/к від 25.08.2015 року [PERSON] було призначено генеральним директором державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» на умовах укладеного контракту. 25.08.2015 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України в особі Міністра Демчишина В.В. із [PERSON] був укладений контракт № 05-е/15 про найм (призначення) [PERSON] на посаду Генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» на 1 рік з 25.08.2015 по 25.08.2016 роки включно. 08.04.2016 року Фондом державного майна України був винесений наказ №700, яким 12.04.2016 року [PERSON] було звільнено з посади генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2016 року [PERSON] поновлено на посаді генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» з 12.04.2016 року. На підставі наказу ДП «Криворізька теплоцентраль» № 479 від 17.10.2016 року, винесеного на підставі наказу Фонду державного майна України від 12.10.2016 року на виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2016 року, [PERSON] приступив до виконання обов'язків виконуючого обов'язки генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» з 12.04.2016 року. Враховуючи, що [PERSON] незаконно було звільнено із займаної посади генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль», що підтверджується рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2016 року просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.04.2016 року по 17.10.2016 року в розмірі 303914 грн. 52 коп. та допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позові та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, з розрахунком суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу погодилася. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.08.2015 року згідно наказу Міністра енергетики та вугільної промисловості України №123-к/к від 25.08.2015 р. [PERSON] 25 серпня 2015 року було призначено генеральним директором державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» на умовах укладеного контракту. 25.08.2015 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України в особі Міністра Демчишина В.В. був укладений із [PERSON] контракт № 05-е/15 про найм (призначення) [PERSON] на посаду генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» на 1 рік з 25.08.2015 по 25.08.2016 р. включно. 08.04.2016 року Фондом державного майна України був винесений наказ № 700, яким 12.04.2016 р. [PERSON] було звільнено з посади генерального директора державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. 28.09.2016 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/2003/16 визнано незаконним та скасовано наказ Фонду державного майна України № 700 від 08.04.2016 р. «Про звільнення генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» та поновлено [PERSON] на посаді генерального директора державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» з 12.04.2016 року. На підставі наказу ДП «Криворізька теплоцентраль» № 479 від 17.10.2016 р., винесеного на підставі наказу Фонду державного майна України від 12.10.2016 р. на виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2016 р., [PERSON] приступив до виконання обов'язків виконуючого обов'язки генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» з 12.04.2016 р. У ч.2 ст.235 КЗпП України, передбачене право звернення незаконно звільненої особи із вимогами про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі - Порядок). Згідно абз.3 п.2 даного Порядку, збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. [PERSON] було звільнено з займаної посади генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» 12.04.2016 р., останні два місяці роботи останнього - лютий та березень 2016 року. Згідно довідки ДП «Криворізька теплоцентраль» № 242/06 від 2810.2016 р., заробітна плата [PERSON] за лютий 2016 р. складає 51440,60 грн., за березень 2016 р. - 52 276, 21 грн., тобто середньоденна заробітна плата [PERSON] за вказані останні два місяці роботи на підприємстві складає: (51 440,60 + 52 276,21) / (21 + 22) = 2 412,02 грн. відповідно до довідки ДП «Криворізька теплоцентраль» № 240/06 від 28.10.2016 р. Час вимушеного прогулу [PERSON] починається з дня його незаконного звільнення 12.04.2016 року та закінчується днем фактичного поновлення останнього на займаній посаді наказу Фонду державного майна України від 12.10.2016 р. та відповідно становить 126 робочих днів, з яких: у квітні 2016 р. (починаючи з 12.04.2016) - 13 робочих днів у травні 2016 р. - 19 робочих днів у червні 2016 р. - 19 робочих днів у липні 2016 р. - 22 робочі дні у серпні 2016 р. - 22 робочі дні у вересні 2016 р. - 22 робочі дні, у жовтні 2016 р. (до дня поновлення на посаді) - 9 робочих днів, а всього 126 робочих днів. Відповідно середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу з 12.04.2016 року по 13.10.2016 р. за час його незаконного звільнення, який підлягає стягненню на користь останнього з ДП «Криворізька теплоцентраль» становить 2 412,02 грн. (середньоденна заробітна плата) х 126 (кількість днів вимушеного прогулу) = 303914 грн. 52 коп. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню з Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (код ЄДРПОУ 00130850, юридична адреса - м.Кривий Ріг, вул. Електрична на користь [PERSON], зареєстрованого за адресою [ADDRESS], середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.04.2016 року до 13.10.2016 р. включно в сумі 303914 (триста три тисячі дев'ятсот чотирнадцять) грн. 52 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення заробітної плати звільнений, а тому на підставі ст.88 ЦПК України з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1% від суми, яка підлягає стягненню, у даному випадку розмір судового збору складає 3039 грн. 15 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial