Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача борг згідно розписок від 02.02.2020 року та від 12.07.2020 року у розмірі 65500 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.02.2020 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у письмовій формі у вигляді розписки, згідно якої відповідач отримав у борг від позивачки 1000 доларів США (еквівалент 25000 грн.). Крім того, 12.07.2020 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у письмовій формі у вигляді розписки, згідно якої відповідач отримав у борг від позивачки 1500 доларів США (еквівалент 40500 грн.) по договору купівлі-продажу будинку, що знаходить за адресою: [ADDRESS] , що в сукупності становить 25% від загальної вартості будинку. В кінці серпня 2021 року на адресу позивачки надійшов попереджувальний лист про те, що відповідач має намір продати вказаний будинок, тому прохає позивача та всіх прописаних дітей звільнити житловий будинок та виписатися з домової книги в місячний термін. У зв`язку з чим позивачка була вимушена виселитися з житлового будинку. Грошові кошти за розписками від 02.02.2020 року та 12.07.2020 року відповідачем повернути позивачці не були. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та пояснили, що відповідачем [PERSON] було отримано від позивачки [PERSON] грошові кошти в рахунок завдатку за оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку, однак договір між сторонами так укладено і не було. У зв`язку з викладеним позивачка змушена була звернутися до суду. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та надав відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до умов зазначених розписок не встановлено строк повернення грошових коштів. Крім того, в разі відсутності строку повернення зобов`язання за договором позики така позика має бути повернута протягом тридцяти днів з моменту пред`явлення позикодавцем такої вимоги, як це передбачено законодавством. Однак така вимога на адресу відповідача не надходила. З урахуванням викладеного просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Представником позивача подано відповідь на відзив в обґрунтування якої зазначено, що дійсно розписки не містять строку повернення грошових коштів, так як вони складалися для того, щоб в майбутньому оформити між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу житлового будинку. Крім того, на виконання вимог ст. 1049 ЦК України 03.12.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів. Судом встановлено, що 02.02.2020 року відповідачем [PERSON] на ім`я позивачки [PERSON] було складено розписку, відповідно до якої [PERSON] отримав від останньої по договору купівлі - продажу будинку за адресою: [ADDRESS] , грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 25000 грн. та становить 10% від загальної вартості зазначеного житлового будинку. На момент написання розписки не зафіксовані нарікання на комунікації та технічний стан вказаного будинку (а.с. 8). 12 липня 2020 року відповідачем [PERSON] на ім`я позивачки [PERSON] було складено розписку, відповідно до якої [PERSON] отримав від [PERSON] по договору купівлі - продажу будинку за адресою: [ADDRESS] , грошові кошти у розмірі 1500 доларів США, що еквівалентно 40500 грн., та становить 15% від загальної вартості вказаного будинку. На момент написання розписки не зафіксовані нарікання на комунікації та технічний стан вказаного будинку (а.с. 9). 20.08.2021 року представником відповідача було складено попереджувальний лист про те, що відповідач як власник має намір продати зазначений вище будинок та просить позивачку і всіх прописаних з нею дітей звільнити будинок та виписатися із домової книги (а.с.10). В судовому засіданні відповідач пояснив, що позивачка бажала придбати в розстрочку заначений будинок, але не виконала свої зобов`язання по внесенню чергових внесків, а тому і було складено зазначений попереджувальний лист. 03 грудня 2021 року разом із відзивом на дану позовну заяву позивачка на адресу відповідача направила вимогу про повернення грошових коштів в загальному розмірі 65500 грн., отриманих відповідно до розписок від 02.02.2020 року та 12.07.2020 року, які були укладені у зв`язку з купівлею продажем будинку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом Позивачка як на підставу свого позову посилалася на укладений між сторонами договір позики. Однак судом встановлено та підтверджено сторонами у свої поясненнях, а також змістом розписок, що грошові кошти позивачка передавала в рахунок купівлі продажу будинку за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, отримані відповідачем за вказаними розписками грошові кошти не є позикою в розумінні ст.1046,1047 ЦК України, а мають інший правовий статус. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на викладене, що сторони не укладали між собою договір позики і позивачка не передавала відповідачеві грошові кошти як позику, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, заслуговують на увагу заперечення відповідача про те, що зазначені розписки не містять в собі терміну повернення грошових коштів, а тому відповідно до ст. 1049 ЦК України грошові кошти мають бути повернуто протягом тридцяти днів з дня пред`явлення позикодавцем вимоги про їх повернення. Така вимога позивачкою до подання позовної заяви до суду не пред`являлася. Посилання позивачки на те, що вона пред`явила до відповідача вимогу про повернення грошових коштів 03.12.2021 року, тобто після звернення з позовом до суду, не заслуговують на увагу, оскільки дана вимога була пред`явлена вже під час судового розгляду. Крім того, оскільки вимога пред`явлена 03.12.2021 року, то відповідно до норм ст. 1049 ЦК України, термін виконання відповідачем зобов`язання ще не сплив. З урахуванням викладеного, суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовляє у повному обсязі.

Outcome: dismissed