Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до відповідача з позовом про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що 13 квітня 2015 року в с. Подібна Маньківського району Черкаської області помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №06. Свідоцтво про смерть серії 1-СР №322184, видане 13.06.2018 року. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 3,1369 згідно державного акта на право власності на землю серії III- ЧР №008794. За життя [PERSON] склав заповіт, в якому зробив таке розпорядження: «належну йому земельну ділянку площею 3,14 га., розташовану на території Аврамівської сільської ради Монастирещенського району (державний акт на право приватної власності на землю серії в III-ЧР №008794 виданий 13 серпня 2002 року) заповідаю [PERSON]». 05.07.2018 року позивач звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, скільки у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини. При цьому було розяснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішене судом. Визначений законом строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин. Зокрема, від народження по теперішній час позивач проживає в [INFO], що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті. Позивач тривалий час хворіє, а з квітня 2015 року стан здоровя позивача різко погіршився, що вимагало постійного лікування. Внаслідок цього йому були протипоказані тривалі поїздки. Це підтверджується виписками із медичної карти, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач та представник позивача до суду не з'явилися, але в своїй позовній заяві просили справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обємі. Представник Подібнянської сільської ради, в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви просив справу слухати у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено, що 13 квітня 2015 року в с. Подібна Маньківського району Черкаської області помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №06. Свідоцтво про смерть серії 1-СР №322184, видане 13.06.2018 року. (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 3,1369 згідно державного акта на право власності на землю серії III- ЧР №008794. За життя [PERSON] склав заповіт, в якому зробив таке розпорядження: «належну йому земельну ділянку площею 3,14 га., розташовану на території Аврамівської сільської ради Монастирещенського району (державний акт на право приватної власності на землю серії в III-ЧР №008794 виданий 13 серпня 2002 року) заповідаю [PERSON]». (а.с.7). 05.07.2018 року позивач звернулася до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, скільки у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини. При цьому було розяснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішене судом. (а.с.8-9). Визначений законом\~строк для\~прийняття спадщини\~позивачем був\~пропущений з\~наступних причин:\~від народження\~по теперішній\~час позивач\~проживає в\~[INFO],\~що підтверджується\~відміткою про\~реєстрацію місця\~проживання у\~паспорті (а.с.5);\~позивач тривалий\~час хворіє,\~а з\~квітня 2015\~року стан\~здоровя позивача\~різко погіршився,\~що вимагало\~постійного лікування\~і внаслідок\~цього йому\~були протипоказані\~тривалі поїздки,\~що підтверджується\~виписками із\~медичної карти. (а.с.14-15). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи, крім іншого, відсутність заперечень на предмет позову з боку відповідачів, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved