Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] «Страхова компанія «Країна» на свою користь 21 047,09 грн. страхового відшкодування, 657, 36 грн. пені, 32,87 грн. 3% річних, 2 273,09 грн. втрат від інфляції, 800,00 грн. витрат за проведення експертизи; стягнути з [PERSON] на свою користь 1 000,00 грн. франшизи. Мотивуючи позовні вимоги зазначив, що 02.09.2014 року близько 11.15 год. у м. Львові по вул. Стуса, 37, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER], проявив неуважність до дорожньої обстановки, при проїзді нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення, завдавши автомобілям технічних пошкоджень.Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Станом на час ДТП цивільно правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] була забезпечена в [PERSON] «Страхова компанія «Країна» за полісом АС/9843527. 03.09.2014 року [PERSON] «Страхова компанія «Країна» отримала повідомлення про настання страхового випадку. 16.03.2015 року подана заява про виплату страхового відшкодування. 23.04.2015 року [PERSON] «Страхова компанія «Країна» провела виплату страхового відшкодування в сумі 11 035,22 грн. Позивач зазначає, що із такою сумою страхового відшкодування не погоджується, вважає її значно заниженою, в звязку із чим вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, довіривши представлення своїх інтересів [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON], згідно договору про надання правової допомоги від 06.05.2015 року, копія якого міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив, що позивач не погоджується із сумою страхового відшкодування, яка виплачена відповідачем та просить стягнути страхове відшкодування виходячи із даних висновку авто товарознавчого дослідження №4847 від 02.12.2014 року складеного судовим експертом [PERSON] відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 47 358,99 грн., ринкова вартість автомобіля на момент ДТП в непошкодженому стані складає 40 180,22 грн. а ринкова вартість автомобіля після ДТП в пошкодженому стані складає 8 097,91 грн. Просить стягнути різницю між вартістю автомобіля до та після пригоди, оскільки згідно висновку має місце повне знищення транспортного засобу. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] «СК «Країна» - [PERSON], згідно довіреності №530 від 10.08.2015 року, копія якої міститься в матеріалах справи, заперечив проти задоволення позову. Просив у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку належним чином, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, експерта [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. 02 вересня 2014 року близько 11.15 год. у м. Львові по вул. Стуса, 37 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.(а.с.8) Станом на час пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] була забезпечена у [PERSON] «Страхова компанія «Країна» за полісом АС/9843527, в якому визначена страхова сума за шкоду, заподіяну майну у сумі 50 000,00 грн. та встановлена франшиза 500,00 грн.(а.с.5). [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди представник [PERSON] [PERSON] звернулася до страхової компанії із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та подала заяву про виплату страхового відшкодування.(а.с.6). 23 квітня 2015 року [PERSON] «Страхова компанія «Країна» провела виплату страхового відшкодування в сумі 11 035,22 грн.(23). Як вбачається із страхового акту при розрахунку суми страхового відшкодування покликається на висновок автотоварознавчого дослідження №4847 від 02.12.2014 року в частині визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], та визначення вартості автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди в непошкодженому стані.(а.с.9-21) Щодо вартості автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди (в пошкодженому стані), то згідно страхового акту така визначена згідно консультації №10602 від 15.01.2015 року в сумі 28 645,00 грн.(а.с.137-142). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Частина 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку №4847 експертного автотоварознавчого дослідження по заяві [PERSON] від 02 грудня 2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER], дорівнює ринковій вартості автомобіля та становить 40 180,22 грн., тобто має місце повне знищення транспортного засобу. Згідно цього ж висновку ринкова вартість автомобіля [NUMBER] у пошкодженому стані після ДТП становить 8 097,91 грн. Таким чином сума страхового відшкодування мала визначатись як різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП і становити 32 082,31 грн. Оскільки [PERSON] «Страхова компанія «Країна» провела виплату страхового відшкодування в сумі 11 035,22 грн., суд приходить до переконання, що із відповідача слід стягнути різницю між розрахованим розміром матеріальної шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування. При цьому, суд враховує положення ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якої страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. У звязку із чим приходить до переконання, що франшизу в сумі 1 000,00 грн. слід стягнути із [PERSON] Відтак, із [PERSON] «Страхова компанія «Країна» слід стягнути страхове відшкодування в сумі 21 047,09 грн. При визначенні суми матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля [NUMBER], суд не бере до уваги покази представника відповідача з посиланням на консультацію №10602 від 15.01.2015 року про оцінку вартості автомобіля «Део Матіз» р.н. [NUMBER] в пошкодженому стані, оскільки такий документ не відповідає вимогам законодавства та виконана особою, яка не має права на проведення авто товарознавчих досліджень, а відтак, відповідно до вимог ч.4 ст.8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та згідно ст.59 ЦПК України, консультація № 10602 судом не береться до уваги та вважається недопустимим доказом у справі. Згідно статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»-оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках: визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Частина 4 ст. 8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зазначає, що оцінка майна у випадках її обов'язкового проведення, зазначених у статті 7 цього Закону, виконана суб'єктами, які не є суб'єктами оціночної діяльності, визнається недійсною. У звязку із не зазначенням у консультації №10602 від 15.01.2015 року напрямків діяльності спеціаліста та непредставленням відповідних свідоцтв не вбачається право на проведення автотоварознавчого дослідження на предмет визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику колісного транспортного засобу. Згідно ст. 36.5 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки зазначеним положенням Закону прямо передбачено можливість стягнення пені суд вважає що така вимога є підставною та підлягає до задоволення. Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У Постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року, прийнятій за результатами перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2011 року у справі про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних зазначено, що грошовим зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з положеннями статті 360-7 висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Враховуючи викладене, суд вважає, що зобовязання страховика [PERSON] «Страхова компанія «Країна» щодо неповної виплати [PERSON] страхового відшкодування є грошовим зобовязанням, за невиконання якого можуть застосовуватись наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України. Отже, з [PERSON] «Страхова компанія «Країна» на користь [PERSON] слід також стягнути пеню, 3 % річних та інфляційні втрати. Щодо витрат на проведення експертного дослідження в сумі 800,00 грн., суд вважає такі вимоги обґрунтованими, оскільки і розрахунок страхової компанії щодо визначення суми страхового відшкодування і судове рішення ґрунтуються на висновку №4847 експертного автотоварознавчого дослідження по заяві [PERSON] від 02 грудня 2014 року за проведення якого і сплачені зазначені кошти (а.с.22). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved