Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Представник позивача АТ «Акцент-Банк» - Шкапенко О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 14384,47 грн, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.01.2019 року [PERSON] звернулась до АТ «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк) з метою укладення кредитного договору №Б/Н та отримання кредитної картки, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку» (далі - Умов та правил). На підставі підписаної Анкети-Заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, відповідно до п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Банку надано право в будь-який момент змінити(зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Позивач стверджує, що Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банкіському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір з огляду на наявний підпис Відповідача. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у наданому Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з чим відповідач станом на 17.08.2021 року має заборгованість - 14384,47 грн., яка складається з наступного: 10283,48 грн. - заборгованість за кредитом; 4100,99 грн. -заборгованость за відсотками. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі - 14384,47 грн. та судові витрати у сумі 2270,00 грн. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав, ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримав 21.10.2021, про що свідчить відмітка в рекомендованому повідомленні про вручення особисто поштового відправлення. Суд, дослідивши матеріали справи, подані докази, приходить до такого. Судом встановлено, що [PERSON] 23.01.2019 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку. Представником позивача долучено до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms, в розділі «Умови та правила», у якому зокрема передбачено умови та привила виконання взятих на себе клієнтом зобов`язань, а також права та обов`язки банку, права та обов`язки клієнта, відповідальність сторін та інші умови кредитування, а також надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms, в розділі «Умови та правила», а саме Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» в якому відсутній підпис відповідача. Із розрахунку заборгованості за договором від 23.01.2019 №Б/Н, укладеного між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та Відповідачем вбачається, що остання станом на 17.08.2021 року має заборгованість 14384,47 грн., яка складається з наступного: 10283,48 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 4100,99 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві позичальника від 23.01.2019 року процентна ставка не зазначена. У вказаній заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді заборгованості по відсоткам за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, відсутні умови їх нарахування. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Витягом з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», а також Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms, в розділі «Умови та правила», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог зокрема передбачено умови та правила виконання взятих на себе клієнтом зобов`язань, а також права та обов`язки банку, права та обов`язки клієнта, відповідальність сторін та інші умови кредитування, зазначена базова відсоткова ставка на залишок заборгованості в місяць та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданий Витяг з Тарифів та Витяг зУмов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНКУ», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відстотків за користування кредитними коштами та зокрема, що саме у наданих документах, що додані банком до позовної заяви визначених розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача та виписка за договором від 23.01.2021 №б/н належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача https://a-bank.com.ua/terms неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (23.01.2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (03.09.2021 року). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вищевказане підтверджується правовою позицією Великої палати Верховного суду в постанові від 03.07.2019 року справа №342/180/17, провадження №14-131цс19. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 10283,48 грн. - заборгованість за кредитом, а в частині стягнення 4100,99 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270, 00 грн.

Outcome: partial