Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що у відділі Держкомзему в Нововоронцовському районі 28.07.2011 року було зареєстровано договір оренди земельної ділянки укладений між [PERSON] та СТОВ «Золота Балка» строком на п'ять років. Після смерті [PERSON] право на земельну ділянку, яка була предметом договору перейшло до позивача на підставі заповіту та видано свідоцтва про право на спадщину. Ознайомившись із вказаним договором позивачем було з'ясовано, що він укладений з порушенням норм діючого законодавства оскільки не було погоджено його істотні умови, передбачені ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», а саме: відсутні відомості про об'єкт оренди (кадастровий номер), не зазначено умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. У зв'язку з вищезазначеним позивач просить визнати договір недійсним та зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку у розпорядження позивача, стягнути судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просив задовольнити їх в повному обсязі, а також доповнив позовні вимоги вимогою про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Представник відповідача після оголошення перерви в судовому засіданні, в наступне судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, яка розташована на території Золотобалківської сільської ради Нововоронцовського району площею 4,01 га (державний акт на право власності на землю серія ІІ-ХС №001917, виданий 07.04.2003 р.). Вказана земельна ділянка була передана в оренду відповідачу строком на п'ять років, про що сторони уклали між собою договір оренди землі, який зареєстровано у відділі Держкомзему в Нововоронцовському районі 28.07.2011 року і у Державному реєстрі земель визначено запис від 28.07.2011 року за №652410004000590. Таким чином, договір оренди землі, укладений між сторонами, набрав чинності. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.02.2012 року Золотобалківською сільської радою Нововоронцовського району Херсонської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, про що в книзі реєстрації смертей 04 лютого 2012 року зроблено відповідний актовий запис за №02. Як вбачається з матеріалів справи, за життя померла склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON], який в передбачений законом строк прийняв її та 04.12.2013 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Після вчинення дій з прийняття спадщини та ознайомившись з текстом договору оренди землі позивач з'ясував, що при його укладенні не було погоджено істотні умови, передбачені ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», а саме відсутні відомості про об'єкт оренди (кадастровий номер), не зазначено умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» в редакції яка діяла на час виникнення правовідносин, визначені істотні умови договору оренди землі і відсутність хоча б однієї з цих істотних умов є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним (ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі»). Саме про таке застосування норм права свідчить Постанова Верховного Суду України від 06 лютого 2012 року №6-104ц11, яка в розумінні положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування в аналогічній справі. Так, судом встановлено і не заперечується сторонами, що у тексті договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та відповідачем не зазначено відомості про об'єкт оренди (кадастровий номер), не зазначено умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Вказана вище обставина є підставою для визнання договору оренди недійсним, а відтак і для задоволення позовних вимог в частині визнання договору оренди недійсним. Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку у розпорядження позивача теж підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовної вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу суд виходить з того, що на підставі вимог ч. 1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно з ч 2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На підставі укладеної угоди представник, фахівець з галузі права [PERSON] отримав за надання правової допомоги 350,00 гривень, підготував позов, був присутнім у судових засіданнях. Вказаний розмір правової допомоги не перевищує встановленого ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розміру, а тому позовні вимоги в цій частині теж підлягають задоволенню. Крім того, витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача в порядку ст..88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved