Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Представник відповідача в судове засідання з'явився, позов не визнав повністю. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про тлумачення змісту заяви, яку спадкоємиця подала до нотаріальної контори. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 1984 року до теперішнього часу проживає в квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS]. В цій квартирі він проживав з 1984 року по 2 липня 2005 року з [PERSON], яка померла [INFO]. Проживали вони разом без реєстрації однією сім'єю, що встановлено рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2005 року. Після смерті [PERSON] вищезазначена квартира є спадвкоим майном оскільки померла була її власницею. Позивач є спадкоємцем 4 черги згідно закону. Відповідач по справі [PERSON] є рідною сестрою померлої та спадкоємицею другої черги за законом. Позивач вказує, що після смерті його дружини відповідач викрала правовстановлюючі документи на квартиру та звернулася 16 серпня 2005 року до 12-ї державної нотаріальної контори м. Києва із заявою про відкриття спадкової справи. В спадковій справі яка була заведена за заявою відповідача №1425/05 є заява відповідача №4003 підписана 18 серпня 2005 року, згідно якої [PERSON] зазначила, що «Майно яке залишилось після смерті моєї сестри [PERSON] померлої [INFO], я приймаю. Останнє постійне місце проживання померлої було [ADDRESS]. Всі необхідні документи для оформлення спадщини мною будуть подані додатково. Позивач просить витлумачити частину змісту цієї заяви наступним чином «Майно яке залишилось після смерті моєї сестри [PERSON] померлої [INFO], я приймаю на відповідальне зберігання. Мною додатково будуть подані заява про прийняття спадщини і всі документи для оформлення спадщини». В обґрунтування такого витлумачення позивач вказує, що фактично відповідачем була подана заява про прийняття на відповідальне зберігання майна яке залишилося після смерті сестри, а не заява про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання 14 квітня 2014 року з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, згідно обставин викладених в позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання 15 травня 2014 року позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання з'явився, позов не визнав повністю, вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Пояснив суду, що дійсно відповідач [PERSON] є спадкоємицею другої черги після смерті своєї сестри [PERSON]. Позивач є спадкоємцем спадкодавці 4-ї черги. Відповідач у передбачений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, бланк був наданий нотаріусом. Ніяких заяв про прийняття на відповідальне зберігання майна сестри відповідач не подавала, тому тлумачити спірну заяву як просить позивач неможливо оскільки не доведено жодними доказами. Між сторонами досить тривалий час відбуваються судові тяжби за спірну квартиру. Просить відмовити у задоволенні позову. Судом досліджені докази по справі: Допитана свідок [PERSON], яка пояснила суду, що є колишньою дружиною брата відповідача та спадкодавця. В 2005 році її дочка разом з відповідачем їздила до м. Київ займатися похоронами [PERSON], остання була кремірована та прах перевезений та похований в м. Дніпродзержинську. Похороном повністю займалася відповідач, позивач участі в похоронах не приймав. Потім вона разом з відповідачем їздили в м. Київ в серпні 2005 року, вони отримали в позивача всі правовстановлюючі документи та ключі від спірної квартири та відповідач звернулася до нотаріуса щодо оформлення спадщини після померлої сестри. Здали документи та повернулися додому. Потім почалися судові тяганини з позивачем за квартиру; Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - свідоцтво про смерть /а.с. 9/, згідно якого підтверджується дата смерті спадкодавця; - рішення суду /а.с. 10-16/, згідно яких підтверджується встановлення факту проживання позивача із спадкодавцем однією сім'єю; - заявою відповідача до нотаріуса /а.с. 17/, згідно якої підтверджується її зміст; - листом завідуючої 12-ї державної нотаріальної контори /а.с. 90/, згідно якого підтверджується заведення спадкової справи 16 серпня 2005 року на підставі заяви відповідача; - рішення суду /а.с. 91/, щодо намагань виселити позивача зі спірної квартири в судовому порядку; - заява позивача жо ЖЄУ /а.с. 92/, згідно якої позивач намагався примусово проникнути до спірної квартири; - заява до прокуратури /а.с. 93/, згідно якої позивач просив притягнути [PERSON] до кримінальної відповідальності; - копії процесуальних документів та рішень суду /а.с 100-123/, згідно яких підтверджується судові тяжби між сторонами у справі з приводу спадкового майна; - лист головного управління юстиції / а.с. 106/, згідно якої підтверджується що заява відповідача про прийняття спадщини відповідала вимогам діючого на той момент законодавства; У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини: [INFO] померла [PERSON]. Після іїї смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] проживав однією сім'єю зі спадкодавцем, що встановлено рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2005 року. Позивач є спадкоємцем 4 черги згідно закону. Відповідач по справі [PERSON] є рідною сестрою померлої та спадкоємицею другої черги за законом. 16 серпня 2005 року відповідач звернулася до 12-ї державної нотаріальної контори м. Києва із заявою про прийняття спадщини, за її заявою було відкрито спадкову справу В спадковій справі яка була заведена за заявою відповідача №1425/05 є заява відповідача №4003 підписана 18 серпня 2005 року, згідно якої [PERSON] зазначила, що «Майно яке залишилось після смерті моєї сестри [PERSON] померлої [INFO], я приймаю. Останнє постійне місце проживання померлої було [ADDRESS]. Всі необхідні документи для оформлення спадщини мною будуть подані додатково. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими не обґрунтовуються вимоги позивача з таких мотивів. Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу України Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.. Згідно зі ст. 205 Цивільного кодексу України Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.. Згідно зі ст. 213 Цивільного кодексу України На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів... Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вислухавши сторони їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно даних суду пояснень учасників судового розгляду, наданих сторонами доказів суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про тлумачення змісту заяви, яку спадкоємиця подала до нотаріальної контори в зв'язку з тим, що суду позивачем не доведено, що заява [PERSON] до нотаріальної контори є заявою про прийняття майна на відповідальне зберігання, а не заявою про прийняття спадщини. Представник відповідача навпаки надав суду докази зворотнього, що спірна заява є саме заявою про прийняття спадщини. Такий висновок суду підтверджується, як поясненнями свідка [PERSON], яка вказувала, що [PERSON] не вчиняла жодних дій щодо прийняття на відповідальне зберігання спадкового майна, а ставила собі на меті оформити спадкове майно на себе, так і письмовими доказами по справі: а саме листом головного управління юстиції у м. Києві / а.с. 106/, згідно якої підтверджується що заява відповідача про прийняття спадщини відповідала вимогам діючого на той момент законодавства, та листом завідуючої 12-ї державної нотаріальної контори /а.с. 90/, згідно якого підтверджується заведення спадкової справи 16 серпня 2005 року на підставі спірної заяви відповідача. Крім того, судом враховано мету заяви, яку було подано саме для прийняття спадщини, наміри сторін, згідно яких як встановлено судом, відповідач намагалася прийняти спадщину, подальшу поведінку відповідача яка була направлена на прийняття спадщини, усталену практику відносин, згідно яких прийняття спадщини на той момент вчинялося саме таким чином, нотаріус прийняв спірну заяву для відкриття спадкової справи, позивач намагається тривалий час перешкодити оформленню спадщини відповідачем. Таким чином вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню. На підставі ст. 202, 205, 213 ЦК України,

Outcome: dismissed