Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Представник позивача в судове засідання з'явився, у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та просив задовольнити його. Представник відповідача в судове засідання з'явився, у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у позовних вимогах позивача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 27 червня 2008 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена генеральна кредитна угода №К-Д 014/02-40/925 в рамках якої укладено кредитний договір № К-Д 014/02-40/925/1 від 27.06.2008 року згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 156 000 доларів США строком на 84 місяці до 26.06.2015 року та прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,75 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту. Того ж дня 27.06.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №014/02-40/1831 в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надано житловий будинок загальною площею 203,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка, площею 1000 кв.м. Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, перерахувавши на рахунок Відповідача кошти в розмірі 156 000 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером №25 від 27.06.2008 року, заявою на видачу готівки від 27.06.2008 року та платіжним дорученням від 27.06.2008 року про отримання готівки. Як встановлено у судовому засіданні, позичальник не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст.ст. 6, 626, 627, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог діючого законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Пунктом 5.2. За порушення строків повернення кредитів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, встановлених згідно умов кредитних договорів, використання кредитних коштів не за цільовим призначенням .сплачувати Кредитору, додатково до встановленої відсоткової ставки за кредит, штрафні санкції, передбачені п.10 даної угоди. Відповідно до п. 5.6. Позичальник, на час дії угоди, без письмової згоди Кредитора: не має права передавати у заставу (інше забезпечення) за позиками інших кредиторів; не має права виступати гарантом (поручителем) по відношенню до інших юридичних та фізичних осіб. Відповідно до п. 10.1. Кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник сплачує Кредитору неустойку (штраф, пеню). Згідно з п. 10.4 У разі невиконання Позичальником умов, передбачених п.5.6 Угоди Позичальник сплачує штрафні санкції у розмірі 5 % від суми наданих в рамках даної угоди кредитних коштів, за кожний факт порушення. Окрім того, статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 1.1. Договору іпотеки встановлено, що у відповідності до даного Договору Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Позичальником будь-якого зі своїх зобов'язань за Кредитним договором отримати задоволення за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до пункту 3.1.4. Договору іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або за Кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 6 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставного майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. На підставі умов Кредитного договору, Договору іпотеки та норм чинного законодавства Позивачем на адресу Відповідача була направлена письмова вимога (вих. №140-9-1-00/16-606 від 02.08.2013 р.) про дострокове виконання грошових зобов'язань з одночасною вимогою у разі не виконання першої про звільнення приміщення у 30-ти денний термін, але зобов'язання так і не були виконані. Таким чином, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором станом на 04.03.2014 р. складає 282 195,88 доларів США, що еквівалентно 2744100,96 грн. з яких: тіло - 157808,25 доларів США, заборгованість за простроченими відсотками - 106999,9 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 4504,63 доларів США та заборгованість по пені за простроченими відсотками - 12883,1 доларів США. Відповідно до п. 1 ст. 590 ЦК України, ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 6.4. Договору іпотеки, звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу Іпотекодержателем Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. ст. 38 Закону України «Про іпотеку», без необхідності отримання для цього окремого уповноваження іпотекодавця, у тому числі отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. За таких обставин, з огляду на положення ст.ст. 6, 627 ЦК України щодо диспозитивності цивільного права та свободи договорів, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки у наведений ним спосіб підлягають задоволенню. Суд не бере до уваги посилання представника [PERSON] про те що фізичну особу-підприємця [PERSON] визнано банкрутом оскільки представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав суду постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2013 року, якою скасована постанова господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2012 року у справі №38/5005/5057/2012 та провадження у справі припинено, зазначена постанова була залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 03 жовтня 2013 року. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3441 грн. сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved