Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за оплату послуг з постачання природного газу в розмірі 11 011 грн 26 коп, 23 грн 53 коп. - 3 % річних та 106 грн 19 коп. пені. Також просить стягнути понесені судові витрати в розмірі 2270 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] , як споживач послуг з постачання природного газу, на ім`я якого в ТОВ «Київоблгаз Збут» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , вчасно не сплачував кошти за використаний природний газ, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 11 011 грн 26 коп. Ухвалою суду від 20.05.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами 11.06.2021, що підтверджується поштовим повідомленням, що знаходиться в матеріалах справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Київоблгаз Збут» є постачальником природного газу для споживачів, розташованих в Київській області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої 01.07.2015 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 1588 від 21.05.2015. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2915, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов Типового договору постачання природного газу є споживання природного газу в період з 01.01.2020 по 30.04.2021 та часткова оплата за отриманні послуги з постачання природного газу, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями письмових документів. Відповідно до п. 4.5 Типового договору розрахунки споживача здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. Спосіб оплати має бути визначений споживачем в заяві-приєднанні. Відповідно до п. 4.6 Типового договору, при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Відповідно до п. 4.9 Типового договору, якщо споживач не здійснив оплату протягом десяти днів після встановленого строку, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу. Відповідно до довідки розрахунку боргу, складеної представником ТОВ «Київоблгаз збут» Ганжою К.В., загальний розмір заборгованості станом на 30.04.2021 по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , що утворилась за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 становить 11 011 грн 26 коп. Проте, суд не може погодитись, що згідно поданої довідки про розрахунок боргу відповідач [PERSON] станом на 30.04.2021 має заборгованість в розмірі 11 011 грн 26 коп., що утворилась за період з 01.01.2020 по 30.04.2021, з огляду на таке. Суд не приймає до уваги посилання в позові про те, що сплачена відповідачем за період з 01.12.2020 по 28.03.2021 сума в розмірі 5700,00 грн була зарахована в рахунок погашення заборгованості в розмірі 4021,93 грн, яка обліковувалася станом на 01.12.2020, а решта суми в розмірі 1678,07 грн як зарахування в рахунок погашення поточної заборгованості, оскільки зазначені відомості не узгоджуються з даними та не відображені в довідці про розрахунок заборгованості, який доданий до позову. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Даним законом передбачено вимоги до оформлення бухгалтерських документів. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України. Зокрема, містити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Беручи до уваги, що представник ТОВ «Київоблгаз збут» Ганжа К.В., не уповноважена на складання документів бухгалтерського обліку та/або фінансової звітності та не є відповідальною особою за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, суд дійшов до висновку, що розмір заборгованості відповідача за період з 01.01.2020 по 30.04.2021, відповідно до наданого суду розрахунку боргу становить 9624 грн 84 коп. Після відрахування за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 із нарахованих сум до сплати та сплачених сум сума боргу складає 9624 грн 84 коп. (22541,74 - 12916,90), де 22541,74 - сума нарахована до сплати, 12916,90 - сплачена сума боргу. Таким чином, основна сума боргу відповідача за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 складає 9624 грн 84 коп. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то позивачем відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, окрім основного боргу, нараховано та пред`явлено до стягнення 23 грн 53 коп. - 3 % річних та 106 грн 19 коп. пені. Позивачем індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми було нараховано на суму основного зобов`язання в розмірі 11 011 грн 26 коп. Враховуючи, що основна сума боргу відповідача становить 9624 грн 84 коп., то пред`явлена до стягнення сума індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми підлягають перерахунку. Після здійснення перерахунку відповідач окрім основного боргу зобов`язаний сплатити 20 грн 57 коп. - 3 % річних та 92 грн 82 коп. пені. Правовідносини з приводу постачання фізичним особам природного газу регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Законом України Про ринок природного газу від 09.04.2015 № 329-VIII, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 та іншими актами законодавства. Так, згідно з частиною 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу. Пунктом 27, 28 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Відповідно до частини 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Згідно з частиною 1 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов. Частиною 2 розділу III Правил постачання природного газу, передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. 30.09.2015 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 був затверджений Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник. Згідно абзацу 3 п. 2 розділу III Правил постачання природного газу, за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. За змістом частини 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). За змістом статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, відповідач в порушення зазначених вимог закону виконує свій обов`язок щодо сплати коштів за одержаний природній газ частково, має місце заборгованість, що утворилась за період з 01.01.2020 по 30.04.2021. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 9624 грн 84 коп. - основна сума боргу, 20 грн 57 коп. - 3 % річних та 92 грн 82 коп. пені. Щодо стягнення суми сплаченого судового збору. Як вбачається з платіжного доручення № 1571 від 23.03.2021 позивачем сплачено 2270 грн 00 коп. судового збору за подання позову до суду. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги заявлені щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 11140,98 грн. Задовольняючи вимоги частково на суму 9738,23 грн., вимоги задовольняються на 87 %. Відтак стягненню з відповідача підлягає пропорційна цьому сума судового збору в розмір 1974 грн 90 коп. (2270 х 87 : 100).

Outcome: partial