Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

представник заявника, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що [PERSON], [INFO], на основі путівки №45 від 07.05.2009 року Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації влаштована до Коломийського дитячого будинку-інтернат. В зазначеному закладі вона перебуває і на даний час. Від народження [PERSON] відстає в психофізичному розвитку, її визнано інвалідом І-ї групи з дитинства довічно. Останні роки стан її здоров'я погіршився, вона не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації. За своїм станом здоров'я [PERSON] потребує постійного стороннього догляду і нагляду, оскільки страждає важкою розумовою відсталістю, що підтверджуються витягом з протоколу засідання ПМПК. Тому заявник вважає, що у відповідності до ст.39 ЦК України є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні пояснила, що заява підлягає задоволенню, оскільки права [PERSON] жодним чином порушені не будуть, адже остання перебуває в Коломийському дитячому будинку-інтернаті, який на даний час фактично здійснює опіку над нею. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 08 липня 1998 року в м. Мінськ, республіка Білорусь, що стверджується копією свідоцтва про народження та копією паспорта громадянина України (а.с. 3,4). [PERSON] з дитинства відстає в психофізичному розвитку, є інвалідом І-ї групи з дитинства довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 11.08.2016 року (а.с.7). Відповідно до витягу з протоколу № 2 від 11.03.2009 року засідання Дубенської районної психолого-медико-педагогічної консультації [PERSON], [INFO], рекомендовано влаштування в дитячий будинок-інтернат з діагнозом важка розумова відсталість внаслідок синдрома Дауна. Даний факт також стверджується випискою з історії розвитку №348 вихованки Коломийського дитячого будинку-інтернату [PERSON] (а.с. 6, 9). Згідно з даними висновку судово-психіатричного експерта № 318/2016 від 16.11.2016 року підекспертна [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом важкою розумовою відсталістю. Зазначене захворювання позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.31-33). Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, судом встановлено наявність передбачених ч.1 ст. 39 ЦК України підстав для визнання [PERSON] недієздатною. У відповідності до ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Враховуючи наведене, суд вважає, що існують всі підстави для задоволення заяви. На підставі наведеного ст.ст. 39,\~ 40, 66 ЦК України\~ та,

Outcome: approved