Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Шафранова О.В. звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, просять суд визначити їм додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , строком на два місяці. Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими [INFO] померла мати Позивача [PERSON] , яка на праві приватної власності володіла квартирою, що знаходилась за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло 4-663 від 7 липня 1993 року (Додаток №). На момент смерті [PERSON] та, відповідно, відкриття спадщини, разом з нею проживав її чоловік (свідоцтво про шлюб додається), батько Позивача [PERSON] , який не заявляв про відмову від спадщини, а отже вважається таким, що прийняв її відповідно до ст. ст. 1268, 1270 ЦК України. [INFO] помер батько Позивача [PERSON] . На момент смерті батьків Позивач знаходився і проживав в Сполучених Штатах Америки (далі США) та через впроваджені карантинні обмеження не мав змоги ані звернутися до консульських установ, ані виїхати до України. Перебування Позивача за межами України підтверджується документом, в якому зазначено, що [PERSON] отримано статус резидента 11.09.1915; посвідченням водія штат Нью-Йорк США. Так, з 11 березня 2020 року Всесвітньою організацією охорони здоров`я було оголошено Пандемію COVID -19, а 13 березня 2020 в США оголосили надзвичайний стан та запровадили програму «залишатися вдома», також було припинено авіасполучення між країнами. Факти щодо впровадження карантинних обмежень є загальнодоступною інформацією, яка є у відкритому доступі в мережі інтернет і не потребує додаткового доказування. В момент, коли карантинні обмеження в зв`язку з Пандемію COVID -19 було послаблено, [PERSON] прибув до України та 23 липня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Донцової Н.Ю. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю. 23 липня 2021 року було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Окрім того, нотаріусом було запропоновано спадкоємцю [PERSON] звернутися до відповідного суду для визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON] . 22.11.2021 від представника позивача адвоката Шафранової О.В надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача та покладається на розсуд суду. Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини. Так, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 07.07.1993 є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] та, відповідно, відкриття спадщини, разом з нею проживав її чоловік батько Позивача [PERSON] , який не заявляв про відмову від спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Як слідує з пояснень, наведених позивачем у позові, на момент смерті батьків Позивач знаходився і проживав в Сполучених Штатах Америки та через впроваджені карантинні обмеження не мав змоги ані звернутися до консульських установ, ані виїхати до України. Перебування Позивача за межами України підтверджується документом, в якому зазначено, що [PERSON] отримано статус резидента 11.09.1915; посвідченням водія штат Нью-Йорк США. Так, з 11 березня 2020 року Всесвітньою організацією охорони здоров`я було оголошено Пандемію COVID -19, а 13 березня 2020 в США оголосили надзвичайний стан та запровадили програму «залишатися вдома», також було припинено авіасполучення між країнами. Факти щодо впровадження карантинних обмежень є загальнодоступною інформацією, яка є у відкритому доступі в мережі інтернет і не потребує додаткового доказування. В момент, коли карантинні обмеження в зв`язку з Пандемію COVID -19 було послаблено, [PERSON] прибув до України та 23 липня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Донцової Н.Ю. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] , що стало підставою для звернення з відповідними позовними вимогами до суду із посиланням на ст.ст. 1270, 1272 ЦК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Як слідує із змісту позовної заяви, по-перше, позивачі звернулися з позовними вимогами до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, вважаючи, що інших спадкоємців за законом не має, а по-друге, позивачі просили визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, пропущений внаслідок тяжкого психічного стану, викликаного смертю батька, а також участю у АТО. Відповідно до ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з наданої позивачем копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що було здійснено відповідний актовий запис про смерть № 862, та за життя заповіту не складав, внаслідок чого [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, виходячи зі змісту статті 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При цьому за відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідачем має виступати територіальна громада як остаточний правонаступник у спадковому майні за ст. 1277 ЦК України. Разом з тим оскільки повноваження реалізуються територіальними громадами переважно через місцеві ради та їх виконавчі комітети, цілком прийнятними є також позови до територіальних громад в особі місцевих ради або їх виконкомів. Наведена правова позиція підкріплюється судовою практикою, а саме постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування2 від 30 травня 2008 року N7 (абзац другий пункту 24), а саме, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, виходячи з аналізу норм цивільного законодавства та судової практики суд дійшов висновку про те, що, по-перше, відповідачем за позовом, що розглядається, має виступати орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а по-друге, право на позов за ч. 3 ст. 1272 виникає у випадку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, яким ч. 2 ст. 1220 ЦК України визначає день смерті особи. З огляду на викладене, до предмету доказування у даній справі слід віднести час та місце відкриття спадщини, факт звернення до нотаріальної контори та поважність обставини, за якими строк для прийняття спадщині було пропущено спадкоємцем. Перш за все слід відзначити, що строк для прийняття спадщини сплинув 12\~лютого \~2021 року, оскільки час відкриття спадщини [PERSON] настав у день його смерті [INFO] , а з відповідними позовними вимогами позивачі звернулась лише 04 серпня 2021 року. Крім того за приписами ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом під час розгляду цивільної справи було встановлено, що [PERSON] за життя проживав за у квартирі [ADDRESS] . Верховний Суд України в абз 3 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, роз`яснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Матеріалами справи підтверджено, що позивачі зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого строку, та постановою від 23.07.2021 приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Донцовою Н.Ю. позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що спадкоємець на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживали, а у строк установлений ст. 1268 ЦК України не прийняли спадщину. Таким чином, судом було з`ясовано, що спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] ніким прийнято не було. Крім того Верховний Суд України в абз. 6 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. [PERSON] обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вказував на те, що на момент смерті батьків він знаходився і проживав в Сполучених Штатах Америки та через впроваджені карантинні обмеження не мав змоги ані звернутися до консульських установ, ані виїхати до України. Перебування Позивача за межами України підтверджується документом, в якому зазначено, що [PERSON] отримано статус резидента 11.09.1915; посвідченням водія штат Нью-Йорк США. Так, з 11 березня 2020 року Всесвітньою організацією охорони здоров`я було оголошено Пандемію COVID -19, а 13 березня 2020 в США оголосили надзвичайний стан та запровадили програму «залишатися вдома», також було припинено авіасполучення між країнами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у вигляді квартири [ADDRESS] , яка відкрилась у зв`язку із смертю його батька [PERSON] , померлого [INFO] . У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини (абз. 7 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7).

Outcome: approved