Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], діючи на підставі довіреності від 15.01.2018 року та в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності на земельні ділянки, що знаходяться на території Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Вказує, що за життя йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належала земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,4203 га, цільове призначення 01.03: для ведення особистого селянського господарства; на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належала земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], розміром 0,3530 га, цільове призначення 01.03: для ведення особистого селянського господарства; на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належала земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], розміром 2,5559 га, цільове призначення 01.03: для ведення особистого селянського господарства. Ухвалою судді від 05 жовтня 2018 року, відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року залучено Городнянську міську раду Чернігвської області (до якої входить Хрипівська територіальна громада), як правонаступника відповідача, який представлятиме інтереси Хрипівської громади за місцем відкриття спадщини та призначено справу до розгляду по суті на 30 жовтня 2018 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, завчасно, при подачі позову, заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області (до якої входить Хрипівська територіальна громада) у судове засідання не з'явився, завчасно через канцелярію суду подав заяву з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги визнаються та проти задоволення позову не заперечують. /а.с.76/. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Третя особа приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.38). Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с.39). Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як убачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Хрипівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, [PERSON] помер [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей 01 березня 2011 року складено відповідний актовий запис за № 05 (а.с.23). Згідно з дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб встановлено, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] уклали шлюб 15.04.1972 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу15.04.1972 року зроблено запис за № 5. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище „[PERSON] (а.с.6). Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], в силу приписів ст.1261 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини. Згідно довідки, виданої виконкомом Хрипівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області від 11.01.2018 року за № 134, встановлено, що на день смерті [PERSON], який помер [INFO], в будинку за адресою: [ADDRESS], разом з ним була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] з 15 травня 1976 року і по даний час (а.с.5). З дослідженої в судовому засіданні інформації відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області встановлено, що [PERSON] отримав державні акти на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09.11.2010 року, серії [NUMBER] від. 09.11.2010 року, серії [NUMBER] від 09.11.2010 року (а.с.7). З досліджених в судовому засіданні витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № [NUMBER] від 04.09.2018 року, № [NUMBER] від 02.10.2018 року, [NUMBER] від 02.10.2018 року встановлено, що [PERSON] за життя належали наступні земельні ділянки: - кадастровий номер [NUMBER], площею 2,5559 га, цільове призначення 01.03: для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка належала [PERSON]. на підставі Державного акту від 09.11.2010 року серії [NUMBER] (а.с.15-16). - кадастровий номер [NUMBER], площею 0,3530 га, цільове призначення 01.03: для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка належала [PERSON]. на підставі Державного акту від 09.11.2010 року серії [NUMBER] (а.с.17-18). - кадастровий номер [NUMBER], площею 0,4203 га, цільове призначення 01.03: для ведення особистого селянського господарства.Земельна ділянка належала [PERSON]. на підставі Державного акту від 09.11.2010 року серії [NUMBER] (а.с.19-20). Під час оформлення спадкових прав позивачем стало відомо, що оригінали державних актів на ім`я [PERSON] серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] втрачені. З дослідженої в судовому засіданні копії матеріалів, що надана відділом у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, встановлено, що [PERSON] були видані державні акти на право приватної власності на землю серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] (а.с.41-53). Згідно витягів із технічної документації про нормативно-грошову оцінку, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 0,4203 га, кадастровий номер: [NUMBER] становить дві тисячі сімсот двадцять вісім гривень вісімдесят вісім копійок (а.с.8). Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 2,5559 га, кадастровий номер: [NUMBER] становить сорок сім тисяч сто двадцять шість гривень дев`яносто одна копійка (а.с.9). Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 0,353 га, кадастровий номер [NUMBER] становить дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень сорок одна копійка (а.с.10). Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець помер після 1 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З наданої та дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON], встановлено, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка [PERSON]. (а.с.55-62). Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки, із-за відсутності оригіналів державних актів, отже існує спір про право і права та інтереси позивача порушуються, з незалежних від неї причин, а тому підлягають судовому захисту. У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність спадкодавця припинилась у момент смерті і за таких обставин отримати дублікати вищезазначених державних актів на ім'я спадкодавця не має правової можливості. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що за життя [PERSON], на підставі розпорядження Городнянської районної державної адміністрації № 490 від 15.12.2008 року, були видані Державні акти на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Отже, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], право власності на земельні ділянки площею 2,5559 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення 01.03: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3530 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення 01.03: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4203 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення 01.03: для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Хрипівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області . Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved