Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши, що [PERSON] народився [INFO] року у м.Ангарськ Іркутської області. Разом з батьком у 1972 році виїхав на постійне місце проживання до м.Енергодар Запорізької області УРСР, де проживав, навчався та працював до 1994 року. [INFO] року у заявника в м.Енергодар Запорізької області народився син - [PERSON], який є громадянином України. У 1994 році у зв'язку зі зміною роботи, переїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. 09.08.2002 року заявник уклав шлюб з громадянкою України [PERSON] У 2003 році у посольстві України в Російській Федерації (м. Москва) отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон на підставі паспорта громадянина СРСР. 10.11.2009 року отримав громадянство Російської Федерації. У зв'язку з тим, що під час перебування в Російській Федерації у заявника завжди було бажання повернутися до України, вони, разом з дружиною [PERSON] 04.06.2013 року придбали на підставі договору купівлі-продажу квартиру у [ADDRESS], де проживають до цього часу. Після придбання квартири, заявник продовжував працювати в Російській Федерації, періодично приїжджаючи до родини в Україну. На даний час [PERSON] остаточно повернувся до України і має бажання отримати громадянство України. Тому заявник був змушений звернутися до суду із даною заявою та просить суд встановити факт постійного проживання на території України [PERSON], [INFO], з 25.08.1975 року по 28.04.1994 року, тобто на момент проголошення незалежності України - 24.08.1991 року - для отримання паспорта громадянина України в органах Державної міграційної служби України. 28.02.2019 року представник заявника надав до суду заяву про уточнення вимог у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт постійного проживання на території України [PERSON], [INFO], до 24.08.1991 року. Заявник та представник заявника в судове засідання не з'явились, представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби України в Херсонській областів судове засідання надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з врахуванням уточнень до заявлених вимог не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України (після внесення змін Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року ч.2 ст.315 ЦПК України) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень вказаної статті та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року ) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР» відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року. У п.44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Ст.1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України, проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних травах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік -180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, а6о мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №2063, зробленого 15.07.1963 року Бюро ЗАГС м.Ангарськ Іркутської області, [PERSON] народився [INFO] року в м.Ангарськ Іркутської області. Згідно актового запису про укладення шлюбу №876, зробленого 09.08.2002 року відділом ЗАГС по Агарському муніципальному утворенню Іркутської області, між [PERSON] та [PERSON] 09.08.2002 року укладено шлюб. 02.07.2003 року [PERSON] отримав паспорт [NUMBER] громадянина України для виїзду за кордон на підставі паспорта громадянина СРСР. 10.11.2009 року [PERSON] отримав громадянство Російської Федерації, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації [NUMBER], виданого відділом УФМС Росії по Іркутському округу в м.Ангарську. Згідно договору купівлі-продажу від 04.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бєгєй В.О., [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №14966 від 06.12.2017 рооку, виданого сектором реєстрації Енергодарської міської ради [PERSON], [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у період з 25.08.1975 р. по 07.09.1978 р., з 13.12.1979 р. по 25.09.1981 р., з 21.12.1988 р. по 03.02.1994 р., з 14.03.1994 р. по 28.04.1994 р. по теперішній час. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що у період з 22.05.1989 року по 20.12.1993 року працював на різних посадах у Енергодарському домобудівельному комбінаті. Після чого, у період з 03.03.1994 року по 12.04.1994 рік працював на Запорізькій ГРЕС. З листа Дніпровського районного відділу УДИМ №10/565 від 17.01.2018 року вбачається, що для подальшого вирішення питання щодо отримання громадянства України [PERSON] необхідно надати до територіального підрозділу УДМС рішення суду про встановлення факту його постійного проживання на території України до 24.08.1991 року, згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України». Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України до 24.08.1991 року підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає за можливе встановити юридичний факт того, що [PERSON], [INFO], постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року включно.

Outcome: approved