Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третя особа: орган опіки та піклування Новосанжарської РДА Полтавської області про збільшення розміру аліментів, мотивуючи вимоги до суду тим, що відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2014 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь Новосанжарського дитячого будинку-інтернату аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 13.11.2014 року до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку зі збільшенням витрат на утримання [PERSON], змінами в законодавстві та оскільки аліменти на утримання дитини в розмірі 200 грн. щомісячно не відповідають мінімальному рівню її забезпечення, просить збільшити розмір аліментів до 2000 грн. на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10.10.2018 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь Новосанжарського дитячого будинку-інтернату аліменти на утримання дочки відповідачки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 13 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4, 5). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2013 року відповідач [PERSON] після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], та є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 26-28). Відповідно до довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області [PERSON] перебуває на обліку в Зіньківському управлінні соціального захисту населення та отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. на місяць (а.с. 29). Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм Сімейного кодексу України», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватись разовим збільшенням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 року у справі за №143цс13. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 1 ст. 18, п.п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» змінено мінімальний розмір аліментів з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50%. Суд вважає, що стягнутий рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2014 року розмір аліментів в розмірі 200 грн. щомісяця не може забезпечити належного розвитку та утримання дитини, та відповідно, підлягає зміні. Таким чином, беручи до уваги значне збільшення законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язок обох батьків брати участь в утриманні дітей, враховуючи, що позивачем не надано доказів про зміну матеріального становища відповідача, відповідач має на утриманні малолітніх дітей, отримує допомогу при народженні дитини, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь Новосанжарського дитячого будинку-інтернату на утримання її дочки в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, враховуючи положення ст.ст. 141, 176 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 176,20 грн., в іншій частині судовий збір в сумі 528,60 грн. покласти на рахунок держави

Outcome: partial