Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши який (а.с.77-79) просить виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 21.02.2008 року між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ODMLGA00000014, відповідно до якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 113100,00 доларів США строком до 21.02.2028 року, а вона зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком і [PERSON] був укладений договір іпотеки № ODMLGA00000014, згідно якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 138,40 кв.м., житловою площею 52,30 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок належить відповідачці на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності. Свої зобов»язання за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк»виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто свої зобов»язання за кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки і 24.10.2012 року Біляївським районним судом Одеської області було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Одеської області вищевказане рішення було змінено лише в частині способу виконання рішення. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, а якщо мешканці не звільняють житловий будинок у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки відповідачі по справі відмовляються добровільно звільнити житловий будинок, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про день слухання справи, повідомлення про причини неявки від них не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 21 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ODMLGA00000014, відповідно до якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 113100,00 доларів США строком до 21 лютого 2028 року, а вона зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором (5-10). 21 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 138,40 кв.м., житловою площею 52,30 кв.м., який належить їй на підставі свідоцтва № 991 про право власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 27.01.2008 року, який розташований за адресою: [ADDRESS], за домовленістю сторін вартість якого складає 581447,00 грн. (а.с.11-13). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 113100,00 доларів США. Однак [PERSON] свої зобов'язання не виконувала, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до ч.6 ст.3, ст.12 та ч.1 ст.33 Закону «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду (ч.3 ст.33 Закону «Про іпотеку»). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2012 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації обліку задоволено частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, яка складає 188387,42 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1505215,47 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку площею 0,042 га вартістю 75058 грн., які розташовані за адресою: [ADDRESS], що належать [PERSON] шляхом укладення ПАТ КБ «Приватбанк» договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем та здійснення цим банком всіх необхідних дій для продажу предмету іпотеки. В частині позову про надання позивачу дозволу укласти договір купівлі-продажу від імені [PERSON], а також в частині виселення та зняття з реєстраційного обліку було відмовлено (а.с.14-16). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 08 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, а саме: рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2012 року змінено, доповнено абзац 4 резолютивної частини рішення після слів «договору купівлі-продажу» словами «від імені [PERSON]», в решті рішення залишено без змін, рішення набрало законної сили (а.с.17-18). 12 грудня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав письмову вимогу [PERSON] про добровільне звільнення житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] разом з усіма особами, які проживають у будинку (а.с.19). З відповіді Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області на запит суду вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 29 с. Нерубайське, особовий рахунок [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] числиться житловий будинок за [PERSON], [INFO], за вказаною адресою зареєстрованих осіб немає (а.с.43). Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 25 липня 2014 року за № 3141 у будинку, який розташований в [ADDRESS] проживають без реєстрації [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.60). Згідно зі ст. 39 та ч.1-2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст.109 ЖК УРСР, а також з врахуванням роз'яснень, що надав Пленум Верховного Суду України в п.43 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідачі протягом одного місяця з дня отримання повідомлення про необхідність звільнення будинку добровільно не звільнили будинок, Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved