Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Представник позивача 19.09.2015 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором ( а. с. 1 - 2 ), посилаючись на те, що ч. 1п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов»язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ( АТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, місцезнаходження : вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133 ). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015р. № 71 «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фoндy від 02.03.2015р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» впроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. З Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечені функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможні банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шлях« здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів зобов»язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення продаж перехідного банку. Ч. 1 ст. 35 Закону встановлено, шо тимчасовим адміністратором неплатоспроможнії банку та ліквідатором банку ( крім ліквідації банку за рішенням власників ) є Фонд. Здійсненння тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Відповідно до п. 17 ст. 2 вказаного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Як визначено абзацом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку ( загальних зборів, спостережної ради і правління ( ради директорів ) та органів контролю ( ревізійної комісії та внутрішнього аудиту ). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управлін банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. За приписами ч. 1, п. 1. ч. 2 ст. 37 Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду зокрема, має право : вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноваження органів управління і органів контролю банку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів ( правочинів ), інших документів від імені банку. Згідно ч. 1, 6 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов»язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Оскільки, зазначена позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, пов»язаній із проведення заходів шодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації в банку, то позов подається без сплати судового збору. Вищезазначені норми п. 1 ч. 2. п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону, не містять заборони передоручати уповноваженій особі Фонду власні повноваження іншій особі. В свою чергу п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не визначає конкретний процесуальний статус заявника. 15.09.2011 року ПАТ «Дельта Банк» ( правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» ), та фізична особа - резидент України [PERSON] [INFO], уклали кредитний договір № 002- 16001-150911. Відповідно до п. 1.2. договору, позивач відкриває відповідачеві ( держателю ) картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Visa Класичний», що міститься в додатку № 1 до договору, Тарифи та умови викладені в «Правилах здійснення операцій за картковими рахунками». Відповідно до п. 5.2. договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов»язань за цим договором. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3. кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6 000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб»єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов»язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до договору, держатель картки зобов»язаний щомісяця в строки, визначені «Правилами…», здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Також, відповідно до п. 3.4. держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 14.07.2015р. відповідач не виконує належним чином зобов»язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 14.07.2015 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» кредитному договору № 002-16001-150911 від 15.09.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 16 388,03 грн., яка складається з : тіла кредиту - 8 694,52 грн.; простроченого тіла кредиту - 4 641,37 грн.; заборгованості за відсотками - 3 052,14 грн.; заборгованості за комісіями - 0,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти ( кредит ) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Прохав стягнути з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 16 388,03 грн., яка складається з : тіла кредиту - 8 694,52 грн.; простроченого тіла кредиту - 4 641,37 грн.; заборгованості за відсотками - 3 052,14 грн.; заборгованості за комісіями - 0,00 грн. та всі судові витрати по справі покласти на відповідача. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи по суті у їх відсутності. Представник позивача, вказавши в п. 4 резолютивної частини позову прохання про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав та не заперечував щодо винесення заочного рішення ( а. с. 2 зворот ). Відповідачка позов визнала та вказала, що сплатити заборгованість не має можливості в зв»язку із скрутним матеріальним станом ( а. с. 35 ). Тому, суд, вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи. Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 3 - 24. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні підлягають задоволенню відповідно до ст. 526 ЦК України, оскільки зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судові витрати по справі підлягають відшкодуванню на користь Держави з відповідачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved