Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просив суд: - визнати розпорядження сільського голови Глеюватської сільської ради Криворізького району за № 33-к від 14 листопада 2019 року «Про звільнення [PERSON] » - протиправними та скасувати; - наказ № 58 від 14 листопада 2019 року Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства «Про звільнення [PERSON] » з посади директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства з 14 листопада 2019 року у зв`язку з закінченням дії контракту 03.12.2017 року - скасувати; - поновити [PERSON] на посаді директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства з 14 листопада 2019 року; - наказ № 57 від 13.11.2019 року Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства «Про скасування наказу та поновлення на посаді [PERSON] » в частині поновлення [PERSON] на посаді директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства з 13 листопада 2019 року - скасувати. Зобов`язати Глеюватське комунальне ремонтно-експлуатаційне підприємство здійснити запис про поновлення [PERSON] на посаді директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства з 31 жовтня 2017 року, про що здійснити запис у трудовій книжці [PERSON] ; - визнати дійсним контракт від 03 грудня 2015 року, укладений між [PERSON] і Глеюватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, в особі голови сільради, про призначення [PERSON] на посаду директора; - стягнути з Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 9110,41 грн.; - допустити негайне виконання Глеюватським комунальним ремонтно-експлуатаційним підприємством рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення заробітку в межах місячного платежу; - стягнути з Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства на корить [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50000, 00 грн.; - стягнути з Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства на корить [PERSON] витрати по наданню правових послуг адвокатом в сумі 4000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2019, визнано протиправним та скасовано розпорядження про розірвання контракту голови Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №22-к від 30.10.2017, скасовано наказ Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №66 від 30.10.2017 про звільнення [PERSON] з посади директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства. Поновлено [PERSON] на посаді директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства з 31 жовтня 2017 року. На виконання зазначеного рішення, позивача поновлено на посаді директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства з 13 листопада 2019 року, тобто, всупереч рішенню суду про поновлення позивача на посаді з 31 жовтня 2017 року, останнього поновлено з 13 листопада 2019 року. При цьому, не виконано рішення суду в частині виплатити [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць. Як вбачається зі змісту розпорядження голови Глеюватської сільської ради №22-к від 30.10.2017, наказу №57 від 13.11.2019 про поновлення на роботу, вони не відповідають вимогам законодавства та рішенню суду про поновлення. Крім допущених порушень при поновлені [PERSON] на посаду директора Глеюватського КРЕП, на підставі розпорядження сільського голови Глеюватської сільської ради Криворізького району за №33-к від 14 листопада 2019 року «Про звільнення [PERSON] », наказом від 14 листопада 2019 року Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства, [PERSON] звільнено з посади директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства, в зв`язку з закінченням дії контракту 03.12.2017, що був укладений між Глеюватською сільською радою Криворізького району (Орган правління майном) і [PERSON] - 03.12.2015, строком дії з 03.12.2015 по 03.12.2017, яким визначені взаємні права та обов`язки [PERSON] як директора комунального підприємства. Згідно наказу № 76 від 02.12.2015 Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства, [PERSON] було призначено на посаду директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства. Відповідно п.5.2. зазначеного контракту, дійсний контракт припиняється у разі: а) після закінчення терміну дії контракту; б) за згодою сторін; в) інших підстав, передбачених законодавством та цим Контрактом. Але, як було встановлено рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року, розпорядженням сільської голови Глеюватської сільської ради Криворізького району від 30 жовтня 2017 року «Про розірвання контракту з [PERSON] », контракт від 03.12.2015 року був розірваний 30 жовтня 2017 року в· односторонньому порядку у відповідності до пункту 5.3. підпунктів Б) та Ж) зазначеного контракту на підставі наказу Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №66 від 30.10.2017 про звільнення [PERSON] з посади директора. Тобто, дійсний контракт було достроково розірвано за ініціативою сільської голови Глеюватської сільської ради Криворізького району з інших підстав у відповідності до пункту 5.3. підпунктів Б) та Ж). На час закінчення терміну дії контракту, який зазначено контрактом саме 03.12.2017, позивач вже був звільнений з інших підстав, а не в зв`язку закінченням дії контракту 03.12.2017. За позовом [PERSON] рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року, його було поновлено на посаду з 31.10.2017 року, тобто дія контракту була відновлена, контракт вважається дійсним. Відповідно п.5.5. контракту, яким зазначено, що після закінчення терміну дії контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший термін. З урахуванням зазначеного, позивач вважає, оскільки судом його поновлено на посаду директора з 30.10.2017, тобто з дати коли термін дії контракту ще не закінчився, а після спливу строку дії контракту 03.12.2017, контракт, не було розірвано сторонами контракту, тому дії відповідачів щодо звільнення його з посади є неправомірними. Розпорядження сільського голови №33-к від 14 листопада 2019 року «Про звільнення [PERSON] » та наказ від 14 листопада 2019 року є незаконними, прийняті з порушенням чинного законодавства про працю, тому належить скасуванню. Також, позивач вважає, що був порушений порядок звільнення його з посади директора в зв`язку з невиконанням судового рішення від 30.09.2019 про поновлення (допущення) на роботі та наступним незаконним звільненням. Він не був повідомлений про поновлення на посаді директора , фактично не був поновлений на роботі - не допущений на своє робоче місце і не міг виконувати повноваження директора підприємства з дня його незаконного звільнення, тобто з 30.10.2017. Йому не була надана та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи, він не був ознайомлений з розпорядженням від 14.11.2019 про розірвання з ним контракту, отримав копії розпорядження та наказу про звільнення через поштове відділення рекомендованим листом 27 листопада 2019 року. В зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав на працю, з вимогою про поновлення його на роботі та про допуск негайного виконання судового рішення про поновлення працівника на роботі. Крім того, незаконними діями відповідача, щодо звільнення позивача, йому заподіяно значну моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 50000,00 грн. Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався Присутній в судовому засіданні представники відповідача Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідач Глеюватське ремонтно-експлуатаційне підприємство також в судове засідання свого представника не направив, відзиву не надав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2019 (а.с. 132-137), визнано протиправним та скасовано розпорядження сільського голови Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 22-к від 30.10.2017 «Про розірвання контракту з [PERSON] », скасовано наказ Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства № 66 від 30.10.2017 про звільнення [PERSON] з посади директора Глеюватського КРЕП, поновлено [PERSON] на посаді директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства, з 31 жовтня 2017 року, стягнуто на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.10.2017 по 30.09.2019 в розмірі 141510,50 грн. та 4000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Зазначене рішення, постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2019, змінено, в частині суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнутого з Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства, зменшивши її з 141 510, 50 грн. до 92 655,52 грн.(а.с.138-142). На виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2019, наказом в.о. директора Глеюватської КРЕП від 13.11.2019 № 57 (а.с.18), скасовано наказ Глеюватсько комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства № 66 від 30.10.2017 про звільнення [PERSON] на посаді директора Глеюватського КРЕП. Поновлено [PERSON] на посаді директора Глеюватського КРЕП з 13.11.2019 та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць. 14.11.2019 на підставі розпорядження голови Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 33-к (а.с.19) та контракту від 03.12.2019 (а.с.9-13), наказом в.о. директора Глеюватської КРЕП від 14.11.2019 № 58, звільнено [PERSON] з посади директора Глеюватського КРЕП з 14.11.2019, у зв`язку із закінченням дії контракту 03.12.2017 (а.с. 20). Відповідно до контракту укладеного 03.12.2015 між Глеюватською сільською радою, в особі Глеюватського сільського голови та [PERSON] (а.с.9-13), останні уклали дійсний контракт про наступне: [PERSON] призначений на посаду директора Глеюватського КРЕП, згідно розпорядження сільського голови № 18-к від 03.12.2015 і з ним укладається контракт на строк з 03.12.2015 по 03.12.2017. Відповідно до п. 5.2. «А» контракту, дійсний контракт припиняється після закінчення терміну його дії, який відповідно до п. 6.1. діє з 03.12.2015 по 03.12.2017. Згідно п. 10 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» (редакція, що діяла на момент виникнення правовідносин) сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів. Пунктом 20 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» (редакція, що діяла на момент виникнення правовідносин), визначено, що сільський, селищний, міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень. Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно п.8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Відповідно до статті 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника, та в інших випадках, передбачених законодавством. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин. Як видно з рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 (а.с.14-17), судом встановлено, що згідно наказу №76 від 02.12.2014 Глеюватського КРЕП, розпорядження голови Глеюватської сільської ради №18-к від 03.12.2015 позивач призначений на посаду директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства та з ним укладено контракт на строк з 03.12.2015 року по 03.12.2017 року, яким визначені взаємні права та обов`язки позивача та Глеюватської сільради. Тобто у наказі про призначення на посаду позивача, вказаний строк на який працівник наймається на роботу. Чинним законодавством передбачено, що власник, який бажає розірвати трудові відносини, повинен не пізніше, ніж в останній день роботи працівника за строковим договором, видати наказ про його звільнення на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України. Особливістю припинення трудових відносин у зв`язку із закінченням строку трудового договору є те, що працівник не повинен подавати відповідної заяви про звільнення, а роботодавець не зобов`язаний попереджати працівника про звільнення. Адже сторони домовилися про припинення договору заздалегідь, ще при його укладенні. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що після закінчення строку дії контракту сторони досягли домовленості про продовження трудових відносин шляхом укладення нового контракту, рівно як і не надав доказів незаконності наказів про його звільнення. Таким чином суд вважає, що відповідач мав право звільнити позивача у зв`язку із закінченням дії контракту, оскільки не пролонгація цього контракту та не підписання нового контракту на наступний день закінчення строку дії цього контракту є підставою для припинення разом з цим контрактом будь-яких трудових відносин між сторонами та звільнення працівника на підставі п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Беручи до уваги викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання незаконними та скасування розпорядження № 33-к від 14 листопада 2019 року, наказу № 58 від 14 листопада 2019 року, поновлення [PERSON] на посаді директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства з 14 листопада 2019 року, визнання дійсним контракту від 03 грудня 2015 року та стягнення з Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заробітку в межах місячного платежу та моральної шкоди - задоволенню не підлягають. Що стосується позовної вимоги позивача про скасування наказу № 57 від 13.11.2019 Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства в частині поновлення [PERSON] на посаді директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства з 13 листопада 2019 року та зобов`язання Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційне підприємства здійснити запис про поновлення [PERSON] на посаді директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства з 31 жовтня 2017 року, про що здійснити запис у трудовій книжці [PERSON] , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зазначеної вимоги, оскільки в матеріалах справи вже міститься рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2019, яким вирішено поновити [PERSON] на посаді директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства, з 31 жовтня 2017 року, а в матеріалах справи відсутня копія трудової книжки, яка не містить та/або не містить зазначеного запису, що позбавляє суд можливості встановити наявність спору з даного приводу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed