Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Представник позивача за дорученням Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 25939 гривень 34 копійки та судового збору в розмірі 1600 гривень 00 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 03 червня 2010 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 330 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідачка не виконувала умови договору, тобто не сплачувала кожного місяця обов'язковий мінімальний платіж, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 25939 гривень 34 копійки. Що й стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с. 38). Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові конверти з відміткою «по даному адресу не проживает», які повернулись на адресу суду (а.с.43,46). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається особі за адресою її місця проживання, перебування або реєстрації, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З довідки з Тарутинського районного сектору ГУДМС України в Одеській області вбачається, що [PERSON], [INFO] значиться зареєстрованою за адресою : будинок [ADDRESS] (а.с. 40). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. 03 червня 2010 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 330 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-31). Однак відповідачка не виконувала умови договору, тобто не сплачувала кожного місяця обов'язковий мінімальний платіж, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 31 грудня 2016 року складає 25939 гривень 34 копійки (а.с. 4-5) в тому числі : заборгованість за кредитом - 1465 гривень 97 копійок; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 19374 гривні 10 копійок; заборгованість за пенею та комісією - 3387 гривень 87 копійок; штраф (фіксована частина) - 500 гривень 00 копійок; штраф (процентна складова) - 1211 гривень 40 копійок. З оригіналу платіжного доручення №PROM3BO1XN від 13 січня 2017 року (а.с.1) вбачається, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 1600 гривень 00 копійок. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідачка, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідачка кошти отримала, але своїх зобов'язань за договором належним чином не виконала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25939 гривень 34 копійки та судовий збір в розмірі 1600 гривень 00 копійок. На підставі викладеного 509, 526, 610, 611, 623,625, 629, 638, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved