Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.11.2011 року у розмірі 34440 грн. 47 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 26.11.2011 року між сторонами був укладений кредитний договір №б/н, відповідно умов якого банк видав [PERSON] кредитні кошти у сумі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав вчасно та в повному обсязі, але відповідач в порушення умов договору зобов'язання не виконує, у результаті чого за ним станом на 31.07.2017 рік має заборгованість у розмірі 34440 грн. 47 коп., яку він добровільно сплачувати не бажає. Представник позивача до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності, підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позовну заяву. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заперечень на позов не надав. За таких підстав, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, 26.11.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір (підписана боржником заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» ) за умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-6, 7, 8, 9-23,24-32) Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків та цим Договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не с проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за вказаним договором. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач на себе зобов'язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором виконує не належним чином, в результаті чого за ним мається заборгованість, відповідно до розрахунку, станом на 31.07.2017 рік у розмірі 34440 грн.47 коп., яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом - 965,76 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом - 27369,10 грн. -комісія та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3989,40 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) -1616,21 грн. (а.с.5-6) На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.11.2011 року у розмірі 34440 грн.47 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved