Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд звільнити з-під розшуку та арешту транспортний засіб марки «FREIGHTLINER», реєстраційний номер [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 19.02.2008р., який знаходиться в заставі акціонерного товариства «Ощадбанк», згідно договору застави майна від 25.02.2008р., накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області від 02.12.2010р. та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що у рамках виконавчого провадження по виконанню судового наказу Арцизького районного суду Одеської області від 10.07.2008р. за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області 02.12.2010р. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зокрема, вантажний автомобіль марки «FREIGHTLINER», реєстраційний номер [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] 25.02.2008р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі-позивач) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2289-н (далі-кредитний договір), згідно з умовами якого позивач надав боржнику кредит в розмірі 26 700,00 євро під 14% річних, з кінцевим терміном повернення 25.02.2011р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та боржник [PERSON] уклали договір застави, предметом якого є вантажний автомобіль марки «FREIGHTLINER», реєстраційний номер [NUMBER]. Вартість заставного майна, а саме зазначеного автомобіля, згідно умов договору застави від 25.02.2008р. складає 307 610,00 грн., що значно менше розміру заборгованості, стягнутої рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 15.12.2011р. у розмірі 587 348,36 грн. з [PERSON] на користь позивача. Однак, наявність арешту унеможливлює реалізацію заставного майна, позивачем, як заставодержателем - обтяжувачем з найвищим пріоритетом, що зумовило звернення до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. 24.02.2015 року представник позивача за довіреністю Задельська Я.В. звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила суд позов задовольнити у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача - Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про вручення судових повісток про виклик до суду, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових викликів, причину своєї неявки представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «немає можливості вручити», [PERSON] не з'явився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що він за зазначеною адресою не проживає. Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України [PERSON] вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Про причину своєї неявки [PERSON] суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Крім того, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 25.02.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2289-н, згідно з умовами якого позивач надав боржнику [PERSON] кредит в розмірі 26 700,00 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних з кінцевим терміном повернення 25.02.2011 року (а.с. 6-8). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та боржник [PERSON] уклали договір застави транспортного засобу від 25.02.2008 року. Відповідно до умов договору застави боржник передав в заставу позивачу транспортний засіб типу вантажний сідловий тягач - марки «FREIGHTLINER», модель FLC, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно п. 1.3. договору сторони визначили, що вартість предмету застави складає 307 610,00 грн.. Згідно п. 3.1.5 заставодержатель має право у випадку невиконання заставодавцем своїх зобов'язань за цим та/або за кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави та реалізувати його (а.с. 9-14). Заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 15.12.2011 року, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 587 348,36 грн., а також судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 1 700 грн. та по сплаті витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень (а.с. 15-16). Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 45637119 від 18.11.2014 року наявний запис 2, яким зареєстрований тип обтяження: застава рухомого майна, підстава обтяження: договір застави транспортного засобу від 25.02.2008 року,обтяжувач: філія Одеське облуправління ВАТ «Ощадбанк», об'єкт обтяження: вантажний сідловий тягач марки «FREIGHTLINER», модель FLC, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], боржник [PERSON] (а.с. 17-19). Згідно з Інструкцією «Про проведення виконавчих дій» № 74/5 від 15.12.1999 року та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави. В даному випадку, по-перше: право застави у ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» виникло, як зазначено вище - 25.02.2008 року, а постанова про арешт транспортного засобу, була винесена державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області 02.12.2010 року, тобто пізніше, ніж був укладений договір застави; по-друге: заборгованість боржника [PERSON] перед позивачем складає 587 348,36 грн., що значно перевищує вартість предмету застави. Згідно п. 1.3. договору застави транспортного засобу від 25.02.2008 року сторони визначили, що вартість предмету застави складає 307 610,00 гривень. Станом на 15.12.2011 року заборгованість [PERSON] перед позивачем складала 587 348,36 гривень, тобто майже в два рази перевищує вартість предмету застави. Крім того, накладений арешт на майно [PERSON] порушує права та законні інтереси позивача, оскільки, 15.12.2011 року Арцизьким районним судом Одеської області було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості за кредитом. Вказаним рішенням суду з боржника на користь позивача стягнута вищевказана заборгованість за кредитом. Накладений арешт на транспортний засіб, а саме: вантажний сідловий тягач - Е, марки FREIGHTLINER, модель FLC, 2000 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить боржнику [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ № 7 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 19.02.2008 р., вартість якого відповідно до договору застави сторони визначили в розмірі 307 610 грн. унеможливлює виконання рішення суду від 15.12.2011 року та здійснити заставодержателю ПАТ «Державний ощадний банк України» реалізацію предмета застави. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» стосовно звільнення вищезазначеного майна з-під арешту підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved