Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON], який представляє інтереси [PERSON] на підставі відповідної довіреності від 24.02.2014 року, діючи в інтересах позивача звернувся в суд з позовною заявою до Великолиственської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину жилого будинку з надвірними і побутовими спорудами [ADDRESS], А-1 - жилий будинок площею забудови 102,0 кв.м., з а-1 - сіньми площею забудови 17,9 кв.м., та з а-1.1 - сіньми площею забудови 18,3 кв.м., загальною площею 113,4 кв.м., в т.ч. житловою площею 63,0 кв.м., допоміжною 50,4 кв.м., Б-1 - сарай площею забудови 45,6 кв.м., В-1 - гараж площею забудови 9,0 кв.м., Г-1 - погріб площею 10,4 кв.м., Д-1 - погріб площею 7,4 кв.м., 1.2 - огорожа - 7,0 кв.м., 3 - колодязь. Ухвалою судді від 14 березня 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засіданні позивачка [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 15.04.2014 року з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, факти і обставини, викладені в позовній заяві, підтверджує, просить позов задовольнити ( а.с. 40 ). У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 15.04.2014 року з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги, заявлені ним в інтересах позивача, підтримує у повному обсязі, викладені в позовній заяві факти і обставини підтверджує, просить позов задовольнити ( а.с. 41 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Великолиственської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Великолиственської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Вороний М.В. надав до суду письмову заяву від 24.03.2014 року за вих. № 52 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позову [PERSON] сільська рада не заперечує ( а.с. 21 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Начальник реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області Ткач Ю.М. надав до суду письмову заяву від 21.03.2014 року за вих. № 02.1-8/70 з проханням розглянути справу без участі представника реєстраційної служби ( а.с. 19 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 15.04.2014 року з проханням розглянути справу за її відсутності ( а.с. 42-43 ). Треті особи самостійних вимог на предмет спору не заявили. У відповідності до ч. 3 ст. 36 ЦПК України у зв'язку з відсутністю їх вираженої згоди на особисту участь в судовому засіданні, справу можливо розглянути без їх участі. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що в [ADDRESS] розміщується домоволодіння, яке належало до суспільної групи - колгоспний двір. Згідно запису в погосподарській книзі № 5 станом на 01.07.1990 року у вказаному домоволодінні були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному з яких належало по 1/4 частині домоволодіння. Згідно довідки РГ БТІ від 12.02.2014 року № 90 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], не зареєстровано. Будинок збудовано в 1940-1977 роках та процент готовності житла складає 100 %. Після укладення позивачкою шлюбу з [PERSON] вона змінила прізвище на «[PERSON]». Маючи намір та бажання зареєструвати своє право власності позивачка звернулась до реєстраційної служби Городнянського РУЮ та їй було роз'яснено, що реєстрація неможлива через відсутність правовстановлюючого документу, а дані погосподарської книги такими не являються. Оскільки погосподарська книга не увійшла до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на нерухоме майно, то зареєструвати право власності на житловий будинок без рішення суду не виявляється можливим. Враховуючи положення ст. 331 ЦК України, наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, який передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт, зважаючи на наявність технічного паспорту і факт 100 % готовності житла, яке було побудовано в 1940-1977 роках, належність домоволодіння до суспільної групи - колгоспний двір, де була постійно зареєстрована та проживала позивачка, якій належала 1/4 частина спірного домоволодіння, представник позивача [PERSON] просить задовольнити заявлені ним в інтересах позивачки позовні вимоги. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З досліджених в судовому засіданні довідок Великолиственської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 19.02.2014 року за вих. № 90 та від 31.03.2014 року за вих. № 55А встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі за № 5 станом на 01.07.1990 року та згідно запису в погосподарській книзі № 9 станом на 15.04.1991 року домоволодіння в с. Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області мало статус колгоспного двору. Голова колгоспного двору - [PERSON], члени колгоспного двору : [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному з яких належить на праві власності по 1/4 частині домоволодіння ( а.с. 10, 38 ). Зазначені дані підтверджуються і погосподарською книгою с. Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області, копію якої долучено до позову стороною позивача ( а.с. 5 ). У вищевказаних довідках сільської ради також зазначено, що в [ADDRESS] дійсно були зареєстровані та проживали : [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], та якій належала 1/4 частина домоволодіння; [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], та якій належала 1/4 частина домоволодіння; [PERSON], [INFO], який помер [INFO], та якому належала 1/4 частина домоволодіння; [PERSON], [INFO], якій належить 1/4 частина домоволодіння ( а.с. 10, 38 ). [PERSON] 11.06.1994 року зареєструвала шлюб з [PERSON], та після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 9 ). Спадщину померлої [INFO] [PERSON], до складу якої в тому числі входить і право власності на частину спірного домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом прийняла її донька [PERSON], що підтверджується дослідженою в судовому засіданні спадковою справою № 27/2014, яка була відкрита 14.02.2014 року в Городнянській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області. Спадкоємець за заповітом щодо майна померлої [PERSON] її друга донька [PERSON] від належної їй спадщини після смерті матері відмовилась на користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON], про що [PERSON] 14.02.2014 року зазначила в поданій до нотаріальної контори письмовій заяві про відмову від спадщини за заповітом ( а.с. 29-35 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно з довідкою № 90 від 12.02.2014 року, виданою Городнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації ( а.с. 4 ), процент готовності будинку [ADDRESS], складає 100 %, будинок побудовано в 1940-1977 роках, станом на 31.12.2012 року право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1940-1977 роках в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», голова колгоспного двору [PERSON] і його члени, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали право кожний на 1/4 частину спірного домоволодіння, на праві спільної сумісної власності. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністрстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] встановлено, що за станом на 12.02.2014 року відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок, загальною площею 113,4 кв.м., у т.ч. житловою площею 63,0 кв.м., а-1 сіні, а1-1 сіні, Б-1 сарай, В-1 гараж, Г-1 погріб, Д-1 погріб, 1.2. огорожа, 3. колодязь ( а.с. 6-7 ). Реєстраційна служба Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області своїм листом від 12.03.2014 року повідомила [PERSON], що проведення за нею державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок неможливе у зв'язку з тим, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на даний об'єкт нерухомого майна подання якого передбачене ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року ( а.с. 12 ). Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання права власності за [PERSON] на 1/4 частину даного домоволодіння, як за колишнім членом колгоспного двору. Суд враховує положення ст. 124 Конституції України, яка передбачає, що юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином, наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved