Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Представник відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, зазначив, що вини банку немає, просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала, не заперечила проти їх задоволення. Представник позивача [PERSON], зменшивши позовні вимоги, підтримав їх з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, просив суд їх задоволити та визнати недійсним Договір застави № 200/08 від 18.02.2008 року та Договір про внесення змін № 881/08 від 17 вересня 2008 року до Договору застави №200/08 від 18 лютого 2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»в особі Філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Рівне», в частині передачі у заставу автомобіля марки «Volkswagen Passat», легковий-В, номер обєкта: WVWZZZ3BZ2P280740, д.н.з. [NUMBER], 2002 року випуску; припинити обтяження рухомого майна у вигляді застави легкового автомобілямарки «Volkswagen Passat», легковий-В, номер обєкта: WVWZZZ3BZ2P280740, д.н.з. [NUMBER], колір синій, 2002 року випуску, яке зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 12.03.2013 року за № 13567952 та вилучити запис № 13567952 від 12.03.2013 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Суд, заслухавши, пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» - [PERSON], представника [PERSON] [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як пояснив представник позивача [PERSON], в 2016 році позивач [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме, просила суд виділити в особисту приватну власність автомобіль «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER], 2002 року випуску, залишивши у власності відповідача автомобіль «Nissan Аlmerа», номерний знак [NUMBER], 1998 року випуску. В процесі розгляду даної справи [PERSON] стало відомо про те, що обидва автомобілі перебувають під обтяженням, а саме, під заставою, що зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі Договору застави № 200/08 від 18.02.2008 року, укладеного [PERSON] з ПАТ «Промінвестбанк». Судом встановлено, що з 12 вересня 1997 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Рівненського міського суду від 21 лютого 2011 року даний шлюб було розірвано. У період шлюбу сторонами спільно було придбано два автомобілі: «Volkswagen Passat» - в 2008 році та «Nissan Аlmerа» - у 2002 році. На даний час автомобілі зареєстровані за відповідачем [PERSON] та перебувають під обтяженням на підставі вищевказаного договору застави. 15 лютого 2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», від імені якого діє Філія «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Рівне» та ТзОВ - фірма «Форте», яка є юридичною особою за законодавством в особі директора, відповідача по справі [PERSON], був укладений кредитний договір № 192/08, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит на умовах овердрафту у розмірі 140 000,00 грн. Забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава транспортних засобів: «Nissan Аlmerа», легковий, комбі-В, номер кузова: JN1EAAN15U0552770, номер державної реєстрації: 56928 РВ, 1998 року випуску, та «Volkswagen Passat», легковий-В, номер кузова: WVWZZZ3BZ2P280740, номер державної реєстрації: ВК 3776 АО, 2002 року випуску, згідно з договором застави № 200/08 від 18 лютого 2008 року та договором про внесення змін № 881/08 від 17 вересня 2008 року до договору застави №200/08 від 18 лютого 2008 року. На момент укладення даних договорів позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], зазначені автомобілі були придбані за спільні кошти також перебуваючи в шлюбі. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходиться за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Згідно ст. 578 ЦК України та ст. 6 Закону України «Про заставу», майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Таким чином, автомобілі «Nissan Аlmerа» та «Volkswagen Passat» є спільною сумісною власністю, оскільки були придбані сторонами за спільні з кошти у період шлюбу. З наданої представником відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» - [PERSON] копії дозволу співвласника майна від 13.02.2008 року вбачається, що позивач [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON]) О.В. надавала згоду своєму колишньому чоловіку відповідачу по справі [PERSON] на передачу в заставу Філії «Відділення Промінвестбанку м. Рівне» автомобіля «Nissan Аlmerа» на суму 25\~000 грн. Проте, згоди напередачу в заставу Філії «Відділення Промінвестбанку м. Рівне» автомобіля «Volkswagen Passat» позивач [PERSON] не надавала. Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяження виникає на підставі договору. Відповідно до ст. 548 ЦК України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобовязання не підлягає забезпеченню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved