Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Представник позивача до суду з вищезазначеним позовом на підставі ст.165 Сімейного кодексу України. У судове засідання пред'явлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно її доньки, що відповідає інтересам дитини. Відповідачка в судовому засідання заперечувала проти позовних вимог, зазначивши про відсутність будь-яких обґрунтованих підстав щодо позбавлення її батьківських прав відносно її доньки, тому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у судовому підтримала позовні вимоги у повному обсязі та проти позбавлення відповідачки батьківських прав не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON], [INFO] (місце реєстрації за адресою: [ADDRESS], фактичне місце проживала з дітьми по [ADDRESS]), є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, серія [NUMBER], видане Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), інформація про батька дитини записана відповідно до ч.І ст.135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, № 00017349385 від 22 листопада 2016 року, виданий Дніпропетровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження дитини, серія [NUMBER], видане Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) інформація про батька дитини записана відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, №00017349509 від 22 листопада 2016 року, виданий Дніпропетровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області). Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка [PERSON], веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, не приділяє дітям належної уваги, не дбає про їх життя та розвиток, злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Зокрема, 17 травня 2016 року вона прибула до Центру за направленням служби у справах дітей Дніпропетровської РДА №082-НЦ, для возз'єднання з двома малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які з 13 травня 2016 року перебували у відділенні термінового влаштування Центру. Діти були вилученні службою у справах дітей 10 травня 2016 року, у зв'язку з находженням дітей у небезпечних умовах, та відсутністю матері на момент приїзду служби, (діти були залишені на тривалий час на сторонню особу яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння), та відправленні в комунального закладу «Дніпропетровської центральної лікарні «Дніпропетровської обласної ради», для проходження обстеження. Разом з тим, згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 10 травня 2016 року, встановлено, що у будинку відсутні безпечні умови для проживання дітей. Крім того, [PERSON] не отримувала ніяких державних соціальних виплат на дітей у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують особу та за сприяння фахівця соціальної роботи центру соціальної підтримки, сім'ї, дітей та молоді Дніпровського району та Любимівської сільської ради, відповідачці в 2015 році було оформлено паспорт, а в травні 2016 свідоцтва про народження обох дітей. У свою чергу, старша донька [PERSON] знаходилась на обліку у лікаря-кардіолога з діагнозом: вроджений порок серця, потребувала операційного втручання. Як встановлено судом, за сприянням фахівців Центру [PERSON] була госпіталізована до відділення кардіохірургії, Центру кардіології та кардіохірургії, де їй було проведене повне медичне обстеження, за результатами якого була виявлена підозра на гематурію, з цим діагнозом вона була переведена у відділення нефрології ОДКЛ та проведено операцію. Так, за час находження у відділення кардіохірургії [PERSON] не одноразово порушувала встановлений режим у відділенні, залишала дитину на сусідку по палаті, поверталась у відділення у стані алкогольного сп'яніння. Крім того, за невиконання батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дітей, [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та правильних висновків для себе не зробила і на теперішній час залишається схильною до вчинення даних правопорушень. Згідно ст. ст. 141, 150, 152 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати її, піклуватися про її здоров'я, фізичний, моральний розвиток, здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, на підставі чого Дніпропетровською РДА Дніпропетровської області надано відповідний висновок від 26.10.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] Так, статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Також відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України визначено, осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, зокрема право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як зазначено в абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками». У відповідності з ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином судом встановлено, що відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з ним в достатньому обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу і не створює умов для отримання ним подальшої освіти. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні дітей підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по їх вихованню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь особи або закладу де буде виховуватися дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі по 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь Держави підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved