Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 12.05.2009 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір без номеру, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Зазначав, що банк свої зобовязання виконав, оскільки надав відповідачу кредит у розмірі, указаному у договорі, а відповідач взяті на себе зобовязання не виконав належним чином, у звязку з чим станом на 11.06.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 24574,21 грн., з яких: 10086,10 грн. заборгованість за кредитом; 11941,72 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1146,39 грн. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором без номера від 12.05.2009 року в сумі 24574,21 грн. та 245,74 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не зявилася, будучи повідомленою про місце, день та годину слухання справи належним чином, в адресованому суду клопотанні просила справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, посилався на скрутне матеріальне становище та відсутність можливості працевлаштуватись. Суд, заслухавши відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно заяви від 12.05.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним із [PERSON] станом на 11.06.2015 року сума загальної заборгованості становить 24574,21 грн., з яких: 10086,10 грн. заборгованість за кредитом; 11941,72 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи 1646,39 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 634, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved