Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

\~Представник позивача [PERSON], в інтересах [PERSON] (Позивач) звернулась до суду із зазначеним позовом, 10.04.2018 року було надано уточнений позов, який і є предметом розгляду, в обґрунтування уточнених вимог зазначено, що 19 червня 2003 року помер [PERSON], який на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося із житлового будинку і земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чередниченко, буд.9. Померлим за життя було складено заповіт відповідно до якого житловий будинок з господарчими побудовами на земельну ділянку, що зазначені вище, він заповів позивачу. Після його смерті, як його спадкоємиця, вона звернулася до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви було зведено спадкову справу №488-2006, більше з заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався. 24 червня 2006 року за реєстровим номером 2-1201 позивачу, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Чередниченко, буд.9, яке було зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке БТІ» 29.06.2006 року згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11081400 (копії вказаних документів до позову додаються). Але в той час земельну ділянку, на якій розташоване вказане домоволодіння, та яка знаходилася у приватній власності померлого та входила до складу спадкового майна, позивачем оформлено не було. 27 січня 2018 року вона звернулася через представника до [PERSON] державного нотаріуса Першої Криворізької держнотконтори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала померлому. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею нотаріусом їй було відмовлено, в звязку із тим, що правовстановлювальний документ на землю Державний акт на право власності на земельну ділянку, на імя померлого відсутній. Для вирішення питання успадкування цієї земельної ділянки нотаріусом рекомендовано було звернутись до суду. Крім того, у відзиві відповідача зазначено, що при огляді документів, доданих до позовної заяви, виявлено розбіжності у прізвищі власника земельної ділянки та спадкодавця, а саме: в свідоцтві про смерть записано прізвище «Охримчук», а в державному акті про право власності на землю та в витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку прізвище власника земельної ділянки по вулиці Чередниченка, 9 записано як «Охрімчук». Вважаю, що при видачі державного акту на земельну ділянку у 1998 році невірно було зроблено переклад прізвища на українську мову і замість потрібної букви «и» у прізвищі написали «і», при цьому прізвище та імя по батькові власника та спадкодавця збігаються повністю «Микола Микитович». При цьому у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, яке видано на моє імя на домоволодіння по вулиці Чередниченка, 9, що належало померлому [PERSON], зазначено, що померлий був власником будинку з квітня 1973 року, тобто і земельна ділянка, на якій розташований цей будинок теж був його власністю. У звязку із вище викладеним позивач просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу на земельну ділянку державного акту на право власності серії ДП, який було видано на підставі рішення виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів №545/1 від 10.12.1997 року, (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів №6151) [PERSON], померлому 19 червня 2003 року у м. Кривому Розі; встановити факт володіння за життя на праві приватної власності [PERSON], який помер 19 червня 2003 року у м. Кривому Розі, земельною ділянкою розміром 0.0326 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер ділянки 1211000000:08:657:0016, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Чередниченка, буд. 9 та визнати за мною, [PERSON], право власності на вказану земельну ділянку в порядку успадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача по справі в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є їх письмова заява про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа - Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, правом присутності не скористувалась. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 червня 2003 року помер батько позивача [PERSON], який на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.6). Померлим за життя було складено заповіт відповідно до якого житловий будинок з господарчими побудовами на земельну ділянку, що зазначені вище, він заповів позивачу за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чередниченко, буд.9. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою є донька померлого [PERSON] червня 2006 року за реєстровим номером 2-1201 позивачу, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чередниченко, буд.9, яке було зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке БТІ» 29.06.2006 року згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11081400 (а.с.7, 8). Але в той час земельну ділянку, на якій розташоване вказане домоволодіння, та яка знаходилася у приватній власності померлого та входила до складу спадкового майна, позивачем оформлено не було. Після чого, 27 січня 2018 року позивач звернулася через представника до державного нотаріуса Першої Криворізької держнотконтори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала померлому, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею нотаріусом їй було відмовлено, в звязку із тим, що правовстановлювальний документ на землю Державний акт на право власності на земельну ділянку, на імя померлого відсутній (а.с. 10). [PERSON], за життя належала земельна ділянка розміром 0.0326 га, на підставі державного акту на право власності на землю серії ДП, який було видано на підставі рішення виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів №545/1 від 10.12.1997 року, (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів №6151) (а.с.11-12), хоча оригінал документу було втрачено, однак підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.12.2017 №НВ-1205550602017, з кадастровим номером земельної ділянки 1211000000:08:657:0016, площею 0,0326 га (а.с.14), кадастровим планом земельної ділянки. Під час розгляду справи було виявлено розбіжності у прізвищі власника земельної ділянки та спадкодавця, а саме: в свідоцтві про смерть записано прізвище «Охримчук», а в державному акті про право власності на землю та в витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку прізвище власника земельної ділянки по вулиці Чередниченка, 9 записано як «Охрімчук». Проте, неправильність у написанні прізвища [PERSON], спростовується наступними письмовими доказами: у свідоцтві про народження, актовий запис №1941, свідоцтві про одруження, актовий запис №520, свідоцтві про смерть, актовий запис №815, свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 24.06.2006 року, зареєстрованого у реєстрі за №2-1201 скрізь прізвище зазначено - [PERSON] (а.с. 6, 7) та тим, що імя по батькові власника та спадкодавця збігаються повністю «Микола Микитович» . Відповідно до ч. 1. ст.. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також це визначено і у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ лист №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.\~392 ЦК України позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270. Як зазначалося вище спадщину після смерті [PERSON], позивач прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Так як правоздатність [PERSON] припинилася звязку із його смертю (ч. 4 ст. 25 ЦКУ), отримати дублікат втраченого документу, неможливо, до того ж з 01.01.2013 року введенням в дію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» використання державних актів припинено в звязку із цим встановлення факту володіння спадкодавцем земельною ділянкою можна визначити у судовому порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість уточнених позовних вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення, оскільки іншим шляхом, у судовому порядку у позивача немає можливості захистити своє право і отримати спадщину. На підставі ст. ст. 368, 370, 372, 1217, 1220, 1261-1266, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved