Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені якого на підставі довіреності діє Кіріченко Р.А. 10.10.2017 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що згідно укладеного договору б/н від 02.07.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору, сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, у зв'язку з порушення відповідачем умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України станом на 15.08.2017 року виникла заборгованість у сумі 13900,08 грн., у т.ч.: 4479,06 грн. - заборгованість за кредитом; 1700,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6582,12 грн. - заборгованість по пені; а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 638,10 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.07.2014 року у розмірі 13900,08 грн., а також судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак направив до суду письмове клопотання про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідно до відповіді на запит суду Сокирянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області від 08.11.2017 року за вих. №1994/15.11-06-94 та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00018991973 від 08.11.2017 року [PERSON], [INFO], який проживав в [ADDRESS], помер [INFO] в м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області (актовий запис про смерть № 41 від 19.07.2016 року, складений виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області). На підставі витребуваних на підставі клопотання представника позивача та досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно копії письмової заяви, підписаної відповідачем [PERSON] 02.07.2014 року, позивачем було надано йому кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач погодився з тим, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банка, які були надані йому для ознайомлення, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання по вищезазначеному договору виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитну картку. Згідно наданих представником позивача розрахунку, а також Умов та правил надання банківських послуг, у зв'язку з порушеннями відповідачем умов зазначеного договору станом на 15.08.2017 року виникла заборгованість у сумі 13900,08 грн., у т.ч.: 4479,06 грн. - заборгованість за кредитом; 1700,80 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 6582,12 грн. - заборгованість по пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 638,10 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст.1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], який народився та проживав у с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, помер [INFO] в м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області і відповідно до положень ч.1 ст.1221 ЦК України останнє місце його проживання є місцем відкриття спадщини. Однак, відповідно до довідки Вашковецької сільської ради Сокирянського району за вих. №500/02-16 від 05.12.2017 року на території даної сільської ради відсутні особи, які б мали право на спадщину після смерті [PERSON] В.о.завідувача Сокирянської державної нотаріальної контори Чернівецької області Панасюк В.М. 25.11.2017 року за вих. № 496/01-16 надана відповідь, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухоме майна щодо суб'єкта № 104780016 від 23.11.2017 року встановлено, що у даному Реєстрі відсутні відомості щодо реєстрації за [PERSON] прав власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки Територіального сервісного центру №7345 Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області від 02.12.2017 року за вих. №31/24/15-1189 згідно ЄДР МВС «НАІС», який функціонує в ТСЦ №7345 РСЦ МВС в Чернівецькій області за [PERSON] автотранспортних засобів не значиться. Статтею 1281 ЦК України передбачено право та визначено порядок і строки пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. Оскільки судом встановлена відсутність спадкоємців та спадкового майна після смерті [PERSON], відповідно суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. ст. 512, 526, 530, 536, 611, 625, 634, 1050, 1054, 1055, 1221, 1281 ЦК України, та

Outcome: dismissed