Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON], діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (далі - ТОВ ФК «Форт») , треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 січня 2011 року позивачем та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено кредитний договір BL_ЖГ00010327. Право вимоги за вказаним кредитним договором 28 травня 2019 року перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» згідно із договором №41448 про відступлення прав вимоги. За умовами даного кредитного договору ТОВ «ФК «Інвест Хаус» позивачу надано кредитні кошти в сумі 18000 грн під 20 % річних за користування кредитними коштами із кінцевим строком повернення 28 січня 2014 року. Зазначила, що позивач у березні-квітні 2020 року дізнався, що 27 січня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Таранком Д.В. відкрито виконавче провадження №61086570 щодо виконання виконавчого напису №7233, вчиненого 07 грудня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення із [PERSON] 19153, 05 грн боргу. Вважає виконавчий напис таким, що вчинений безпідставно, враховуючи те, що розмір грошової вимоги не є безспірним. Так, [PERSON] , будучи учасником бойових дій, згідно із п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на пільги, зокрема звільнення від сплати відсотків за користування кредитом та штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту. Оскільки така пільга діє для військовослужбовців з початку (18 березня 2014 року) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, відтак вказані платежі відповідач не мав права нараховувати, а у випадку їх нарахування - зобов`язаний був списати. Крім цього, виконавчий напис вчинено поза трирічним строком звернення до нотаріуса, який закінчився 28 січня 2017 року. Просить визнати таки, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07.12.2019 №7233, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. Ухвалою суду від 07.04.2021 відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Ухвалою суду від 08.06.2021 під час розгляду копотання представника позивача про заміну відповідача витребувано у ТОВ «ФК «Форт» документи на підтвердження відступлення ФК «Інвест Хаус» фінансовій компанії «Форт» права вимоги за кредитним договором BL_ЖГ00010327 від 28.01.2011. Ухвалою суду від 01.07.2021 замінено у даній справі відповідача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на ТОВ «ФК «Форт». 16 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Сторони, їх представники, треті особи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її та позивача відсутності. Інші учасники про причини неявки не повідомили, відзиву на позов, пояснень щодо позову не подали. Із листа Міністерства юстиції України від 19.05.2021 вбачається, що наказом цього ж Міністерства від 07.08.2020 №2691/5 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я Колейчика Володимира Вікторовича , анульовано. Дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що 28 січня 2011 року [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено кредитний договір BL_ЖГ00010327 (а.с.16-20). Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» відповідно до договору №41448 від 28 травня 2019 року, чого жодна із сторін не оспорює. 07 грудня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис №7233 (а.с.15) про звернення стягнення із [PERSON] за кредитним договором BL_ЖГ00010327 від 28.01.2011, укладеним із ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого ТОВ «ФК «Інвест Хаус», заборгованості за період з 28 травня 2019 року по 11 листопада 2019 року в розмірі 18353,05 грн, у тому числі 7049,90 грн простроченої заборгованості, 11303,15 грн строкової заборгованості за штрафами і пенями. 27 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранком Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61086570 (а.с.14). Того ж дня згаданим приватним виконавцем арештовано грошові кошти, рухоме і нерухоме майно [PERSON] (а.с.11, 13). 05 листопада 2020 року право вимоги за кредитним договором BL_ЖГ00010327 від 28.01.2011 перейшло від ТОВ «ФК «Інвест Хаус» до ТОВ «ФК «Форт», про що свідчить відповідний договір про відступлення прав вимоги та майнових прав (а.с.81-88). У зв`язку із цим ухвалою Ратнівського районного суду від 01.07.2021 відповідача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» замінено на ТОВ «ФК «Форт». Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими правовими нормами. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. За правилами частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) та підпунктами 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін. Разом з тим відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 57 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Відтак загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Кредитним договором не встановлений інший строк позовної давності, а отже до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність - три роки з дня виникнення права вимоги. Вказана позиція наведена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №916/3006/17. Згідно з п.3.4 гл.16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Із оспорюваного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості з позивача проводиться за період з 28 травня 2019 року по 11 листопада 2019 року. За умовами кредитного договору, на виконання якого видано оспорюваний виконавчий напис, позивач отримав кредитні кошти із кінцевим строком повернення 28 січня 2014 року. Таким чином, кінцевий строк вчинення виконавчого напису за даним договором становить 28 січня 2017 року. Відтак, оспорюваний виконавчий напис від 07 грудня 2019 року вчинено приватним нотаріусом поза межами визначеного законом строку. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно пункту 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову КМУ №662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Установлено, що позивач є учасником бойових дій (а.с.6). За правилами п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Із досліджених доказів вбачається, що стягнення простроченої заборгованості за сумою кредиту та строкової заборгованості за штрафами і пенею згідно із виконавчим написом здійснюється за період з 28 травня 2019 року по 11 листопада 2019 року. Враховуючи, що кінцевим строком повернення коштів відповідно до кредитного договору є 28 січня 2014 року, відтак розмір заборгованості при вчиненні виконавчого напису не був безспірним. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо вчинення виконавчого напису поза межами визначеного законом строку його вчинення, а також щодо безспірності заборгованості перед стягувачем. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Колейчика В.В. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на звільнення позивача на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, із відповідача на користь держави належить стягнути 908 грн судового збору за подання позовної заяви. Ухвалою суду від 09.04.2021 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, зокрема зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. За правилами ч.7 ст.158 ЦПК України, враховуючи ухвалення судом рішення про задоволення позову, вказані заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved