Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з даним позовом до Рогозівської сільської ради Бориспільського р-ну Київської області та Бориспільської РДА Київської області про визнання за позивачем [PERSON] права власності на будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що 15 лютого 2008 року помер чоловік позивача, [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме домоволодіння, яке знаходиться в с. Рогозів Бориспільського р-ну Київської області по вул. Шаруна, 13 та земельну ділянку площею 3,4429 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Рогозівської сільської ради, кадастровий номер 3220886400:04:002:0034. За життя [PERSON] належним чином правовстановлюючі документи на домоволодіння в с. Рогозів Бориспільського р-ну Київської області по вул. Шаруна, 13 не оформив. На земельну ділянку площею 3,4429 га був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку: серія ЯЛ № 092332 на імя [PERSON], але за життя останній не встиг його отримати. На даний час даний державний акт знаходиться в управлінні держземагенства в м. Борисполі та Бориспільському районі. Тому спадкоємиця змушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву в якій позов підтримав та просить слухати справу в його відсутності. Представник Рогозівської сільської ради в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить суд розглянути справу у відсутності іхнього представника, проти позову не заперечують, з позовними вимогами згодні. Представник Бориспільської РДА в судове засідання також не зявився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи за відсутності їхнього представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи знаходить, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 15 лютого 2009 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. ( а.с. 5). Позивач та спадкодавець перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.01.1973 р. та до дня смерті проживали разом в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок (А-1) № 13 по вул. Шаруна в с. Рогозів Бориспільського р-ну Київської області з господарськими будівлями та спорудами: веранда (а), ганок (а1), погріб під частиною будівлі (В), сарай (Б), сарай (Г), сарай-кухня (Д), убиральня (Ж), огорожа (N1), огорожа (N5), ворота (N7), хвіртка (N8), колодязь питний (К); земельна ділянка площею 3,4429 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Рогозівської сільської ради, кадастровий номер 3220886400:04:002:0034, державний акт на право власності на земельну ділянку: серія ЯЛ № 092332. Згідно з приписами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя, чоловіком позивача [PERSON] заповіт складено не було. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач по справі, [PERSON] та її син, [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Позивач, як спадкоємець, прийняла спадщину за законом, звернувшись в передбачений шестимісячний строк з заявою до Бориспільської районної державної нотаріальної контори, де було зареєстровано спадкову справу № 497 за 2008 рік та видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Свідоцтво про право на спадщину нотаріусом видане не було, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок та у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку за життя спадкодавця не був зареєстрований. Син [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь матері, подавши заяву про відмову в прийнятті спадщини. З довідки № 1468 виданої 05.11.2013 року Рогозівською сільською радою Бориспільського району вбачається, що згідно записів погосподарської книги за № 0942, померлому [PERSON] належить на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Шаруна,13, в с.Рогозів , Бориспільського району Київської області. Крім того, мав у своїй власності земельну ділянку площею 3,4429 га, кадастровий номер 3220886400:04:002:0034 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована : Київська область, Бориспільський район, Рогозівська сільська рада, що підтверджується відповідним Державним актом. Вказана земельна ділянка, на підставі розпорядження Бориспільської райдержадміністрації № 3700 від 21.12.2009 р., була передана у власність спадкодавцю [PERSON] За життя спадкодавець [PERSON] не отримав відповідні правовстановлюючі документи на нерухоме майно та не зареєстрував його в відповідних органах, що стало перешкодою для позивача при успадкуванні майна та оформлення свого права власності на житловий будинок. А тому порушене право позивача підлягає визнанню в судовому порядку. Технічний паспорт на спадкове домоволодіння був виготовлений КП « Бориспільське районне БТІ» лише 01 жовтня 2013 року, тобто після смерті спадкодавця. Встановлено також, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, виготовлений на імя [PERSON], вже після його смерті, і його копія були видана позивачу, як спадкоємцю за законом. З цих причин нотаріус не може прийняти зазначений Державний акт , як підставу для видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку, що належала спадкодавцю за життя. Тобто фактично у відповідності з ст. 81 ЗК України спадкодавець за життя мав підстави на набуття права власності на визначені земельні ділянки та фактично набув це право. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. „ Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.02 р. визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. 1216 - 1218, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved