Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Представник позивача 18.10.2013 року звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-007/181/2008 від 18.08.2008 року в розмірі 191080,24 доларів США, що еквівалентно 1527304,36 грн. за офіційний курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 422125,20 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання, а також судовий збір в розмірі 3441 грн. Вимоги обґрунтовував тим, що 18.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого було АТ«ОТП Банк», а позивач, в свою чергу, є правонаступником останнього, та відповідачем був укладений Кредитний договір №ML-007/181/2008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 160000,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,49 % річних та FIDR. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору станом на 18.09.2013 року за відповідачем за Кредитним договором №ML-007/181/2008 від 18.08.2008 року рахується заборгованість в розмірі 191080,24 доларів США, що еквівалентно 1527304,36 грн., та 422125,20 грн. 27.10.2014 року представник позивача надала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача заборгованість Кредитним договором №ML-007/181/2008 від 18.08.2008 року, яка станом на 23.10.2014 року становить 226300,53 доларів США, що еквівалентно 2930591,80 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 10127429,78 грн., яка складається із: 154800,87 доларів США, що еквівалентно 2004671,20 грн., - залишок заборгованості за кредитом; 71499,66 доларів США, що еквівалентно 925920,60 грн., - сума несплачених відсотків за користування кредитом; 10127429,78 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань. Представник позивача в судове засідання надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, право на яку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.01.2012 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ПАТ «ОТП Банк» передає право вимоги від боржника виконання обов'язків по кредитному договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна». 18.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого було АТ «ОТП Банк», а на даний час - позивач, та відповідачем був укладений Кредитний договір №ML-007/181/2008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 160000,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,49 % річних та FIDR на строк 365 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії договору. Відповідно до п.4 частини №1 та п. 1.5.1 Кредитного договору, повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів. Повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісячно у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки у касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Згідно з п.4.1.1 частини №2 Кредитного договору №ML-007/181/2008 за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначених цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочки. Крім того, відповідно до п. 4.1.2 частини №2 договору за прострочення зобов'язань за кредитним договором понад 15 календарних днів, відповідач, окрім пені, додатково сплачує на користь позивача штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених зобов'язань, але не менше ніж 25 гривень, а згідно з п. 4.1.3 частини №2 Кредитного договору за прострочення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором понад 30 календарних днів, відповідач крім пені та штрафу, додатково сплачує на користь позивача штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених зобов'язань, але не менше ніж 50 гривень. Так, в порушення умов договору у передбачені строки позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, тому утворилась заборгованість, яка станом на 23.10.2014 року становить 226300,53 доларів США, що еквівалентно 2930591,80 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 10127429,78 грн., яка складається із: 154800,87 доларів США, що еквівалентно 2004671,20 грн., - залишок заборгованості за кредитом; 71499,66 доларів США, що еквівалентно 925920,60 грн., - сума несплачених відсотків за користування кредитом; 10127429,78 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Таким чином, виходячи з тих обставин, що відповідач порушив умови кредитного договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення, а саме стягнення заборгованості в розмірі 226300,53 доларів США, що еквівалентно 2930591,80 грн. Щодо стягнення в розмірі 10127429,78 грн. пені, то згідно з ч.3 ст.551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 вважав, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п.1 ч.2 ст.92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Отже, враховуючи, що розмір пені є значно високим по відношенню до розміру заборгованості за тілом кредиту, при цьому відповідач не звільняється від плати за користування грошовими коштами по кредитному договору у вигляді відсотків, а також ненадання позивачем доказів завдання негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання, суд, не нівелюючи при цьому значення неустойки як одного із засобів цивільно-правової відповідальності, тобто санкції за порушення зобов'язань, вбачає підстави для зменшення розміру пені за прострочення погашення кредиту - до 127429,78 грн. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором №ML-007/181/2008 від 18.08.2008 року в розмірі 226300,53 доларів США, що еквівалентно 2930591,80 грн., та пеня в розмірі 127429,78 грн., а також згідно зі ст.88 ЦПК України сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3441,00 грн.

Outcome: partial