Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 18.02.2021 року (а.с. 25), звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті (а.с 35). Представник позивача [PERSON] , адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 18.02.2021 року (а.с 25) в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала до суду заяву від 06.04.2021 року, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного розгляду справи не заперечують (а.с 52). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. В повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 16.03.2021 року (а.с 44) та 26.03.2021 року (а.с. 46), зазначено що повідомлення та виклики до суду для [PERSON] за зазначеною адресою отримав для передання її батько - [PERSON] . Клопотань, заперечень, відзиву чи заяви про відкладення розгляду справи від [PERSON] на адресу Котелевського районного суду Полтавської області не надходило. Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а відповідно до ч. 4 ст. 223 України суд має право у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), в зв`язку з чим відповідно до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи (а.с. 53-54) . Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с. 1- 54), вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Від шлюбу, який розірвано 16 жовтня 2018 року (а.с. 10-11), сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 12-13). Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з своїм батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлових умов про фактичне проживання, виданого 24.02.2021 року Котелевською селищною радою Полтавської області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також без реєстрації проживають з 02.06.2018 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією зазначеного акта (а.с 16). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вище викладене, відповідачкою порушені права неповнолітніх дітей на належне утримання до досягнення ними повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, які передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, вважає за можливе у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України позовні вимоги позивача щодо визначення розміру аліментів задовольнити повністю. У статтях 48, 51, 52 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвій рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. При визначенні суми стягнення аліментів суд, враховує потреби дітей вище вказаного віку, матеріальну можливість позивача, щодо належного утримання дітей, матеріальне становище відповідачки. При цьому, суд враховує можливість відповідача утримувати саму себе, а також те. Згідно ч.1. ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти присуджуються судом за способом обраним стягувачем незалежно від наявності офіційного працевлаштування чи мінливого, нерегулярного доходу платника аліментів, а також будь-яких інших обставин. При визначенні способу стягнення аліментів також необхідно враховувати, що нормами ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того яким способом будуть стягуватися аліменти. На думку суду з урахуванням всіх вище зазначених обставин, існуючого на час розгляду справи прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, реальною для платоспроможності відповідачки будуть аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Даний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам дітей відповідного віку. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та адвокатом укладено угоду про надання правової допомоги від 18.02.2021 року (а.с.25), за змістом якого адвокат приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даною угодою за окремим визначеним дорученням клієнта. Правова допомога позивачу надавалася адвокатом Сідько С.І. яка діяла на підставі ордеру від 01.03.2021 серія ВІ № 1030153 (а.с.26), виданому адвокатом Сідько С.І. Зокрема, вказаним адвокатом була підписана позовна заява. Згідно з п.1.6,1.7 угоди про надання правової допомоги від 18.02.2021, за надання правничої допомоги, розрахунок по даній угоді проводитьсяв порядку та на умовах, зазначених в додатках. Також передбачено, що за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. Актом надання послуг від 01.03.2021 року (а.с.22-24) до договору та детальним описом робіт наданих адвокатом, сторони узгодили, що адвокатом надано послуги у вигляді усної юридичної консультації щодо характеру спірних правовідносин, роз`яснення норм чинного законодавства по питанню порушених прав та інтересів позивача , здійснення аналізу судової практики з питань спірних правовідносин, підготовки позовної заяви до суду. Згідно з актом, всього Адвокатом Сідько С.І. надано Клієнту послуг на загальну суму 1500,00 грн., що відповідає попередньо повідомленому позивачем в позовній заяві розрахунку вартості адвокатських послуг. Довідкою від 01.03.2021 року позивач сплатив на користь Адвоката Сідько С.І. 1500,00 грн. юридичних послуг (а.с.24). Таким чином, враховуючи, що сума судових витрат, заявлених до відшкодування, відповідає умовам договору про надання правової допомоги та підтверджена відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить із засад справедливості, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч.1 ст. 3 Цивільного кодексу України. Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved