Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ОDXRF910201658 від 08.04.2011 року у розмірі 15887,67 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 08.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (надалі за текстом позивач, банк) та [PERSON] (надалі за текстом відповідачка, позичальник) був укладений кредитний договір № ОDXRF910201658 (надалі за текстом кредитний договір), відповідно до умов якого остання одержала кредит у розмірі 3262,55 грн. на термін до 07.02.2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у звязку з чим перед банком виникла заборгованість в розмірі 15887,67 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» з даним позовом до суду. До судового засідання представник позивача не зявився, але надіслав клопотання, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, а тому суд, приймаючи до уваги доводи представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами. В судовому засіданні було встановлено, що 08.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] було укладено заяву позичальника № ОDXRF910201658, яка разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком кредитний договір, відповідно до умов якого остання одержала кредит у розмірі 3262,55 грн. на термін до 07.02.2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 5-15). Умовами договору встановлено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, а саме з 15 по 19 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до заяви позичальника, банк зобовязується надати позичальнику строковий кредит на строк з 08.04.2011 року до 07.02.2012 р. включно на наступні цілі: придбання товару телевізора (споживчі цілі), а також у розмірі 425,55 грн. на сплату страхового платежу зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитним договором, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 32,63 грн. в обмін на зобовязання позичальника про повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, які зазначені в заяві, Умовах та правилах строки. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 359,07 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно заяви позичальника, за користування кредитом в період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця сплачує проценти в розмірі, визначені в заяві. Сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 211 день з моменту виникнення порушення, тобто починаючи з 211 дня порушення, заборгованість вважається простроченою. Згідно ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, встановлених договором, заборгованість за кредитним договором вважається простроченою. Позивач свої зобовязання за кредитним договором № ОDXRF910201658 від 08.04.2011 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором, що підтверджується видатковою накладною № П88-14196 від 08.04.2011 року (а. с. 16). Проте, відповідачка взяті на себе за договором зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 26.11.2015 року, у неї перед банком утворилась заборгованість у загальному розмірі 15887,67 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 685,91 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 0,21 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 13968,80 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 732,75 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 4). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник\~зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов\~не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачкою [PERSON] умов укладеного кредитного договору утворилась заборгованість, яка відповідачкою у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1218,00 грн. (а. с. 1).

Outcome: approved