Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 2.2285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дворічанської сільської ради Теребовлянського району(кадастровий номер 6125082400:01:001:0277), земельну ділянку площею 0.9235 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дворічанської сільської ради Теребовлянського району(кадастровий номер 6125082400:01:001:0601), які належали [PERSON], оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв»язку із тим, що [PERSON] заповідано [PERSON] право на земельну частку(пай), а не земельні ділянки. У судове засідання представник позивача не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] селищна рада Теребовлянського районуу судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] після укладення 30 серпня 1997 року шлюбу із [PERSON] змінила своє прізвище на «Куманяк». 4 березня 1997 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла належну їй на праві власності земельну частку (пай) розміром 3.28 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дворічанської сільської ради Теребовлянського району, [PERSON]. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 003628 від 7 серпня 2003 року [PERSON] стала власником земельної ділянки площею 3.15 га, розміщеної на території Дворічанської сільської ради Теребовлянського району та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка складається із двох частин: одна площею 2.23 га, друга площею 0.92 га. У зазначеному державному акті на право власності на земельну ділянку помилково вказано прізвище власника землі «Єднаковська» замість дійсного «Єднаховська». До дня своєї смерті [PERSON] змін до складеного нею 4 березня 1997 року заповіту в частині розпорядження на випадок смерті належною їй земельною ділянкою (було земельною часткою (паєм) площею 3.15 га в користь [PERSON] не внесла. Також вона не скасувала його. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 9 липня 2015 року здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельні ділянки площею 2.2285 га та 0.9235 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дворічанської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. 31 травня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії І-ИД № 183183. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Вартість земельної ділянки площею 0.2230 га відповідно до інформації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14 липня 2015 року складає 69246.81 грн., а вартість земельної ділянки площею 0.92 га 28568.19 грн. Інші спадкоємці майна померлої [PERSON], які б мали право на обов»язкову частку у спадщині не подали нотаріусу заяв про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1223, 1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п.г ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно (земельні ділянки) слід задовольнити. Судові витрати позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved