Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою [PERSON] договірних зобовязань по сплаті коштів за наданий їй кредит, а тому порушує питання про стягнення в солідарному порядку з неї та поручителя [PERSON] заборгованості в загальному розмірі 64\~012,17 доларів США, що еквівалентно 1\~356\~417 грн. 88 коп. та судових витрат. Представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив про його задоволення. Представник відповідачки [PERSON] позов визнав частково, у звязку з частковим погашенням заборгованості просив зменшити її розмір на 1\~400 доларів США. Крім того вважав, що повідомлення відповідачки про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором здійснено всупереч п. 2.3.1 кредитного договору, а тому оспорював розмір заборгованості. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не зявився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 07 червня 2007 року сторони уклали кредитний договір №К2Х6G100260090, за яким відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 101\~504 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 04 червня 2037 року, разом зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди в розмірі 0,22% від суми виданого кредиту. Згідно п. 1.1 кредитного договору позичальник зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, штрафи, пеню та винагороду в строки та в розмірі встановленому в договорі. Згідно пп. 2.2.2-2.2.4 кредитного договору позичальник зобовязаний виплатити відсотки за користування кредитом та щомісячну винагороду у відповідності до умов даного договору. Погашення кредиту провести в порядку, сумах і строках, передбачених даним договором. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за порушення позичальником будь-якого з обовязків, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується виплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення. Згідно п. 2.3.7 кредитного договору банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п. 7.1 цього договору при настанні умов, передбачених п. 2.3.3 договору. Відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні. При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. 07 червня 2007 року, з метою забезпечення зобовязань за кредитним договором, між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №К2Х6G100260090. Згідно п. 16 договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителями перед кредитором за виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором №К2Х6G100260090 від 07 червня 2007 року. Відповідно до п. 2 договору поруки поручителі відповідають перед кредитором за виконання обовязків по кредитному договору у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п. 4 договорів поруки у випадку невиконання боржником обовязків по кредитному договору, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На виконання кредитного договору позивач надав відповідачці [PERSON] кредитні кошти в сумі 101 504 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №2 від 07 червня 2007 року. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. У звязку із значним подорожанням грошових ресурсів на світовому на українському фінансових ринках та підвищення рівня облікової ставки НБУ України позивач листом від 03 жовтня 2008 року повідомив відповідачку [PERSON] про зміну розміру процентної ставки, яка почала діяти з 25 листопада 2008 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обовязок боржника в разі порушення зобовязання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У разі солідарного обовязку (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі, відповідно до вимог ч. 1 ст.\~543 ЦК України. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобовязання з основного боржника та поручителя. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 26 червня 2015 року, складається із: -заборгованості за кредитом в розмірі 58 190 доларів США, -заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 4\~929,03 доларів США, -заборгованості по комісії в розмірі 839,96 доларів США, -пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в розмірі 53 доларів США, що в загальному розмірі становить 64 012017 доларів США, що еквівалентно 1\~356\~417 грн. 88 коп. та сумнівів у суду не викликає. У той же час ПАТ КБ «Приват Банк» має право на здійснення операцій в іноземній валюті, згідно банківської ліцензії №22 від 05 жовтня 2011 року у відповідності до вимог ст. 5 Декрету КМУ Про валютне регулювання. Таким чином зазначений кредит правомірно наданий в іноземній валюті, а тому заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, як про це просить позивач, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Разом з тим, із загального розміру заборгованості слід вирахувати 1\~400 доларів США, сплачених відповідачкою [PERSON] на її погашення, що підтверджується відповідними заявами про переказ готівки оформлених у вигляді квитанцій від 10 серпня, 27 серпня, 30 вересня, 23 жовтня, 24 листопада, 22 грудня 2015 року та 28 січня 2016 року. Доводи представника відповідачки про неналежне повідомлення про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором, яке всупереч п. 2.3.1 кредитного договору банком здійснено до її підвищення, суд відкидає, оскільки такі дії банку до порушення прав позивачки не призвели. Відповідачку завчасно повідомлено про підвищення розміру процентної ставки, запропоновано альтернативні варіанти зміни умов договору. Крім того, відповідно до ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Законом № 661-VI, який набрав чинності 9 січня 2009 року, положення ЦК України доповнено статтею 10561, частиною другою якої передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Наведена редакція статті 10561 ЦК України була чинною до 16 жовтня 2011 року. З аналізу зазначених норм можна дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору передбачається право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну було прийняте до набрання чинності Законом № 661-VІ (правова позиція ВСУ в справі №6-2355цс15 в постанові від 16 грудня 2015 року). Як встановлено по справі розмір процентної ставки боржника банком збільшувався в листопаді 2008 року, відтак права боржника в цій частині не порушувалися. Підстав вважати підвищення розміру процентної ставки недійсним у суду не має, що кредитором здійснень з дотриманням вимог п. 2.3.1 кредитного договору та чинного на той час законодавства України. Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідачів. На підставі викладеного і

Outcome: partial