Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь кредитної спілки «Істок» заборгованість за кредитним договором № КД-4249 від 04.06.2013 року у розмірі 15422,11 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 04.06.2013 року між кредитною спілкою «Істок» (далі по тексту позивач, кредитор) та членом кредитної спілки «Істок» [PERSON] (далі по тексту відповідач, позичальник) було укладено кредитний договір № КД-4249 (далі по тексту кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач на умовах забезпечення, строковості, повернення та платності отримав грошові кошти у розмірі 14000 грн., при цьому зобовязався повернути наданий йому кредит в повному обсязі та у терміни, встановлені згаданим кредитним договором, а також сплачувати відсотки у розмірі 42% річних до повного виконання умов кредитного договору при дотриманні графіку повернення кредиту та сплати відсотків, виходячи з 25 календарних місяців, тобто з 04.06.2013 року і до 26.06.2015 року. У звязку з порушенням позичальником графіку повернення кредиту та сплати відсотків, викладеного у додатку до кредитного договору, що призвело до збільшення кредитного ризику позичальника, 01.05.2015 року між кредитною спілкою «Істок» та членом кредитної спілки «Істок» [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № КД-4249 від 04.06.2013 року, який є невідємною частиною даного кредитного договору, згідно якого відсоткова ставка за договором становить 168% річних. Позивач свої зобовязання за зазначеним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищевказаного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у звязку з чим перед позивачем станом на 01.12.2015 року виникла заборгованість у розмірі 15422,11 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення представника кредитної спілки «Істок» з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, якою позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день розгляду справи належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не направляв, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач [PERSON] є членом кредитної спілки «Істок», що підтверджується його заявою на вступ до кредитної спілки «Істок» від 04.06.2013 року та видатковими касовими ордерами про сплату вступного та членського внесків (а.с.18-20). 04.06.2013 року між кредитною спілкою «Істок» та членом кредитної спілки «Істок» [PERSON] було укладено кредитний договір № КД-4249, відповідно до умов якого відповідач на умовах забезпечення, строковості, повернення та платності отримав грошові кошти у розмірі 14000 грн., при цьому зобовязався повернути наданий йому кредит в повному обсязі та у терміни, встановлені згаданим кредитним договором, а також сплачувати відсотки у розмірі 42% річних до повного виконання умов кредитного договору при дотриманні графіку повернення кредиту та сплати відсотків, виходячи з 25 календарних місяців, тобто з 04.06.2013 року і до 26.06.2015 року (а.с.11-12). Пунктом 1.4. кредитного договору встановлено, що позичальник щомісячно сплачує кредитору платіж, що складається з нарахованих відсотків та частини кредиту, в дати та у розмірі, що вказані в графіку повернення кредиту та сплати відсотків, наведеному в додатку до договору, який є невідємною частиною договору. Сплата відповідного платежу після спливу дати, зазначеної в графіку, є порушення графіку. Позивач свої зобовязання за кредитним договором № КД-4249 від 04.06.2013 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується видатковим касовим ордером від 04.06.2013 року (а.с.21). У звязку з порушенням позичальником графіку повернення кредиту та сплати відсотків, викладеного у додатку до кредитного договору, що призвело до збільшення кредитного ризику позичальника, 01.05.2015 року між кредитною спілкою «Істок» та членом кредитної спілки «Істок» [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № КД-4249 від 04.06.2013 року, який є невідємною частиною даного кредитного договору, згідно якого відсоткова ставка за договором становить 168% річних (а.с.13). З умовами договорів сторони були ознайомлені, ними вони підписані. Відповідно до повідомлень № 183 та № 184 від 02.10.2015 року, відповідача [PERSON] було повідомлено про наявність заборгованості та необхідність її погашення (а.с.14-17). Однак відповідач покладені на нього зобовязання не виконав, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював погашення кредитної заборгованості, у звязку з чим відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості по кредиту станом на 01.12.2015 року складає 15422,11 грн., з яких: заборгованість по кредиту 1261,82 грн., заборгованість по відсоткам 14160,29 грн. (а.с.22). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В порушення вказаних вимог відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору, гроші не повернув, тобто належним чином не виконав зобовязання, а тому повинен повернути заборгованість з нарахованими відсотками. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами кредитного договору для досудового врегулювання спірних правовідносин. При цьому, відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги представника позивача законними та обґрунтованими. Вирішуючи питання розподілу витрат, повязаних з розглядом справи, суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved