Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою договірних зобовязань по сплаті коштів за наданий їй кредит, що є підставою для стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 12\~201 грн. 05 коп. та судових витрат в розмірі 1\~600 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову. Відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи, до суду не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. На підтвердження висунутих вимог суду подано анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку від 11 липня 2017 року про отримання відповідачем кредиту. Зі змісту заяви позичальника вбачається, що встановлення кредитного ліміту по платіжній карті умовами укладеного договору не передбачено. Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до вимог п. 2.1.1.2.4 Умов підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком. Відповідно до вимог п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачені діючим договором. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необгрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов'язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно вимог\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно розяснень даних у п. 27\~постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,\~ виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. У анкеті-заяві про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку від 11 липня 2014 року підписаній відповідачкою, не визначено, яку саме платіжну картку (з чотирьох можливих «Універсальна», «Карта класу GOLD», «Карта для виплат», «Преміальна карта») виявила бажання мати відповідачка, та який кредитний ліміт визначений при приєднані до кредитного договору. Крім того повивачем не доведено ту обставину, що відповідачем підписані Умови та правила надання банківських послуг, які є невідємною частиною до анкети-заяви. Отже не можна дійти висновку, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов кредитного договору, зокрема його ціни, строку й предмету. Разом з тим, наданий розрахунок по картковому рахунку [PERSON] не може бути належним доказом, оскільки з його змісту не вбачається на якій підставі відкрито даний картковий рахунок і те, що саме цей рахунок відкрито на виконання умов договору від 11 липня 2014 року з приводу якого заявлено позовні вимоги. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких належних допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України\~про отримання відповідачем, як кредитної картки, так і грошових кредитних коштів. В суді не доведено того, що відповідачу надано кредитні кошти та того, що сторони досягли всіх істотних умов їх надання. Отже, враховуючи зазначене, позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо передачі в кредит грошових коштів, розміру відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, а відтак, відсутні правові підстави для задоволення позову. Отже враховуючи викладене, порушених прав позивача, які б підлягали захистові, в цій справі судом не виявлено, а тому підстав до його задоволення позову суд не вбачає. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed