Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Представник комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» (далі - КП «ПКВ») звернувся до суду з позовом, в якому провив: визнати дійсним договір на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між КП «ПКВ» та [PERSON] з 01.04.2011 року; стягнути з [PERSON], [INFO], на користь комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради на р/р №26002619938255 в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012, ЄДРПОУ 32166551 м. Енергодар заборгованість по оплаті за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4317 грн. 57 коп. за період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року, а також судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача в позовній заяві зазначив, що позивач протягом всього часу проживання в цій квартирі користується житлово-комунальними послугами: вивіз відходів, прибирання під'їздів, сміттєпроводів, підвалів, технічних поверхів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водо-, електропостачання, водовідведення і зливної каналізації, дератизація, дезінфекція, прибирання прибудинкової території, обслуговування ліфтів, та інші, які надаються мешканцям всього будинку в цілому, оскільки їх надання мешканцям окремих квартир неможливо з технічних причин. В порушення умов та вимог діючого законодавства України, оплата відповідачем за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не здійснювалась, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року в розмірі 4317 грн. 57 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, надавши при цьому пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача в судовому засідання заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, надавши пояснення, неаналогічні змісту заперечень проти позову (а.с.31-34). Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про слухання справи у її відсутність. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позовні вимоги в частині є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Згідно ст.ст.68, 66, 162 Житлового кодексу України, ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник житла та члени його сім'ї зобов'язані брати участь, пропорційно з займаною площею, у відшкодуванні витрат, пов'язаних з технічним обслуговуванням і ремонтом, в тому числі капітальним, всього будинку та утримання прибудинкової території. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язана сплачувати відповідачу оплату за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до довідки, виданої позивачем, заборгованість відповідача за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на 01.04.2014 року становить 4317 грн. 57 коп. Відповідно до п.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Розмір плати за комунальні послуги розраховані, виходячи з розміру тарифів, затверджені відповідно до норм ст.ст.7, 31 ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Претензії щодо ненадання в повному обсязі або неякісних послуг в порядку, передбаченому Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачем не пред'являлись. Також, відповідачем не пред'являлись претензії щодо розрахунку позивачем вартості комунальних послуг. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року в розмірі 4317 грн. 57 коп. Разом з цим, позовні вимоги щодо визнання дійсним договору суд вважає безпідставними, оскільки останні не ґрунтуються на законі, в зв'язку з чим в їх задоволенню має бути відмовлено. Вимоги щодо визнання договору укладеним, як то зазначено в постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 року №6-110цс12, представником позивача сформульовані ні в позовній заяві ні в судовому засіданні небули. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оскільки позов в частині стягнення заборгованості підлягає задоволенню, то слід з відповідача на користь позивача стягнути понесені ним при подачі позову витрати пов'язані з оплатою судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави, документально підтверджені відповідними квитанцією.

Outcome: partial