Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк» в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.05.2013 року [PERSON] (далі відповідач) 15.05.2013 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн+5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.. ст.. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Умов та правил надання банківських послуг» боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку» позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON] має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Умов та Правил надання банківських послуг» [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно п.1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та /або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною з моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, Відповідач станом на 31.12.2014 року має заборгованість 20359,37 грн., яка складається з наступного: 13836,37 грн. заборгованість за кредитом; 4877,32 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 945,68 грн. штраф (процентна складова). На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.. 599 ЦК України). Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до п. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебуванням чи постійного його заняття (роботи). Отримання Позивачем інформації щодо місця реєстрації Відповідача ускладнюється тим, що відповідно до ст.. 5 Закону України «Про захист персональних даних» - персональні дані є інформацією з обмеженим доступом; відповідно до ст.. 14 поширення персональних даних без згоди субєкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» надання відомостей про місце проживання особи та її персональні дані здійснюються виключно у випадках, передбачених Податковим кодексом України та законами України, або за згодою самої особи. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім субєктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, і лише (якщо необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Також обмеження можливості отримання Позивачем відповідної інформації закладено в ЗУ «Про інформацію» і не вимагає додаткових доказів у силу правової природи нормативно правового акту Закону. Виходячи з вищенаведених норм, Позивач не має права на отримання даних від уповноваженого центру надання адміністративних послуг щодо місця проживання Відповідача, тому позов подається за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання Відповідача, а саме до Сватівського районного Луганської області, так як відповідно до частини першої статті 1ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» Вищим спеціалізованим судом України видано розпорядження № 2710/38-14 від 02.09.2014 року. Так, ним визначається зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам. У звязку з тим, що справа підсудна Ленінському районному суду м. Луганська на виконання вищезазначеного Розпорядження позовна заява направляється до Сватівського районного суду Луганської області, так як останнім відомим ПАТ КБ «Приватбанк» місцем реєстрації Відповідача є: Луганська область, Краснодонський район, м. Молодогвардійськ, вул.. Земнухова, 2/62. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 20359,37 грн. за кредитним договором б/н від 15.05.2013 року, а також судовий збір в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, витрати, повязані зі сплатою судового збору, а також з оплатою оголошення в пресі про виклик відповідача (а.с.51-53). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, не повідомивши суду про причини неявки, про час та місце слухання справи повідомлений через оголошення в пресі відповідно до ст.. 74 ЦПК України (а.с.54). 17.06.2015 р. суд на місці ухвалив: провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: 15.05.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, згідно анкети заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с.9), який згодом був змінений, згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.10-11). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» (а.с.12-35) складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно копії розрахунку заборгованості за договором б/н від 15.05.2013 року, заборгованість складає 20359,37 грн., яка складається з наступного: 13836,37 грн. заборгованість за кредитом; 4877,32 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 945,68 грн. штраф (процентна складова) (а.с.7). При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1 статті 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ця сума визначається Кредитодавцем у Анкеті заяві ,з якою ознайомлений клієнт. Відповідно до ст.. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн+5% від суми позову. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Отже, позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, справи, підсудні Краснодонському міськрайонному суду розглядаються Сватівським районним судом Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved