Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Договором кредиту в розмірі 2115,35грн. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 16.07.2012 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено Договір №0332026713БН/2012-07 про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту, відповідно до умов якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт на суму 7600,00грн., на строк до 30.06.2014 р. включно, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28,00% річних. Однак, відповідач умов укладеного договору не виконав в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 10.02.2016 року становить 2115,35 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 946,68 грн.; заборгованість за відсотками - 494,55 грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами - 179,73 грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом - 494,39 грн. Представник позивача ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] неодноразово в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причини неявки суду не надала. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Кредитний договір є різновидом договору позики, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 02.07.2012 р. [PERSON] звернулась до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з клопотання про відкриття кредитної лінії до зарплатного карткового рахунку [NUMBER] з лімітом заборгованості в сумі 7600,00 грн. на термін 24 місяці (а.с. 10) Відповідно до витягу з Протоколу засідання кредитної комісії від 06.07.2012 р. №44, кредитною комісією вирішено надати кредит на умовах кредитного продукту «Бонус» в мужах «зарплатного проекту [PERSON] у сумі 7600,00грн. строком на 24 місяці зі сплатою 28,00 % річних на умовах зниження ліміту заборгованості рівними частинами починаючи з першого місяця строку дії договору про відкриття кредитної лінії (а.с. 15) 16.07.2012 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено Договір №0332026713БН/2012-07 про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту, згідно умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію та встановлено кредитний ліміт на суму 7600,00грн., зі строком дії кредитної лінії по 30.06.2014 р., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 28,00% річних. (а.с. 7-9) Згідно п.9.1., 9.2. Договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту, у разі неповернення кредиту (частини кредиту), несплати процентів у терміни, передбачені цим договором, Позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочення, включаючи день сплати пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі облікової ставник Національного банку україни, що діяла на період, за який сплачується пеня. Позивачем виконано свої зобов'язання згідно умов договору, що підтверджується поточною виписною за контрактом (а.с.19-22). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов'язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, проценти можуть нараховуватись (сплачуватись) і за зобов'язаннями в разі прострочення платежу. В цьому разі підставою застосування процентів є порушення зобов'язання. Згідно ч.1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Кредитним договором №0332026713БН/2012-07 від 16.07.2012 року, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, а також по відсоткам за користування кредитом та пені. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитного договору №0332026713БН/2012-07 від 16.07.2012 року в частині своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 10.02.2016 року заборгованість становить 2115,35грн., з яких: заборгованість за кредитом - 946,68грн.; заборгованість за відсотками - 494,55грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами - 179,73грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом - 494,39 грн. (а.с.16-18). Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором №0332026713БН/2012-07 від 16.07.2012 року на загальну суму 2115,35грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved