Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся з вищеназваною заявою в суд, в якій зазначив, що 04 вересня 2013 року відповідач [PERSON], перебуваючи за кермом автомобіля [NUMBER], рухаючись по вул. Урицького в Центрально Міському районі м. Кривого Рогу з боку вул. Лермонтова в напрямку вул. Леніна, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належить позивачу, яким на підставі довіреності керував [PERSON] Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2013 року відповідача було визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав наступні технічні пошкодження: деформація усієї передньої частини, моторного відсіку, розбиті обидві передні блок фари. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 22.10.2013 року вартість матеріального збитку, завданого автомобілю [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта технічного зносу становить 27 870,39 грн. За зверненням представника позивача до страхової компанії відповідача ПАТ «УСК ГАРАНТ АВТО» про здійснення страхового відшкодування, страховою компанією було виплачено страхове відшкодування у розмірі 21 293, 14 грн., згідно страхового акту від 29.01.2014 року. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 6 577,25 грн., яка має бути сплачена відповідачем. Представником позивача в звязку з необхідністю проведення автотоварознавчої експертизи для отримання страхового відшкодування було здійснено також наступні витрати, які відповідач має відшкодувати, а саме: витрати за проведення експертизи в розмірі 850 грн., поштові витрати в сумі 125,76 грн., послуги евакуатора в сумі 1050 грн., послуги з дефектовки автомобіля в сумі 204 грн. Загальна сума збитків, які підлягають відшкодуванню відповідачем складає 8 807,01 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 01.02.2014 року по 30.06.2014 року складає 9850,64 грн., сума сплаченого судового збору складає 243,60 грн., які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим, за згодою представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки згідно ст. 1187 ЦК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 27.03.1992 року є автомобіль, оскільки управління ним створює підвищену ймовірність завдання шкоди через неможливість повного контролю за ним людиною. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що 04.09.2013 року о 13-30 год. відповідач по справі - водій [PERSON] Ілтіфат огли, керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Урицького в м. Кривому Розі був не уважним, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати можливість контролювати рух, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 1.5, 12.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. (а.с. 5). Відповідач вказану постанову суду не оскаржив, а під час розгляду адміністративного матеріалу в судовому засіданні останній свою вину визнав повністю (а.с.5) Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль [NUMBER], належить позивачу по справі (а.с. 4), однак в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди за кермом вищезазначеного автомобіля був представник позивача [PERSON], який на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом (а.с. 37). В результаті ДТП автомобілю позивача були завдані різні механічні ушкодження, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 259/13 від 22.10.2013 року, розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля [NUMBER] склав 27870,39 грн. (а.с. 7-14). У відповідності до страхового акту № 000013048/01 від 29.01.2014 року, страхова компанія відповідача [PERSON] Філія ПАТ «УСК ГАРАНТ АВТО» виплатила представнику позивача страхове відшкодування у розмірі 21 293,14 грн. (а.с. 24). Таким чином, розмір матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу позивачу становить: 27870,39 грн. (розмір шкоди, визначенй судово-автотоварознавчою експертизою) - 21293,14 грн. (страхове відшкодування) = 6577,25 гривень - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка залишилась не відшкодована відповідачем, а тому підлягає стягненню з останього на користь позивача у примусовому порядку. Крім того, представником позивача, в звязку з необхідністю проведення авто товарознавчої експертизи для отримання страхового відшкодування були понесені додаткові витрати, а саме: витрати на проведення експертизи в розмірі 850 грн.(а.с. 25), поштові витрати в сумі 125,76 грн. (а.с. 26-29), послуги евакуатора в сумі 1050 грн.(а.с. 30-31), послуги з дефектовки автомобіля в сумі 204 грн. (а.с.32-34). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, оцінюючі надані представником позивача чеки та приймаючи до уваги доводи останнього в частині стягнення з відповідача додаткових витрат понесених на проведення автотоварознавчої експертизи, вважає, що позовні вимоги в цій частині є доведеними, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Добровільно відповідач своє зобов'язання не виконує, у примусовому порядку недоплачену суму матеріальної шкоди на користь позивача досі не сплачено. Відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», загальна сума збитків у розмірі 8807 грн. 01 коп. підлягає індексації. Згідно наданого позивачем розрахунку сума індексу інфляції склала 1003,99 грн. тому сума боргу за період з 01.02.2014 року по 30.06.2014 року з урахуванням індексу інфляції (8807,01 грн. * 111,4 % ) склала 9 811 грн., 3 % річних від простроченої суми розмір яких склав - 39,64 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Суд, давши оцінку доводам представника позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги про стягнення збитків завданих в результаті ДТП, враховуючи той факт, що саме водій [PERSON] порушив вимоги ПДР України, що призвело до зіткнення автомобілів, те, що автомобіль [NUMBER] отримав значні технічні ушкодження, його ремонт потребує значних коштів, відповідач не вчинив ніяких дій, які б свідчили про його бажання в добровільному порядку відшкодувати спричинені матеріальні збитки, вважає за необхідне вимоги представника позивача задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача в примусовому порядку загальну суму збитків з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 9850,64 грн. Оскільки позов задоволено повністю, то у відповідності зі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 3). На підставі ст. ст. 22, 625, 1166, 1187, 1194 ЦК України та

Outcome: approved