Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Представник КС «Самопоміч» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 05.05.2015 року між Кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2685, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 5000,00грн. строком на 24 місяці із сплатою 42,0 % річних із щомісячною оплатою основної суми і відсотків. За час дії кредитного договору відповідачка здійснила одну проплату 13.01.2016р. в сумі 500,00 грн., незважаючи на неодноразові нагадування, не реагувала на це. В звязку з цим станом на 06.02.2018 року її заборгованість за кредитом становить 19105,33грн., з яких: 5000,00 грн. - основна сума заборгованості; 14105,53грн. - відсотки. Тому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11.12.2017р., позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором 19105,53 грн. та судові витрати в розмірі 1684,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 2683 від 05.05.2015 року кредитна спілка «Самопоміч» надала [PERSON] кредит в сумі 5000,00грн. на строк 24 місяці із сплатою 42,0 % річних із щомісячною оплатою основної суми і відсотків (а.с.3,4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку кредитного договору № 2685 від 05.05.2015 року. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) зобовязання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Проте відповідачка систематично порушувала умови кредитного договору, в звязку з чим, згідно розрахунку заборгованості станом на 06.02.2018 року її заборгованість за кредитом становить 19105,33грн., з яких: 5000,00 грн. - основна сума заборгованості; 14105,53грн. - відсотки. Зазначена обставина нічим не спростована. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст.2 ЦПК України). Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову КС «Самопоміч» оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору №2685 від 05.05.2015 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідачка у добровільному порядку не погасила, тому кредитною спілкою позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано відсотки через необхідність звернення до суду з цим позовом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в солідарному порядку суму заборгованості за договором №2685 від 05.05.2015 року, у розмірі 19105,53 гривень а також понесені позивачем судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідачку пропорційно розміру задоволених вимог. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved