Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Представник позивача за довіреністю - Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 01.02.2013 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 300 грн., який у подальшому збільшився до 23970.00 грн., однак, відповідач порушив умови зобов`язання - не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 02.11.2020 року має заборгованість в сумі 27473,46 грн., яка складається з: 23353,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4120,22 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а тому просив стягнути з відповідача цю заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 - 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 01.02.2013 року [PERSON] подав до ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідачем погоджено, що вказана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. З наданих матеріалів вбачається, що відповідач отримав в користування кредитну карту (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримання картки, що додається) із сумою кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 300 грн., який у подальшому збільшувався до 23970,00 грн., 01.06.2020 року кредитний ліміт становив 0,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 01.02.2013 року, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] . Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором № б/н від 01.02.2013 року не виконує, у зв`язку із чим станом на 02.11.2020 року має заборгованість в розмірі 27473,46 грн., з яких: - 23353,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 23353,24 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 4120,22 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; Суд погоджується з вищевказаним розрахунком, оскільки він узгоджується з наявними у справі доказами і не спростований відповідачем, а відтак суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved