Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про іпотечний кредит від 13.06.2012 року у розмірі 60 591 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.06.2012 року між ПАТ «Банк Перший» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №РБ-18-012-02, відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 500000,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти та повернути кредит на умовах та в строк, визначений цим договором, у тому числі сплатити фіксовану плату за надання кредиту в розмірі 1,9% від суми виданого кредиту, а також сплачувати проценти за користування кредитом та можливі штрафні санкції. Відповідно до п. 1.1.1. вказаного договору розмір процентної ставки за користування кредитом становить 15% річних, що встановлюється банком з дня підписання договору та діє до настання одного з випадків, передбачених п. 1.1.2. цього договору, з настанням якого процентна ставка встановлюється у розмірі, визначеному п.п. 1.1.2. Відповідно до п. 1.1.2 договору розмір процентної ставки за користування кредитом становить 23,75%. Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше 12.03.2036 року. Відповідно до умов кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується до 13 числа кожного місяця здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі не менше 1754.39 грн., а також сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 500 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером. В забезпечення виконання зобов`язань, між ПАТ «Банк Перший» та [PERSON] 13.06.2012 року укладено іпотечний договір №ЗРБ-18-012-02. Відповідно до п. 1.1. іпотечного договору позичальник з метою забезпечення належного виконання зобов`язання передає, а банк приймає в іпотеку нерухоме майно, а саме: 2-кімнатну квартиру, загальною площею 59,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 31.07.2012 року між ПАТ «Банк Перший» та Державною іпотечною установою укладено договір відступлення права вимоги №510/12. [PERSON] повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами і необхідність виконання всіх зобов`язань на користь Державної іпотечної установи. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань перед позивачем, виникла заборгованість за кредитним договором. 05.02.2019 року Державна іпотечна установа звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № РБ-18-012-02 від 13.06.2012 року, яка утворилась станом на 23.11.2018 року в розмірі 393 890, 44 грн. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.08.2019 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 23.11.2019 року в розмірі 393\~890,44 грн., та складалася: з заборгованості по сумі основного боргу 374\~867,54 грн.; з простроченої суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом 17969,55 грн.; з інфляційних витрат 989,68 грн. та пені 63,67 грн. В зв`язку з чим позивачем за період з 24.11.2018 року по 11.11.2019 року нараховано [PERSON] заборгованість зі сплати відсотків та пені за кредитним договором, яка склала 60591.74 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, зазначивши в своїх письмових поясненнях наступне. 13.06.2012 між ПАТ «Банк Перший» та відповідачем був укладений договір про іпотечний кредит № РБ-18-012-02, відповідно до якого відповідач отримав 500 000 грн. на придбання окремої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зобов`язавшись повернути отримані кошти не пізніше 12 березня 2036 року. 31.07.2012 року ПАТ «Банк Перший» за Договором відступлення права вимоги №510/12 передав, а Державна іпотечна установа прийняла всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит між Банком і відповідачем № РБ-18-012-02 від 13.06.2012 року. 05.02.2019 року Державна іпотечна установа звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № РБ-18- 012-02 від 13.06.2012 у розмірі 393890 грн. 44 коп. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 07.08.2019 позов задоволено. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до постанови Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) вбачається, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. У постанові Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12\~(провадження\~№ 14-10цс18)\~передбачено,\~що після\~спливу визначеного\~договором строку\~кредитування чи\~у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. При зверненні до суду Державна іпотечна установа використала своє право на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та змінила на власний розсуд строк виконання зобов`язання за договором, у зв`язку з чим право кредитора нараховувати проценти та інші платежі за кредитом припинилися. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, надані сторонами в обґрунтування позову та його заперечень, доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 13.06.2012 року між ПАТ «Банк Перший» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №РБ-18-012-02, відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 500000 грн., а позичальник зобов`язується прийняти та повернути кредит на умовах та в строк, визначений цим договором, у тому числі сплатити фіксовану плату за надання кредиту в розмірі 1,9% від суми виданого кредиту, а також сплачувати проценти за користування кредитом та можливі штрафні санкції. (а.с.17-34) Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно рівними частинами в сумі не менше 1754,39 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок №2909450117835, останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати процентів здійснити не пізніше 12.03.2036 року, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, встановлені Кредитним договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Кредитним договором. За порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. В забезпечення виконання зобов`язань, між ПАТ «Банк Перший» та [PERSON] 13.06.2012 року укладено іпотечний договір №ЗРБ-18-012-02. (а.с. 35-40) Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 500 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №1165255 від 13.06.2012 року. (а.с. 41) 31.07.2012 року між ПАТ «Банк Перший» та Державною іпотечною установою укладено договір відступлення права вимоги №510/12. (а.с. 42-45) [PERSON] повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами і необхідність виконання всіх зобов`язань на користь Державної іпотечної установи. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань перед позивачем, виникла заборгованість за кредитним договором. 05.02.2019 року до суду надійшла позовна заява Державної іпотечної установи про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № РБ-18-012-02 від 13.06.2012 року, яка утворилась станом на 23.11.2018 року, в розмірі 393 890, 44 грн. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.08.2019 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Суд стягнув з [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість за вказаним вище іпотечним договором у розмірі 393890.44 грн. з яких: 374867.54 грн. заборгованість по сумі основного боргу;17969.55 грн. прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 989.68 грн. інфляційні витрати; 63.67 грн. сума пені; Рішення суду набрало законної сили 13.09.2019 року. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 10.12.2019 відповідач має заборгованість у розмірі 60591,74 грн., яка складається з заборгованості зі сплати відсотків 42934.23 грн.; пені 17657.51 грн. ( а.с. 8) Згідно до чинного законодавства, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що пред`явивши позов до відповідача 05.02.2019 року, Державна іпотечна установа використала своє право на дострокове повернення боргу. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на те, що позивач 05.02.2019 року пред`явив позов до відповідача з вимогами згідно з частиною 2 ст.1050 ЦК України, то з 05.02.2019 року припиняється право позивача, як кредитодавця, нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку. Приймаючи до уваги, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 07.08.2019 року було стягнуто заборгованість, яка утворилась станом на 23.11.2018 року, то позивач має право на стягнення заборгованості за період з 24.11.2018 року до 05.02.2019 року, коли було подано позов до суду, за яким було ухвалено рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 07.08.2019 року. Зважаючи на викладене не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення заборгованості, яка утворилася за період після 05.02.2019 року по 11.11.2019 року, так як заборгованість може бути стягнута лише за період до 05.02.2019 року. Беручи до уваги вищевикладене, суд стягує з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 24.11.2018 року по 05.02.2019 року в розмірі 11400 грн. 08 коп. (розрахунок мається на а.с.9), та пеню за період з 24.11.2018 року по 05.02.2019 року в розмірі 3221 грн.31 коп.(розрахунок мається на а.с.10). \~ \~Згідно до\~ст.258\~ЦК України\~позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Зважаючи на те, що відповідач чи його представник не подавали до суду заяву про застосування строку позовної давності, то підстав для її застосування не має. Доводи представника відповідача про відсутність підстав для стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 24.11.2018 року по 05.02.2019 року, а також пені за період з 24.11.2018 року по 05.02.2019 року, не заслуговують на увагу, так як лише після 05.02.2019 року припиняється право позивача, як кредитодавця, нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку. Таким чином, суд позовні вимоги задовольняє частково, в частині стягнення з відповідача на користь позивача простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 24.11.2018 року по 05.02.2019 року в розмірі 11400 грн. 08 коп., та пені за період з 24.11.2018 року по 05.02.2019 року в розмірі 3221 грн.31 коп., а всього суд стягує 14621 грн.39 коп. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням сплачених позивачем судових витрат, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати на оплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто в розмірі 463 грн.56 коп.

Outcome: partial