Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 490927972 від 27.11.2014 р. у розмірі 43326,70 грн., витрат на сплату судового збору в розмір 2 270,00 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 20 000, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.11.2014 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №490927972, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 11155,33 грн., з сплатою 39,9% річних, строк дії кредиту до 28.11.2018 року. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором до позичальників та\\або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №490927972 від 27.11.2014 р. 26.12.2018 р. між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК Веста», а ТОВ «ФК Веста» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та\\або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №490927972 від 27.11.2014 р. 16.01.2019 р. між ТОВ «ФК Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно якого ТОВ «ФК Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та\\або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №490927972 від 27.11.2014 р. Відповідач покладені на нього обов`язки за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 11.01.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 43326,70 грн., яка складається з нарахованих трьох відсотків річних в сумі 911,92 грн., витрат від інфляції в сумі 1837,36 грн., нарахованої пені за подвійною ставкою НБУ в сумі 1566,34 грн., заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 10123,19 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в сумі 12614,93 грн., заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) в сумі 8156,94 грн., заборгованості по пені в сумі 8116,02 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При зверненні до суду з позовом надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що між позичальником [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» 27.11.2014 року був укладений кредитний договір № 490927972, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 11155,33 грн. зі сплатою 39,90 % річних. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором до позичальників та\\або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №490927972 від 27.11.2014 р. 26.12.2018 р. між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК Веста», а ТОВ «ФК Веста» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та\\або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №490927972 від 27.11.2014 р. 16.01.2019 р. між ТОВ «ФК Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно якого ТОВ «ФК Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та\\або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №490927972 від 27.11.2014 р. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Як встановлено судом, позивач виконав зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу за кредитним договором № 490927972 та станом на 11.01.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 43326,70 грн., яка складається з нарахованих трьох відсотків річних в сумі 911,92 грн., витрат від інфляції в сумі 1837,36 грн., нарахованої пені за подвійною ставкою НБУ в сумі 1566,34 грн., заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 10123,19 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в сумі 12614,93 грн., заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) в сумі 8156,94 грн., заборгованості по пені в сумі 8116,02 грн. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з положеннями ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем долучено до матеріалів справи копію Договору про надання правової допомоги № 21-12/2019 від 21.12.2019, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Вердикт», копію платіжного доручення №177920003 від 26.01.2021 на суму 200000,00 грн., копію заявки на надання юридичної допомоги №102 від 04.01.2021 та копію витягу з Акту №10 про надання юридичної допомоги від 04.01.2021. Вказані документи свідчать про те, що сукупна вартість усних та письмової консультації щодо можливості стягнення боргу в позасудовому та судовому порядку склала 12000,00 грн., а вартість послуг зі складання позовної заяви - 8000,00 грн., загалом 20000,00 грн. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved