Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором б/н від 23.11.2013р. в розмірі 15437,22грн. В обґрунтування позову посилався на порушення відповідачем умов кредитного договору щодо порядку повернення кредитних коштів. Представник позивача [PERSON] надав суду клопотання (а.с.37) про розгляд справи у його відсутність, в якому також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції за поштовим повідомленням, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч.5 ст.74, ст.77 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з'явився в судові засідання 02.08.2017р. та 26.09.2017р.. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 23.11.2013р. між сторонами був укладений договір, на підставі заяви відповідача (а.с.5), за яким позивач (кредитодавець) надав відповідачеві (позичальник) кредит у розмірі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено наступне: ✓за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю відсотки в розмірі 20,40%, з 01.09.2014р. - 34,80%, з 01.04.2015р. - 43,20% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту; ✓погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється позичальником щомісяця до 25 числа місяця, наступного за звітним, в розмірі не менш 7% від заборгованості, але не менш 50грн, та не більше залишку заборгованості; ✓при порушенні позичальником строків погашення заборгованості сплачується пеня в розмірі 0,24% на місяць за кожен день прострочення + 50грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100грн; ✓при порушенні строків погашення кредиту на 5 та більше днів, якщо прострочена сума складає 50грн і більше, позичальник сплачує додаткову пеню в розмірі 1% від суми заборгованості, але не менш 50грн на місяць, яка нараховується один раз на місяць; ✓при порушенні позичальником строків внесення платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн + 5% від суми заборгованості, п.2.1.1.7.6 Умов і правил. З моменту отримання кредиту, відповідач жодного разу не здійснював будь-яких платежів та погашень по своїх грошових зобовязаннях. У звязку з порушенням відповідачем умов повернення кредиту, позивачем були нараховані штрафні санкції до відповідача, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил, розрахунок яких наданий позивачем (а.с.4). Внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобовязань за кредитним договором б/н від 23.11.2013р. та несвоєчасною сплатою належних платежів, за відповідачем утворилася заборгованість, яка складається з наступних сум: ✓за основним боргом 498,50грн; ✓за відсотками за користування кредитом 10627,42грн; ✓комісія та пеня 3100грн; ✓фіксована суму штрафу 500грн; ✓відсоткова сума штрафу 711,30грн. За таких обставин позивач вимагає стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15437,22грн. Тож між сторонами склалися кредитні правовідносини та існує спір щодо виконання кредитних зобовязань, який регулюється умовами укладеного договору та нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК). Відповідно до ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобовязання, в контексті ст.ст.546, 549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Згідно ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.624 ЦК передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тож на підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що відповідач допустив порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved