Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Представник позивача в грудні 2020 року звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме: будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що позивач є власником зазначеного будинку, на підставі договору дарування від 04.02.2019р. ю На момент укладання зазначеного договору в будинку були зареєстровані відповідачі по справі, але фактично в зазначеному будинку не проживають більше року, їх особисті речі в будинку відсутні. Реєстрація відповідачів в належному їй будинку порушує її майнові права та чинить перешкоди у користуванні та розпорядженням майном. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу. У зазначений в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити за наявними в справі доказами. Відповідачі у судове засідання не з`явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх реєстрації, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин \~ \~ \~ \~її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Статтею 41 Конституції України\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 383 ЦК України, громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для власного проживання і проживання членів сім`ї, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, користуватися і володіти нею. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено\~ст.391 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування ННМ №755043 від 04.02.2019р. є власником будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0747 га. Договір посвічений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г., зареєстрований в реєстрі за № 461. Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер витягу № 154948190 від 04.02.2019р. Згідно акту від 27.10.2020р. складеного квартальним комітетом № 18 Дніпровської районної у м.Херсоні ради [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживають більше року : [PERSON] - з 30.10.2018 року, [PERSON] з 05.03.2019 року та [PERSON] з 01.01.2019 року. Факт реєстрації відповідачів в будинку позивача підтверджується копією домової книги та довідками про місце реєстрації наданими на запит суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС в Херсонській області. Згідно зі ст.319 ЦК України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать Закону. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України\~окреслено право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Так, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації без поважних причин більше року, що свідчить про те, що відповідачі відмовилися від проживання та користування житлом. Договору між сторонами про право користування спірним житлом не було, інші підстави, передбачені законом, судом не встановлені. Положеннями\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV\~прокоментовано порядок та підстави зняття з реєстрації місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Дослідивши надані докази, суд вважає встановленим, що відповідачі не проживають у спірному будинку без поважних причин більше року, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про визнання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved