Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Представник заявника за довіреністю - [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою 15.03.2018 та просив суд встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлим 16.01.1997, та факт перебування на його утриманні не менше як один рік до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказував, що 16.01.1997 помер [PERSON], з яким [PERSON] проживала однією сімєю з 1970 року до дня його смерті. При цьому, будучи непрацездатною особою на момент відкриття спадщини, оскільки станом на 1997 рік їй виповнилося 69 років, вона перебувала на утриманні [PERSON], він доглядав за нею та називав своєю дружиною. У період їх спільного проживання вони разом приватизували квартиру [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], вона здійснила його поховання, отримала свідоцтво про смерть, оскільки інших родичів у нього не було. Вона фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, у вигляді вище вказаної квартири, адже на день відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем, продовжила доглядати за вказаною квартирою. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON], їй відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з відсутністю доказів перебування на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, через що заявник змушена звернутися до суду з вказаною заявою. Заявник та його представник до суду не зявилися. Представник заявника за довіреністю просив суд заяву розглянути за його відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, про що подав відповідну заяву (а.с.33). Заінтересована особа Червоненська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за відсутності їх представника, проти заяви не заперечували, відзиву на заяву не подано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.01.1997 помер [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). З 1970 року по день своєї смерті [PERSON] проживав однією сімєю з [PERSON], в [ADDRESS] (раніше Дніпропетровська) в с. Червоне Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується актом про сумісне проживання (а.с.11), а також довідками Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 683 -684 від 12.12.2017 (а.с.9-10). За життя [PERSON], йому та [PERSON] належало право спільної сумісної власності на вищевказану квартиру, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10.09.1993, виданого органом приватизації радгоспу «Красний забойщик» (а.с.13). Як слідує з матеріалів справи, квартирі змінено адресу, а саме номер будинку з «9» на «16» та вулиця була перейменована з «Нової» на «Дніпропетровську», а згодом з «Дніпропетровської» на «Тараса Шевченко», що підтверджується довідкою сільської ради та відмітками про реєстрацію в паспорті заявника (а.с.5 зворот,10). [PERSON] заповіту не складав, інших спадкоємців, крім [PERSON] не мав, що підтверджується довідками Червоненської сільської ради Криворізького району (а.с.9) та довідкою Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, згідно якої після смерті [PERSON], до нотаріальної контори з заявою про видачу спадщини за законом звернулася лише співмешканка [PERSON], заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.23). Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи (23-31). При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва, з посиланням на те, що прийнявши спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, вона не має доказів перебування на утриманні спадкодавця протягом не менше 1 року до часу відкриття спадщини (а.с. 14). Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, його положення застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За статтею 548 ЦК УРСР 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Оскільки [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], вступивши у управління та володіння спадковим майном у вигляді вище вказаної квартири, відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, до спірних правовідносин мають застосовуватися норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони спадкують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка заклякається до спадкування. Як роз?яснено в п. 8 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного Кодексу України) не менше одного року. На момент смерті [PERSON], померлого 16.01.1997, [PERSON] була непрацездатною оскільки досягла віку 69 років, що підтверджується копією паспорту заявника (а.с.5-6). Той факт, що вона перебувала на утриманні [PERSON] більше одного року до моменту смерті спадкодавця, підтверджується паспортними даними заявника та актом з місця проживання, посвідченим у встановленому порядку, з якого слідує, що [PERSON] проживала з померлим однією сімєю та перебувала на його утриманні (а.с.11-12). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки від встановлення судом факту перебування заявниці на утримання спадкодавця [PERSON], залежить виникнення у неї права на отримання спадщини, вказаний юридичний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, заявник позбавлений можливості підтвердити вказаний факт у позасудовому порядку, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту її спільного проживання з [PERSON] та перебування на його утриманні не менше 1 року до дня смерті спадкодавця. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved