Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Представник ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 20.06.2016 р. між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк»,Є правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22179485, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 182 959,00 грн. Відповідач взяв на себе зобов»язання повернути кошти та сплатити проценти відповідно до умов договору. З метою забезпечення виконання зобов»язань за договором між банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля марки Nissan модель Juke, рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю [PERSON] на праві власності. [PERSON] не виконує умови договору, банк вичерпав всі можливості врегулювати питання, виникла необхідність звернутися до суду. 17.06.2016 р. Шевченківським районним судом м. Києва винесено рішення за позовом ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] заборгованості за кредитним договором яка становить на день прийняття рішення 257 540,97 грн. Рішення набрало законної сили 16.09.2016 р. З_гідно облікових даних автомобіль який перубуває у заставі перереєстрований на нового власника - [PERSON] без відома заставодержателя. Оскільки у [PERSON] виникли зобов»язання перед банком у зв»язку із переходом до неї права власності на предмет застави, можна зробити висновок про те, що забов»язання відповідачів перед банком є спільними та виникли із одних правовідносин. Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на положення ЦК України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» представник позивача просить суд: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 22ё179485 від 20.06.2015 р. у сумі 257 540,97 грн. звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки Nissan модель Juke, рік випуску 2013, колір фіолетовий, номер кузова [NUMBER], двигун V=1860 куб. см. реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]; встановити спосіб звернення стягнення на предмет застави - продаж Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» предмету застави за договором застави транспортного засобу № 2218 0190 від 20.06.2013 р., а саме транспортного засобу марки Nissan модель Juke, рік випуску 2013, колір фіолетовий, номер кузова [NUMBER], двигун V=1860 куб. см. реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] шляхом укладання договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою собою покупцем; встановити початкову ціну предмета застави за договором транспортного засобу № 2218 0190 від 20.06.2013 р., а саме транспортного засобу марки Nissan модель Juke, рік випуску 2013, колір фіолетовий, номер кузова [NUMBER], двигун V=1860 куб. см. реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], що підлягає визначенню незалежним суб»єктом оціночної діяльності на момент такого продажу, обраним Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк»; передати в управління Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» предмет застави транспортного засобу марки Nissan модель Juke, рік випуску 2013, колір фіолетовий, номер кузова [NUMBER], двигун V=1860 куб. см. реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] на період його реалізації; надати повноваження Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» в тому числі, але не виключно на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме транспортного засобу марки Nissan модель Juke, рік випуску 2013, колір фіолетовий, номер кузова [NUMBER], двигун V=1860 куб. см. реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для подальшої реалізації, а також надати Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» всіх повноважень, необхідних для продажу вказаного майна. В подальшому представником позивача змінено предмет позову. У відповідній заяві зазначено прохання щодо захисту прав з урахуванням того, що автомобіль належить [PERSON]. 22.01.2018 року у зв»язку із набранням чинності змін до Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 03.10.2017 р.) в судовому засіданні вирішено питання про розгляд справи з правилами загального позовного провадження з урахуванням приписів ст.ст. 19,274 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] направив в адресу суду заперечення де зазначив, що відсутні підстави для задоволення позову. [PERSON] придбала автомобіль у встановленому законом порядку. Беручи до уваги, що [PERSON] не була обізнана про щодо перебування автомобіля в заставі нею подано позов про розірвання договору купівлі - продажу. Також відкрито кримінальне провадження щодо дій [PERSON] В розумінні положень чинного ЦПК України від представника [PERSON], безпосередньо відповідача відзив на позов не надходив, клопотання викладені відповідно до положень ст.ст. 182,183 ЦПК України не заявлялись. Таким правом не скористався представник від подача адвокат Продівус М.А. і під час проведення підготовчого засідання, до початку розгляду по суті. [PERSON] в судове засідання не з «явився, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. В подальшому від представника відповідача [PERSON] надходила заява про зловживання позивачем своїми правами, на яку він просив відреагувати належним чином за положеннями ст. 44,144 ЦПК України на штучне та безпідставне залучення [PERSON] до участі в справі з метою штучної зміни підсудності та здійснювати подальший розгляд справи за його відсутністю. Вислухавши доводи представника позивача та дослідивши матеріали справи, судом не було встановлено обставин, які б свідчили про зловживання з боку представника ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» процесуальними правами, особисте бачення представника порядку розгляду справи не може бути підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 44 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується сторонами, що 20.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 22180190 з метою забезпечення виконання зобов»язань, що випливають за укладеним між сторонами кредитним договором № 22179485 від 20.06.2013 р. Предметом договору застави є транспортний засіб марки Nissan модель Juke, рік випуску 2013, колір фіолетовий, номер кузова [NUMBER], двигун V=1860 куб. см. реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу, виданого ВРЕР № 1 УДАІ ГУМВС України в м. Києві 18.06.2013 р. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, відповідно до ст. 546 ЦК України. Як свідчить п. 2.2. договору застави, до виконання основеного зобов»язання у повному обсязі заставодавець не має права, без письмової згоди заставодержателя, зокрема, відчужувати предмет застави у будь - який спосіб, передавати його в коритування третім особам тощо. При цьому, сторони також домовились, що заставодержатель вправі звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог вартості предмету застави переважно перед іншими кредиторами у випадках, визначених у п. 6.1. договору застави. Також сторонами 20.06.2013 р. було укладено додаток № 1 до договору застави транспортного засобу 22180190 де викладено суть та розмір зобов»язань, виконання яких забезпечується договором застави транспортного засобу та графік повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом. Як свідчать матеріали справи, у зв»язку із невиконанням [PERSON] зобов»язань за кредитним договором № 22179485 від 20.06.2013 року, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2016 року позов ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. З [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» стягнуто заборгованість по кредитному договору № 22179485 від 20.06.2013 року в сумі 253 734,95 грн. Рішення набрало законної сили 16.09.2016 року. Як зазначає представник позивача заборгованість не погашена, рішення суду не виконано, а тому є необхідність в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - транспортний засіб, який належить відповідачу [PERSON] і був реалізований заставодавцем без згоди заставодержателя, в порушення умов договору. Так, як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, автомобіль [PERSON] придбала автомобіль Nissan модель Juke, кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] 17.12.2013 року на підставі довідки - рахунку ВІА117543 від 17.12.2013 р., що видана ПП «Транс-сервіс-Л» м. Умань. Як свідчить відповідь начальник центру з надання послуг пов»язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Березань, Баришевського, Згурського та Яготинськоо районів зазначений автомобіль 18.06.2013 р. було знято з обліку по дорученню гр. [PERSON] В свідоцтві про реєстрацію відміток про кредит не було, а також по запитам які надавали по місцю реєстрації автомобіля та по місцю приписки власника обмеження відсутні. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу». Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» Застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Власник, в силу положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, відповідно до ст. 319 ЦК України. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Представник позивача вказує на те, що право банку є пріоритетним, права банку порушені мають бути захищені шляхом звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, на переконання суду спосіб захисту обраний ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» не може бути застосований до правовідносин банку та власника автомобіля. Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності, відповідно до ч.ч1 ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, за приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Матеріали справи не містять доказів, які б розумінні вищенаведених норм матеріального права, свідчили б про неправомірність набуття права власності відповідачем [PERSON] на спірний автомобіль. Доказів того, до правочину, на підставі якого відповідач стала власником майна застосовувались наслідки нікчемного правочину, або угода визнавалась недійсною під час розгляду справи не отримано. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в повному обсязі. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed