Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.10.2008 у сумі 14592,13 гривень станом на 10.06.2020. \~Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору без номеру від 24.10.2008 та довідки про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 500,00 гривень, який в подальшому було збільшено до 15000,00 гривень на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому Договором, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідачка взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 10.06.2020 виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 14592,13 гривень. 03.11.2020 представником відповідачки адвокатом Біліченко О.О. було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що єдиним документом, який 24.10.2008 було підписано відповідачкою є анкета-заява, у якій було зазначено розмір ліміту 500,00 гривень та відсоткову ставку за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на місяць, а Тарифи Умови та Правила Банку взагалі нею не підписувались. Загальна сума заборгованості, яку просить стягнути банк (14592,13 грн.) станом на теперішній час є меншою, оскільки згідно виписки електронного додатку «Приват-24», станом на 22.09.2020 вона складає лише 10592,13 грн., а станом на дату складання відзиву була 9592,13 грн. Визнають позовні вимоги лише у розмірі отриманого ліміту у сумі 500,00 гривень. У відповіді на відзив, яка надійшла від представника позивача 18.11.2020 та 27.11.2020 зазначено, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, оскільки Банк просить стягнути з [PERSON] лише заборгованість за прострочене тіло кредиту у сумі 14592,13 грн., яка існувала станом на 10.06.2020, стягнення пені, відсотків по кредиту, штрафів, комісій, позовні вимоги не містять. Щодо порядку погашення заборгованості то прострочений кредит це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернені останній у строк внесення щомісячного платежу. Крім того, згідно виписки по рахунку та згідно наданого відповідачкою контррозрахунку вбачається, що остання до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнавала свої зобов`язання за Договором, тому посилання представника відповідачки про те, що вона не була обізнаною про умови кредитування не повинні прийматись судом до уваги. Враховуючи вказане, а також обставини, висловлені у позовній заяві, представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі. 08.12.2020 від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого позивачка визнає позов частково - у сумі 9592,13 гривень. 09.12.2020 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 9592,13 гривень. Ухвалою від 01.10.2020 відкрито провадження у даній справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, були повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяви учасників справи та письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24.10.2008 (далі заява від 24.10.2008) та виписки до договору №б/н станом на 05.06.2020 відповідачка отримала кредит у сумі 500,00 гривень, який в подальшому 15.06.2014 було збільшено до 1500,00 гривень. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві від 24.10.2008. На підтвердження доводів позову Банком до матеріалів справи долучено підписані [PERSON] заяву від 24.10.2008, Довідку про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 24.10.2008 та Паспорт споживчого кредиту від 12.05.2020. Посилання представника відповідачки, що Довідку про Умови\~кредитування з\~використанням кредитки\~«Універсальна,\~55\~днів пільгового\~періоду» від\~24.10.2008\~та Паспорт\~споживчого кредиту\~від 12.05.2020\~ [PERSON] не підписувала, оскільки її підпис у вказаних документах відрізняється від підпису у анкеті-заяві не знайшли свого підтвердження у справі. Відповідні докази позивачкою та її представником суду не надані, клопотання про призначення судових експертиз для підтвердження вказаних ними обставин ними не заявлялись. Відповідно до розрахунку заборгованості та витягу з особового рахунку відповідачки заборгованість останньої за кредитним договором станом на 10.06.2020 становила 14592,13 гривень, яка складалася з: заборгованості за тілом кредиту, в тому числі: заборгованості за простроченим тілом кредиту 14592,13 гривні. В подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог до 9592,13 гривні, які визнала відповідачка. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У заяві позичальниці від 24.10.2008 та у Довідці про Умови кредитування від 24.10.2020, підписаних сторонами, зазначена процентна ставка - 2,5% на місяць, що нараховується на залишок заборгованості. Проте, у позові представник Банку не просить стягнути з відповідачки будь-які платежі за кредитним договором, крім тіла кредиту. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови таких договорів розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідачки заборгованість за тілом кредиту у сумі 9592,13 гривень. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на підписану відповідачкою 24.10.2008 Довідку про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55, днів пільгового періоду» та Паспорт споживчого кредиту від 12.05.2020. Зобов`язання щодо надання коштів банком виконані, проте [PERSON] взяті на себе обов`язки щодо виконання умов договору не виконала, у зв`язку з чим, станом на 23.11.2020 має заборгованість по сплаті кредиту у сумі 9592,13 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту, в тому числі: заборгованості за простроченим тілом кредиту 9592,13 гривні. Згідно зі ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені належними доказами, а тому необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.10.2008 у сумі 9592,69 гривні станом на 23.11.2020. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2102 гривні. Судові витрати відповідачки [PERSON] на правничу допомогу покладаються на неї.

Outcome: approved