Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2010 року у розмірі 30122,43 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.05.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] не виконала свої зобовязання за договором і не здійснила повернення кредиту у встановлений строк та не сплатила проценти за користування кредитом. В звязку з чим, станом на 25.03.2018 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» склала 30122,43 грн. з яких: 4393,43 грн. заборгованість за кредитом, 22056,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1761,48 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф ( фіксована частина), 1410,59 грн. штраф ( процентна складова), у звязку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивача [PERSON] надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала частково. Суд допитавши учасників судового процесу, дослідивши обставини справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами кредитного договору, укладеного сторонами та Цивільного кодексу України. Відповідно до укладеного договору № б/н від 31.05.2010 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ознайомлена та надала свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що підтверджується власноручним підписом у анкеті-заяві (а.с.7;8; 9-32). [PERSON] не виконала свої зобовязання за договором і не здійснила повернення кредиту у встановлений строк та не сплатила проценти за користування кредитом В звязку з чим, станом на 25.03.2018 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» склала 30122,43 грн. з яких: 4393,43 грн. заборгованість за кредитом, 22056,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1761,48 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф ( фіксована частина), 1410,59 грн. штраф ( процентна складова), що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.4-6). Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив , з вищезазначеного відзиву вбачається, що позивач заперечує позовні вимоги в частині стягнення відсотків, пені та штрафам. Крім того, просила суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Представник позивача [PERSON] до зали судового засідання не з'явилась, надала суду заяву пр. розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання також не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Зі змісту статей\~626,\~638 ЦК України\~вбачається, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, згідно приписів\~ст. 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст.ст.\~628,\~629 ЦК України. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, та не спростовано відповідачем, що станом на 25.03.2018 року заборгованість за кредитом становить 4393,43 грн. \~ \~ \~ \~Строк дії картки [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 31.05.2010 року до 04.2018 року. ( а.с.96) \~ \~ \~ \~У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд застосувати до позовних вимог позивача позову давність, однак дане клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.. 256 ЦПК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦПК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 261 ЦПК України встановлено, що зобовязання з визначеним строком виконання перебігу позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає місячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності ( ст.. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки , а не закінченням строку дії договору. Враховуючи, що строк випущеної картки до останнього дня 04.2018 року. а позивач звернувся до суду з позовом 17.04.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності. Однак, перевіряючи розрахунки надані банком, щодо наявності заборгованості у відповідача про процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісію, в розмірі зазначеному представником позивача, суд зазначає таке. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з 01.09.2014 року підвищив розмір процентної ставки до 34,80%, а 01.04.2015 року підвищив до 43,20% річних. Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, яка була дійсна на момент укладення договору), процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Твердження представника позивача що боржник зобовязаний самостійно отримувати виписки про стан про стан картрахунків, у тому числі відслідковувати розмір процентної ставки, суд оцінює критично оскільки боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицію викладеній у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року у справі за №6-1374цс17. В матеріалах справи відсутні докази того, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в визначений ст.1056-1 ЦК України спосіб, належним чином, письмово повідомило позичальника про зміну процентної ставки, а також доказів отримання відповідачем вказаного листа, про зміну умов договору, під розписку в матеріалах справи немає. Враховуючи, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підвищив процентну ставку за користування кредитом без належного повідомлення про це відповідача, в односторонньому порядку, суд вважає за необхідне провести перерахунок заборгованості за користування кредитом із застосуванням відсоткової ставки 30% річних (2,5% на місяць), яка була узгоджена сторонами під час укладення спірного кредитного договору за період з 01.09.2014 року 01.04.2015 року, виходячи з наступного: 4393,43 грн.*42,8 міс. *2,5% *100% = 4700,97 грн., де -4393,43 грн. - заборгованість за кредитом; -42,8 міс. - кількість місяців за які здійснюється нарахування; -2,5% - базова відсоткова ставка на місяць, визначена в довідки про умови кредитування і використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільговий період» -4700,97 грн. - заборгованість по процентам за вищезазначений період, яка підлягає стягненню з відповідача відповідно до умов укладеного договору б/н від 31.05.2010 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню по процентам в розмірі 4743,71 грн. ( 4700,97 грн. + 42,73 грн. ( заборгованість по процентам до підвищення відсотків. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією, штраф фіксовану частину та проценту складову суд зазначає наступне. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 зроблено висновок, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З розрахунків наданих представником позивача, суду не вдається можливості перевірити розрахунок заборгованості за пенею та комісією, оскільки ні Умовами кредитування та правилами надання банківських послуг, ні в пред'явлених позивачем вимогах про стягнення комісії не конкретизовано сплату відповідачем комісії як супутньої послуги банку, не визначено її розмір, базу розрахунку. З наданих розрахунків й заявлених вимог не можливо роз'єднати суми заборгованості по пені та комісії, та перевірити її нарахування. Проте, відповідно до п.1.15.32 Умов та правил (а.с.19), уразі порушення строків платежів більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахування нарахованих і прострочених процентів і комісії. Згідно до положень умов та правил надання банківських послуг, розмір процентної складової штрафу повинен становити 5% від обрахованого судом розміру суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками, тобто 5% від 4393,43 грн. +4743,71 грн. Таким чином процентна складова штрафу становить 456,86 грн. Щодо фіксованої частини в розмірі 500 грн., то вона передбачена п. 2.1.1.5.6 Умовами надання банківських послуг та підлягає стягненню в повному обсязі. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір має бути присуджений позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 10094,00\~грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі\~\~581,46 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial