Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 5 613,79 грн, витрати на проведення оцінки розміру шкоди в розмірі 500,00 грн та судові витрати. Вимоги позову обґрунтовані тим, що у зв`язку з настанням 21 липня 2016 року страхового випадку з вини відповідача [PERSON] був пошкоджений автомобіль «Geely MK», державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого на момент зіткнення був [PERSON] . На час настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача з повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування. Загальний розмір витрат МТСБУ по відшкодуванню збитків завданих відповідачем потерпілій особі, складає 5 613,79 грн, витрати за проведення автотоварознавчого дослідження складають 500,00 грн. На підставі статті 1191 ЦК України МТСБУ просить стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування та витрати на проведення оцінки розміру шкоди. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 19 листопада 2019 року позивачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». 12 грудня 2019 року на адресу відповідача повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами, яка на час ухвалення даного рішення відповідачем також не отримані та конверт разом з документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Кореспонденція на адресу відповідача надсилалась за наявною в матеріалах справи адресою (а.с. 1, 9). Також відповідач був повідомлений про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень також подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с.9-10). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначеною постановою суду встановлено, що [PERSON] 21 липня 2016 року, о 17 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Man TGA», державний номерний знак [NUMBER] з причепом KEMPF, державний номерний знак [NUMBER] , по просп. Миру, 14 в м.Києві, при повороті праворуч не врахував безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Geely MK», державний номер знак [NUMBER] , що призвело до пошкодження автомобілів, завдало матеріальних збитки та порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху. Як убачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Geely MK», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с.11). 25 липня 2016 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.12-13). На замовлення МТСБУ, 12 серпня 2016 року оцінювачем ФОП [PERSON] складено Звіт №35/08/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ «Geely MK», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та без врахування ПДВ 20% на змінні складові та матеріали складає 5 613,79 грн. (а.с.15-27). [PERSON] 30 вересня 2016року, з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст. ст. 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу «Geely MK», державний номерний знак [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 21 липня 2016 року на перехресті проспекту Миру та вулиці Будівельників, за участю транспортного засобу «Geely MK», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Man TGA», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (а.с.14). Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 10 листопада 2016 року МТСБУ видано Наказ №8747 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » (а.с.28), відповідно до якого позивач здійснив виплату за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди на користь [PERSON] у розмірі 5 613,79 грн, що підтверджується платіжним дорученням №8747рв від 11 листопада 2016 року (а.с.29). Згідно платіжного доручення №25/08/16рв від 01 вересня 2016 року МТСБУ оплачено витрати за послуги аварійного комісара ФОП [PERSON] у розмірі 500,00грн. (а.с.30) Доказів відшкодування відповідачем шкоди в добровільному порядку суду не надано. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, в розмірі сплаченого страхового відшкодування в сумі 5 613,79 грн, та витрат, понесених позивачем за оплату послуг аварійного комісара у розмірі 500,00 грн підлягають задоволенню На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн (а.с.8). Враховуючи наведене та

Outcome: approved