Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений кредитний договір №б/н від 16.09.2008 року, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач вказані зобов'язання належним чином не виконав у зв'язку із чим станом на 31.10.2017р. виникла заборгованість у розмірі 12920,85 грн. За вказаних обставин представник позивача звернувся в суд з даним позовом. Представник позивача на підставі довіреності Савіхіна А.М. в судове засідання не з'явилася, проте в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору №б/н від 16.09.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON], останньому надано грошові кошти у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач в порушення ст.526 Цивільного кодексу України та умов договору, своїх зобов'язань не виконав, що призвело до створення заборгованості перед позивачем. Згідно розрахунку доданого до матеріалів справи, заборгованість станом на 31.10.2017 року становить 12920,85 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1660,23 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 10407,25 грн., штрафу (фіксованої частини) у розмірі 250 грн., штрафу (процентної складової) у розмірі 603,37 грн., яка і підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved