Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Представник органу опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ухвали суду від 08.07.2020 року позовні вимоги органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, та позовні вимоги стосовно відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - залишено без розгляду. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтовують тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] доглядом та вихованням своєї доньки не займався, зловживає спиртними напоями, хоча з батьком неодноразово проводили профілактичні бесіди щодо недопущення вживання алкоголю, створення належних умов для проживання, належного догляду за дитиною, та наслідки щодо невиконання ним батьківських обов`язків відносно його дитини. Згідно характеристики Білчанської сільської ради від 27.09.2019 року № 533 батько- [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони. Зловживає спиртними напоями, матеріальний стан-низький, побутові умови проживання не задовільні, також не приділяє належної уваги по створенню умов для виховання та розвитку малолітньої дитини. Позивач просить суд позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини.? Представник позивача надали заяву про слухання справи у їх відсутність на позовних вимогах наполягали та не заперечували проти заочного рішення. Прокурор у судове засідання не з`явився, заяв клопотань не надавали про причини неявки не повідомляли, тому суд визнає їх неявку з неповажних причин. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв клопотань не надавав, хоча про дату та час повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, про що постановлено ухвалу суду. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову виходячи з наступного. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] доглядом та вихованням своєї доньки не займався, також зловживає спиртними напоями, хоча з батьком неодноразово проводили профілактичні бесіди щодо недопущення вживання алкоголю, створення належних умов для проживання, належного догляду за дитиною, та наслідки щодо невиконання ним батьківських обов`язків відносно його дитини. Згідно характеристики Білчанської сільської ради від 27.09.2019 року № 533 батько- [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони. Зловживає спиртними напоями, матеріальний стан-низький, побутові умови проживання не задовільні, також не приділяє належної уваги по створенню умов для виховання та розвитку малолітньої дитини. Виходячи з інтересів дитини, рішенням Білчанської сільської ради від 16 серпня 2019 року № 47-ВК «Про негайне відібрання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від бабусі», дитина була відібрана та влаштована до притулку для дітей «Теплий дім» служби у справах дітей Роздільнянської райдержадміністрації. Відповідно до довідки вищевказаного державного закладу від 13.11.2019 року № 410/26 батько - [PERSON] жодного разу не відвідував, не цікавився долею своєї неповнолітньої дитини, станом її здоров`я та розвитку, тобто фактично самоусунувся від їх виховання та утримання. На засіданні виконавчого комітету Білчанської сільської ради 27 вересня 2019 року вирішили про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на все вищевказане, а також прийнявши до уваги, що батько фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбуюється про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавляться її здоров`ям та навчанням, не намагається повернути її з притулку, на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 30 вересня 2019 року було прийняте рішення №ІУ-ХІІ «Про доцільність та можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно [PERSON] , [INFO] ». Суд застосовуючи норми матеріального права виходив з такого Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом справ щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо роз`яснення спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків а також на підставі інших документів, що стосуються справи. Представником служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації було надано висновок та рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як зазначено у ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини. Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати меті цього заходу: захисту інтересів дітей та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. З огляду на наведені обставини, суд визнає його поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved