Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 21.09.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №001-01094-210912, згідно якого відповідачу будо відкрито кредитну лінію на загальну суму 100 000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5400 грн. згідно договору, відповідач зобов'язалась щомісяця в строки.ю визначені правилами, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. . У зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання по своєчасній сплаті кредиту та відсотків, позивач звернувся з позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача за довіреністю №8.2-08д/202/14 - Духота І.В. в позовній заяві просив суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити. Не заперечує проти задоволення заочного рішення. Відповідач, будучи про час та місце розгляду справи повідомленим, свідченням чого в справі слугують рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення за підписом відповідача, двічі в судові засідання не з'являлась за невідомих суду причин. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності та співставленні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 21.09.2012 року, між сторонами було укладено кредитний договір №001-01094-210912 . Відповідно до п. 1.2. договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.5.2 договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Позивач надав відповідачу кредит шляхом відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3. кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту, ПАТ «Дельта Банк» відкриває [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5400 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що в даному випадку додаткова угода не укладається. Відповідно до пункту 2.1 договору, моментом надання позивачем відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя /відповідача/. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами,здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Окрім того, відповідно до п.3.4 відповідач доручає позивачу здійснювати з рахунку договірне списання коштів. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 17.02.2014 року має заборгованість у розмірі 9265,64 грн., яка складається з наступного: - 3761,26 грн. - тіло кредиту; - 1587,64 грн. - прострочене тіло кредиту; - 936,28 грн. - заборгованість за відсотками; - 2980,46 грн. - заборгованість за комісіями. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Отже, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 9265,64 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову про стягнення заборгованості в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved