Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Представник позивача 15.10.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за комерційним кредитом. В своєму позові представник позивача зазначив, що 06.03.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № NKXRRХ09790344, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у сумі 3409,21 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення відповідачем умов вищевказаного кредитного договору, на не виконання ним своїх зобовязань щодо погашення кредиту, внаслідок чого виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка, станом на 24.09.2015 року, за підрахунками банку склала 35616,50 грн., і, яка складається із: заборгованості за кредитом 476,94 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 311,23 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 2115,48 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 32712,85 грн. Окрім цього, в позові позивачем зазначено, що від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 9568,66 грн., поскільки такий розмір заборгованості відповідача перед банком задоволено рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24.10.2013 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь різницю між виниклою і стягнутою рішенням суду заборгованістю, яка становить 26047,84 грн., а також 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1302,39 грн. штрафу (процентна складова), а всього 27850,23 грн. та судові витрати у в розмірі 1218,00 гривень по оплаті судового збору. В судове засідання сторони не зявилися. В матеріалах справи знаходиться заява представника позивача, в якій він повністю підтримує позовні вимоги банку, а також просить суд слухати справу у його відсутності, з можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду, у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання за викликом суду не зявився, хоча відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи. Згідно зі ст. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. На адресу суду не надходило ніяких заяв від відповідача про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у його відсутності, а також він не повідомляв суд про причини своєї неявки. Неявка відповідача в судове засідання за викликом, судом визнана без поважних причин. Справа, у відповідності з вимогами ст.ст.169, 224 ЦПК України, розглянута у відсутність представника позивача та у відсутність відповідача, на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами по справі, 06.03.2008 року, було укладено кредитний договір № NKXRRХ09790344, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у сумі 3409,21 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості повинно було здійснюватися відповідачем щомісячними платежами, який складався із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією та з інших витрат згідно Умов кредитування. Відповідач, отримавши 06.03.2008 року кредит, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, не виконував своїх зобовязань щодо погашення кредиту, відсотків, комісії по ньому, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість за цим кредитним договором, яка, станом на 24.09.2015 року, за розрахунками банку, склала 35616,50 грн. Заочним рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24.10.2013 року з відповідача на користь банку було стягнуто кредитну заборгованість в розмірі 9568,66 грн., яка складалася з 1463,09 грн. заборгованості за кредитом; 311,23 грн. заборгованості по % за користування кредитом; 2115,48 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 4000,00 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1178,86 грн. штрафу (процентна складова). В своїх позовних вимогах, позивач, просить суд достягнути з відповідача різницю заборгованості за цим кредитним договором, у розмірі 26047,84 грн., яка ним була вирахувана від суми нарахованого боргу, станом на 24.09.2015 року, в розмірі 35616,30 грн. за мінусом стягнутої заочним рішенням Новоодеського райсуду від 24.10.2013 року суми боргу в розмірі 9 568,66 грн., а також 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1302,39 грн. штрафу (процентна складова), а всього просить суд стягнути з відповідача 27850,23 грн. Зважаючи на досліджені в судовому засіданні фактичні обставини та на те, що відповідач продовжує порушувати умови кредитного договору, односторонньо не виконує належним чином своїх зобовязань по цьому кредитному договору, внаслідок чого порушує вимоги ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України, тому, у відповідності до умов цього кредитного договору, згідно до вимог ст.ст.610-612,1050 ч.2 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач повинен нести відповідальність за невиконання кредитних зобов'язань, але не в тому розмірі, як зазначає позивач. Цей висновок суду грунтується на наступному. Так, суд зазначає, що згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися відповідачем належним чином. \~Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним цього грошового зобов'язання. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин і матеріалів справи, вже існує заочне рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24.10.2013 року, яким було задоволено вимоги банку про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в розмірі 9568,66 грн. за невиконання зобов'язань по кредитному договору № NKXRRХ09790344 від 06.03.2008 року. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. 1, 2 \~ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Після набрання цим рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що боржника [PERSON] неможливо притягнути до подвійної відповідальності за одне й те ж саме порушення кредитного договору, і вдруге стягнути з нього заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, які вже були стягнуті судовим рішенням, поскільки нормою Основного закону, а саме, статтею 61 Конституції України, це заборонено. Разом з тим, поскільки відповідач не виконує своїх зобов'язань по кредитному договору,то відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України, це не позбавляє кредитора його права на стягнення з відповідача пені, що передбачено кредитним договором за несвоєчасну сплату кредитних платежів. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Пунктом 1 ч.2 статті 258 ЦК України передбачено, що до правовідносин про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Тобто, позивач повинен був нарахувати відповідачу заборгованість по пені в межах однорічного строку до часу звернення з позовом до суду. Як же вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, станом на 24.09.2015 року, [PERSON] була нарахована пеня в розмірі 32712,85 грн. Представник позивача в судове засідання з розгляду даної справи не зявився та не довів перед судом законність своїх вимог та правильність зробленого ним розрахунку, як загальної заборгованості по кредиту так і заборгованості по відсоткам і по пені. Тому, з урахуванням цих обставин, приймаючи своє судове рішення про часткове задоволення заявленого позову, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 559,19 гривень пені, а в іншій частині заявленого розміру позовних вимог позивачу слід відмовити через їх недоведеність і безпідставність. В обгрунтування цього свого рішення про часткове задоволення позову, суд

Outcome: partial