Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову ВК «СОВА» від виконання зобов`язань відносно [PERSON] згідно договорів як Асоційованими членами ВК «СОВА»; зобов`язати ВК «СОВА» нарахувати та виплатити гроші, які були заборговані [PERSON] у сумі 63832,62 грн.; стягнути з ВК «СОВА» заборгованість на користь [PERSON] у сумі 63832,62 грн.; зобов`язати ВК «СОВА» перерахувати на особисті рахунки [PERSON] стягнуті гроші у сумі 63832,62 грн.; зобов`язати ВК «СОВА» перерахувати на особисті рахунки [PERSON] заборгованість у сумі 63832,62 грн. та моральну шкоду у сумі 3000 грн. Зазначає, що [PERSON] з 20.08.2016р. є асоційованим членом ВК «СОВА». [PERSON] з ВК «СОВА» уклала договір та перерахувала гроші у вигляді паю у сумі 2000 грн. Згідно цього договору вона через 10 місяців, тобто 20.06.2017р. повинна була отримати на руки гроші у сумі 2000 грн., які є відсотком від вказаного паю, але не отримала ані паю, ані відсотків. [PERSON] на пропозицію посадової особи ВК «СОВА» 15.11.2016р. подала заяву про збільшення належного їй, як асоційованому члену ВК «СОВА» пайового внеску на суму 2000 грн. та 500 доларів США, який відразу ж сплатила, що підтверджується записом у членському квитку, засвідченому печаткою ВК «СОВА». [PERSON] обрала фінансову програму внесення пайового внеску та отриманих відсотків дивідендів в гривні під № 2 «Високодохідна», яка передбачає виплати дивідендів через 10 місяців, тобто 15.09.2017 р., а повернення паю через 11 місяців, тобто 15.08.2018 р. Таким чином, 15.09.2017р. ВК «СОВА» повинно було виплатити [PERSON] дивіденди з пайового внеску 100% розмірі, тобто 2000 грн. та 500 доларів США та 15.08.2018 р. повернути пайовий внесок у розмірі 2000 грн. та 500 доларів США. У серпні 2018 року [PERSON] хотіла отримати свої дивіденди з пайових внесків внесених, але працівниками ВК «СОВА» було повідомлено про наявність деяких затримок з виплатами та запевнено, що найближчим часом виплати будуть поновлені. Протягом усього часу з 20.05.2018р. по теперішній час позивачка постійно зверталася до ВК «СОВА», щоб повернути свої гроші, але працівники ВК «СОВА» говорили їй про наявність проблем з виплатами та запевняли, що найближчим часом виплати будуть поновлені та паї повернуть. Проте, жодних коштів відповідачка не отримала. Позивачка та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положення ст. 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Згідно статті 4 Закону України «Про кооперацію» кооперація базується на таких основних принципах: добровільність вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації, рівного права голосу під час прийняття рішень, демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій, безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності тощо. Відповідно до статті 8 Закону України «Про кооперацію» діяльність кооперативу регулюється його статутом. Згідно статті 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. У позові позивачка зазначає, що є асоційованим членом Виробничого кооперативу «СОВА», однак в обґрунтування позовних вимог не надала ні копії заяви про вступ до кооперативу, ні статуту та ніяких інших відповідних доказів на підтвердження того, що вона вступила до кооперативу та є його членом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Позивачкою не надано доказів, на підставі яких суд може встановити, що її права є порушеними. З огляду на наведене, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини, що підтверджують заявлені нею вимоги, і у суду немає правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

Outcome: dismissed