Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] ,\~місце реєстрації:\~ [ADDRESS] ,\~ адвокат\~Гостренко Серафима\~Данилівна,\~місцезнаходження:\~Донецька область,\~м.\~Бахмут,\~вул.\~Миру,\~51,\~каб.\~8,\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~місце реєстрації:\~ [ADDRESS] ,\~про зменшення\~розміру аліментів\~на утримання\~дитини.В обґрунтування позовної заяви зазначено, що між позивачем та відповідачем шлюб припинено на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2014 року, від шлюбу у них є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачем. Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2014 року з позивача стягуються аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходів позивача на утримання дитини. Але в теперішній час матеріальний та сімейний стан позивача змінився: [INFO] у нього народилась дитина [PERSON] від шлюбу з [PERSON] , з народженням другої дитини у позивача збільшились видатки на утримання обох дітей та дружини [PERSON] , і у зв`язку з вище визначеними обставинами позивач не має змоги сплачувати аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу, що визначений судом, оскільки крім неї, утримує ще одного сина та дружину. Просить позов задовольнити. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року, після отримання, відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 13 годину 30 хвилин 24 жовтня 2018 року, у зв`язку з чим визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, яке в подальшому було відкладено на 23 листопада 2018 року 13-00 годину із-за неявки відповідача. Судове засідання призначене на 23 листопада 2018 року було відкладено на 28 грудня 2018 року 09-00 годину, оскільки суддя знаходилась у нарадчій кімнаті по іншій справі, яке в подальшому також було відкладено на 09-00 годину 14 лютого 2019 року із-за неявки відповідача та представника відповідача. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2019 року було відкладено судове засідання за клопотанням відповідача та представника відповідача на 06 травня 2019 року 13-00 годину, яке також було відкладено судом за клопотанням відповідача та її представника на 06 червня 2019 року 13-30 годину. Судове засідання, яке було призначено на 06 червня 2019 року, було відкладено на 07 серпня 2019 року 13-30 годину за клопотанням відповідача про витребування доказів у позивача, яке в подальшому було відкладено на 29 серпня 2019 року 13-00 годину за клопотанням представника відповідача, оскільки вона продовжила свою відпустку. 29 серпня 2019 року судове засідання було відкладено на 24 жовтня 2019 року 15-30 годину, оскільки суддя знаходилась на лікарняному, яке в подальшому також було відкладено на 04 грудня 2019 року 13-40 годину, оскільки суддя знаходилась у відгулах, яке також було відкладено за клопотанням позивача на 16 грудня 2019 року 16-00 годину. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити за тих підстав, що викладені у позові. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволені відмовити в повному обсязі з тих підстав, що не має підстав зменшувати розмір аліментів. Заслухавши сторони, дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Згідно ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та протоколами судових засідань. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4) [PERSON] [INFO] одружився з [PERSON] , після одруження у обох стало прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.6) у позивача та його другої дружини [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.11-12) доходи [PERSON] за період з 4 кварталу 2017 року по 1 квартал 2018 року становлять: за продаж рухомого майна 24340 грн., заробітна плата в сумах 9795 грн. та 3362,59 грн., благодійна, у тому числі гуманітарна допомога 2100 грн. та 2100 грн. Як вбачається з довідок переселенців (а.с.14-15) дружина позивача [PERSON] є вимушеним переселенцем. Згідно копії довідок (.с.16-17) позивач за адресою: [ADDRESS] , членами сім`ї позивача є: син [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , донька дружини [PERSON] , тобто син позивача на якого він сплачує аліменти рахується по документам членом сім`ї позивача, а не відповідача, що також підтверджується довідкою, яка надана відповідачем про склад її сім`ї. З довідки, яка видана директором ДНЗ № 39, від 15 травня 2019 року (а.с.68) вбачається, що [PERSON] дійсно працює вихователем в дошкільному навчальному закладі яслах-садку № 39 «Кульбабка» Бахмутської міської ради з 03 серпня 2005 року по теперішній час, як вбачається з довідки (а.с.69) про доходи [PERSON] загальна сума її доходу за період з 01 травня 2018 року по 30 квітня 2019 року за винятком утримань склала 79241 грн. З листа фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.72) від 13 лютого 2019 року, вбачається, що з 03 жовтня 2018 року [PERSON] прийнятий на роботу до фізичної особи-підприємця [PERSON] . Виконує роботу слюсаря-інструментальника. Фізична особа-підприємець зобов`язується оплачувати працю працівника у розмірі 3723 грн. на місяць, з 01 січня 2019 року роботодавець зобов`язується оплачувати 4173 грн. на місяць. Згідно копії довідки від 25 жовтня 2018 року за № 455 (а.с.73) [PERSON] навчається на 3-му курсі педагогічного факультету на платній основі навчання, що підтверджується відповідними копіями квитанцій про сплату за навчання (а.с.73-74) та договором оренди щодо проживання, як вказується з усних пояснень відповідача у судовому засіданні, [PERSON] є її донькою і вона щодо неї є матір`ю одиначкою. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради від 16 грудня 2015 року за № 304 (а.с.76) визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] . З копії довідки про розмір аліментів сплачених у твердій грошовій сумі (а.с.77) вбачається, що позивач сплатив відповідачу аліменти з січня 2017 року по серпень 2017 року у загальній сумі 6559,07 грн. Згідно копії розрахунку заборгованості від 12 лютого 2019 року (а.с.77 зворот) заборгованість по аліментам у позивача станом на 17 серпня 2017 року відсутня, а станом на 01 лютого 2019 року становить 5334,23 грн., згідно розрахунку заборгованості від 06 червня 2019 року у позивача заборгованість станом на 01 червня 2019 року становить 2848,23 грн. (а.с.79). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] складають за період з 01 лютого 2019 року до 31 липня 2019 року без урахування аліментів становить 25038 грн., [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини і вона складає за період з лютого 2019 року по липень 2019 року у сумі 5160 грн., також [PERSON] отримала за 1 квартал 2019 року державну та соціальну допомогу у розмірі 2580 грн. З довідки про доходи [PERSON] вбачається, що він отримав суму доходу за період з 06 серпня 2019 року по 30 листопада 2019 року без урахування аліментів 11373,50 грн., та сплатив за цей же час аліменти на загальну суму 6217,97 грн. Згідно довідки № 2287 від 06 грудня 2019 року [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН Бахмутської міської ради і отримує одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини, та з січня 2019 року по грудень 2019 року вона отримала допомогу у розмірі 10320 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам у [PERSON] станом на 16 грудня 2019 року заборгованість по аліментам відсутня. З довідки про склад сім`ї вбачається, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] та донькою [PERSON] , [PERSON] отримує пенсію, згідно довідки від 16 грудня 2019 року за період з липня 2019 року по грудень 2019 року вона отримала пенсію у сумі 15293,76 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дані положення Закону також враховані в роз`ясненнях Верховного Суду України, що викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Аналіз статті 192 СК України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Крім того, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно положень статей 141, 180-182 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Так, позивачем надано суду достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують зміну його сімейного стану та матеріального становища, оскільки з 06 грудня 2017 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі та на його утриманні знаходиться фактично троє неповнолітніх дітей, на утримання одного з яких з нього в примусовому порядку стягується 1/4 частина зі всіх доходів, при цьому позивач отримує мінімальну заробітну платню, на його утриманні знаходиться дружина, яка не працює, окрім того незважаючи на вищевикладене він не має заборгованості по аліментам. Дослідивши всі матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, з урахуванням майнового та сімейного стану обох сторін, обов`язку як матері, так і батька утримувати дитину, розмір витрат на утримання дитини, які були зазначені відповідачем в судовому засіданні, та які явно не відповідають співрозмірності участі батьків в утриманні дитини, також суд враховував інтереси першої дитини [PERSON] , а також наявність на утриманні відповідача ще однієї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а тому суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2014 року, з 1/4 частини до 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Доводи представника відповідача з приводу того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів того що у нього погіршилось матеріальне становище та змінився стан сім`ї, суд не приймає до уваги при ухваленні рішення, оскільки такі доводи не доведені жодними доказами. Інших обставин, які б мали істотне значення у справі, судом встановлено не було. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при змінні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 432\~ЦПК України з моменту набрання рішенням законної сили виконавчий лист по справі № 219/1236/2014-ц від 09 квітня 2014, виданий Артемівським міськрайонним судом Донецької області, є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з припиненням обов`язку боржника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial