Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 02.09.2015 року з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.10.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ВL ЖГ00085553, за умовами якого відповідачу було надано кредит на поточні потреби в розмірі 15 000,00грн, під 20% річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту,з кінцевим терміном повернення 10.10.2014 року. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26.08.2015 року склала 28068,90 грн, яка складається з : заборгованості по поверненню кредиту - 13740,48 грн; заборгованість по сплаті відсотків - 1874,75грн; по сплаті комісії- 2348,27грн; плата за пропуск платежів - 10105,40 грн. В зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість в сумі 28068,90грн. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав клопотання, в якому прохає справу розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме: у розмірі 17988грн, відповідно до СМС повідомлення, яке було надіслано банком на її мобільний телефон. Крім того, пояснила,що заборгованість виникла в результаті скрутного матеріального становища, в якому її сім»я зараз перебуває, а саме: отримавши кредит вона захворіла на запалення легенів та тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні, також лікувалася в гінекологічному відділенні. Крім того, її чоловік, виїхавши на заробітки до Ставропольського краю РФ, потрапив у полон, перебував там півроку. На його викуп були втрачені значні кошти. На даний час її сина направлено на обстеження до онкоцентру. За час після отримання кредиту її сім»я пережила кілька поховань близьких родичів. На цій підставі відповідач в судовому засіданні прохала застосувати при розгляді справи ст.551 ЦК України та визначити вказані обставини виключними та зменшити розмір штрафних санкцій. Судом встановлено, що 10.10.2011 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір № BL_ЖГ00085553, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 15000,00 грн., термін повернення якого 10.10.2014 року (а.с. 6-9). Відповідно до п. 2.4.2 договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом (а.с. 6-9, 10). Процентна ставка за договором встановлена на рівні 20,00 % річних (а.с. 6). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту (а.с. 9). Згідно із п. 2.5.2 договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менше за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом (а.с. 6-9). Згідно п. 4.2 договору у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному у п.8 спеціальної частини договору. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту, які передбачені п. 2.5 кредитного договору. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 26.08.2015 року склала 28068,90 грн, яка складається з : заборгованості по поверненню кредиту - 13740,48 грн; заборгованість по сплаті відсотків - 1874,75грн; по сплаті комісії- 2348,27грн; плата за пропуск платежів - 10105,40 грн,що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір сторони взяли на себе певні зобов'язання. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За роз'ясненнями, які містяться в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» істотними обставинами для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Як пояснив відповідач у судовому засіданні,що в період з 2011 року по даний час її сім»я перебуває в скрутному матеріальному становищі. З 2011 року по 2013 року відповідач мала ряд захворювань, що постійно потребувало значних витрат на лікування. Також, на утриманні її сім»ї перебував батько чоловіка, який тяжко хворів, що також потягло за собою значні матеріальні витрати на його лікування та в подальшому його похованні. Крім того, [PERSON] пояснила,що з14.01.2012 року по 15.04.2012 року її чоловік перебував у полоні в м. Новоросійськ, РФ. Єдиним доходом сім»ї на той час була її мінімальна пенсія. Також, зазначила, що в даний час її син має онкологічне захворювання та потребує хірургічного лікування, що підтверджується письмовими доказами,наданими нею в судовому засіданні (а.с.99-110). З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що розмір неустойки (пені) слід зменшити в порядку ч.3 ст. 551 ЦК України до 1000,00грн. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, на які посилається відповідач, як на підставу своїх заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме: суд стягує з відповідача на користь банку заборгованість у сумі 1896350 грн, яка складається з : заборгованість по поверненню кредиту в розмірі 13 740,48грн; заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 1874,75грн; заборгованість по сплаті комісії в розмірі 2348,27 грн; плата за пропуск платежів в розмірі 1000,00грн. В решті позовних вимог суд відмовляє. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст.88 ЦПК України Відповідно до Закону України « Про судовий збір» ставка судового збору при подачі позовної заяви майнового характеру станом на 01.01.2014 року складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тому позивач при подачі позовної заяви до суду повинен був сплатити судовий збір у розмірі 243,60 грн. Як вбачається із матеріалів справи на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Пат «ВіЕйБі Банк»,виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого, з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М. А.(а.с.17). Однак, враховуючи те,що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов»язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір»від сплати судового збору звільняється, тому судові витрати суд стягує з відповідача. .

Outcome: partial