Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.05.2013 року в розмірі 79061,91 грн. та судові витрати в розмірі 1762 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно кредитного договору № б/н від 25.05.2013 року відповідачу було надано кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, і які зобовязувався повернути та сплатити позивачу відсотки за користування кредитом. Проте, вказаних взятих на себе зобовязань відповідач не виконав. Станом на 31.03.2018 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 79061,91 грн., з яких: 4299,26 грн. заборгованість за кредитом; 68901,68 грн. заборгованість по відсотках по користуванню кредитом, 1619,93 грн. заборгованість з комісій та пені, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 3741,04 грн. (процентна складова). У звязку із порушенням відповідачем своїх боргових зобовязань перед позивачем, останній просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявне\~ клопотання\~ представника у якому він просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи судом, що стверджується направленими за адресою місця реєстрації відповідача судовими повістками, які наявні в матеріалах справи, що повернулись до суду, оскільки останній відмовився від отримання повістки та шляхом оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-порталі Судової влади України. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, а позовних вимог по суті не оспорив. Згідно вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до норми ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15 травня 2013 року відповідач, [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав у позивача кредит в розмірі 4500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у відповідній заяві від 15.05.2013 року. При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тобто, як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось та не спростовано те, що 15.05.2013 року між сторонами було укладено договір про приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Такий договір, який зокрема, поєднує в собі елементи кредитного договору та договору надання банківських послуг, не оспорений, не визнаний недійсним та є чинним. Відповідно до умов договору відповідач, зокрема, отримав у користування кредитні кошти у розмірі ліміту на платіжну картку у розмірі 4500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до тарифів Банку на суму залишку заборгованості за кредитом (анкета-заява про приєднання, умови та правила надання банківських послуг, довідка про умови кредитування, копія паспорту відповідача тощо). Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за даним договором виконав, надав відповідачу кредит в розмірі, визначеному договором. Відповідно до умов договору, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.7.6 вищезгаданих Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно зі статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Як було встановлено судом, що умови договору відповідачем належним чином не виконувались, відповідач не надав банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами згідно до умов договору. В силу вимог ст. 1050 ЦК України, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник вчасно не вніс черговий обов'язковий платіж. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору, у разі виникнення овердрафту, банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту), визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Як вбачається із наявного у матеріалах справи розрахунку позивача, заборгованість відповідача за даним кредитним договором станом на 31.03.2018 року становить -79061,91 грн., з яких: 4299,26 грн. заборгованість за кредитом; 68901,68 грн. заборгованість по відсотках по користуванню кредитом, 1619,93 грн. заборгованість з комісій та пені, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 3741,04 грн. (процентна складова). Оскільки, відповідач добровільно не погасив кредитну заборгованість перед позивачем, таким чином порушивши зазначені норми закону та умови договору, що виразилось у невиконанні належним чином ним зобов'язань за вказаним договором, а тому позовні вимоги банку підлягають до задоволення у повному обсязі. Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову та стягнення згаданих сум заборгованості за кредитним договором, що нараховані у відповідності до його умов. Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1762,00 грн. Ураховуючи викладене та

Outcome: approved