Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Представник позивача Гапоненко Ю.А. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. 19.11.2015 року близько 22 год. 25 хв. в м. Київ по вул. Полярна, 13 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів, а саме: «Нyundai Q», д.н.з. [NUMBER] . під керуванням [PERSON] та «Тоуоtа Venza», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під його керуванням. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2016 року по адміністративній справі № 757/47275/15-п винною у вказаній ДТП було визнано [PERSON] у вчиненні порушень, передбачених ст. 124 КУпАП. Згідно Полісу № АЕ-3671573 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «Київський страховий дім» та [PERSON] , транспортний засіб «Нyundai Q», д.н.з. [NUMBER] було застраховано в зазначеного Страховика. 19.11.2015 року відповідач повідомила Страховика про подію, що може бути визнана страховою. 11.12.2015 року складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ №1315. 04.04.2016 року ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ», яка є потерпілою від вказаної ДТП, звернулось до Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком шляхом перерахування коштів на рахунок. 01.07.2016 року страховиком з урахуванням поданих документів складено страховий акт №712-4049/1 та наказ №712-4049/1/1, щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн. 07.07.2016 року на підставі вищевказаних документів Страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13260 від 07.07.2016 року. Як зазначив представник позивача після виконання основного зобов`язання страховик набув право регресної вимоги про стягнення страхового відшкодування із відповідача з огляду на те, що ним було порушено п. 8 договору страхування щодо неможливості керування забезпечувальним автомобілем особою, водійський стаж якої не перевищує трьох років. Зазначивши при цьому, що при укладанні договору № АЕ-3671573 було застосовано коригуючий коефіцієнт, який використовується до осіб, які мають водійський стаж більше трьох років. 09.08.2018 року, між ПрАТ «Київський страховий дім» та ТОВ «ФК «Груп Фактор» було укладено Договір про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» набуло право вимоги на отримання відшкодування шкоди, в порядку регресу по вказаній вище ДТП. Відповідно до пункту 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. За таких обставин, позивач звернувся з позовом до [PERSON] , як особи винної у вчиненні ДТП, та просить стягнути на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 25000,00 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 12.07.2019 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак направив до суду заяву в якій просив розглядати за його відсутності на підставі наявних доказів у справі, поз просив задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими. Просила в позові відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2015 року між ТзДВ «Київський страховий дім» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс №АЕ/3671573, строк дії якого з 06.06.2015 року по 05.06.2016 року включно. Об`єктом страхування відповідно до даного договору є транспортний засіб - автомобіль «Нyundai Q», д.н.з. [NUMBER] . Судом встановлено, що на підставі постанови Печерського районного суду міста Києва від 03.02.2016 року, [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ст. 124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України регламентовано, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 19.11.2015 року [PERSON] повідомила страховика про ДТП. 11.12.2015 року складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ №1315. 04.04.2016 року ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ», яке є потерпілою від вказаної ДТП, звернулось до Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком шляхом перерахування коштів на рахунок. 01.07.2016 року Страховиком з урахуванням поданих документів складено страховий акт №712-4049/1 та наказ №712-4049/1/1, щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн. 07.07.2016 року на підставі вищевказаних документів Страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13260 від 07.07.2016 року. 09.08.2018 року між ПрАТ «Київський страховий дім» та ТОВ «ФК «Груп Фактор» укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Груп Фактор» набуло право вимоги відшкодування шкоди, в порядку регресу по вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, що підтверджується копією вказаного договору. Як вбачається з Полісу №АЕ/3671573 сторонами даного правочину встановлено, що до керування транспортними засобами не допускаються особи з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За нормою ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю чи майну третьої особи. Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до п. 9.1 та 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова, сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 38-1-1 ст. 381 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до вимог Інструкції про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 01.09.2011 року № 279/2011, передбачено, вимоги до заповнення бланків полісів, зокрема, в розділі «8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» бланку полісу зазначаються істотні умови, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладанні договору ОСЦПВВНТЗ. До таких умов відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обов`язковому технічному контролю (ОТК) (якщо «так», то вказується дата наступного ОТК), допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років. Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1. розділу II до Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що затверджене Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27.10.2011 року № 673, передбачено, що при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов`язаний застосовувати коригуючі коефіцієнти відповідно до схеми застосування коригуючих коефіцієнтів при укладанні договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наведеної в додатку до цього Положення. Відповідно до Схеми застосування коригуючих коефіцієнтів при укладанні договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наведеної в додатку до цього Положення, Страховик при укладенні договору застосовує в тому числі тип коригуючого коефіцієнту «водійський стаж осіб, відповідальність яких застрахована за договором». Вказане вище свідчить, що при укладенні договору, яке оформлено у вигляді полісу № АЕ-3671573 застосовано коригуючий коефіцієнт, який використовується до осіб, які мають водійський стаж більше трьох років. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки Територіального сервісного центру №8043 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 06.09.2019 року, на ім`я [PERSON] , [INFO] видавалось посвідчення водія серії [NUMBER] від 28.01.2012 року. [PERSON] має право на управління транспортними засобами категорії В1 транспортні засоби та В з 22.09.2007 року. Отже, водійський стаж відповідача на момент ДТП, що сталася 19.11.2015 року перевищує три роки. Тобто, при укладенні полісу №АЕ-3671573 Страховиком вірно було застосовано коригуючий коефіцієнт, який використовується до осіб, що мають водійський стаж більше трьох років. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є безпідставні, не ґрунтуються на нормах права, які їх регулюють, а відтак не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed