Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Представник позивача, [PERSON], звернулась до суду із позовом до відповідача про визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті 29 листопада 2014 року [PERSON], матері позивача. Зазначала при цьому, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], внаслідок чого залишилось спадкове майно, яке складається з будинку 18 по вулиці Будівельній в місті Маріуполі. Додавала, що позивач мешкає з 2007 року в Республіці Молдова. На прохання своєї матері він приїхав доглядати її у жовтні 2014 року, покинувши свою роботу. Вказувала, що після смерті [PERSON] позивач не міг залишатись надовго в України, бо поспішав на роботу, а також за своїм психологічним станом не думав про майбутню спадщину. Через рік він через свою повірену особу звернувся до нотаріуса, однак отримав відмову у проведенні реєстрації його заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі переліченого представник позивача просила суд визнати поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та надати [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 29 листопада 2014 року. В судове засідання [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився. Представник позивача, яка діє на підставі договору, [PERSON], повністю підтримала заявлені [PERSON] позовні вимоги, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, а також просила суд задовольнити поданий позов. При цьому додавала, що [PERSON] доглядав перед смертю свою матір, [PERSON], поховав її, однак у передбачений законом строк не встиг оформити свої спадкові права, бо мешкає та працює в іншій країні, у Молдові. При цьому позивач приїздив восени 2015 року для подання заяви про прийняття спадщини, у чому отримав відмову від нотаріусу. У теперішній час [PERSON] оформив довіреність на певну особу, яка може реалізувати його право на подання заяви до нотаріусу, тому строк для подання такої заяви буде достатній йому незначний. Представник відповідача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог [PERSON] не заперечувала, вважаючи, що останній на підставі пояснень допитаних свідків довів існування у нього перешкод для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в передбачений законом строк. Таким чином за наявності поважності пропуску такого строку була не проти задоволення позову [PERSON] Суд, вислухавши учасників процесу, які зявились, вивчивши письмові докази, вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК у разі пропуску з поважних причин встановленого законодавцем шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому на підставі п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні було підтверджено, що 29 листопада 2014 року померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1649 від 2 грудня 2014 року (а. с. 4). З копії актового запису про смерть № 1649 від 2 грудня 2014 року, здійсненого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] померла 29 листопада 2014 року, яка мешкала по вул. Будівельній 18 в м. Маріуполі, свідоцтво про смерть якої було видано [PERSON], який мешкає в м. Маріуполі по вул. Будівельній 19 (а. с. 32). Згідно із свідоцтвом про народження, виданим Кагульським міським відділом РАЦС Вулкапештського відділу РАЦС Молдовської РСР, вбачається, що [PERSON] народився 21 жовтня 1960 року, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 377 від 14 листопада 1960 року (а. с. 5). Відповідно до паспорту громадянина республіки Молдова вбачається, що [PERSON], [INFO], є громадянином республіки Молдова (а. с. 6). За інформацією приватного нотаріуса [PERSON] від 12 квітня 2016 року вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої 29 листопада 2014 року [PERSON] не заводилась (а. с. 33). На підставі договору купівлі-продажу від 21 серпня 1987 року, посвідченому держаним нотаріусом, реєстр 3366, [PERSON] набула у власність 3/5 частики будинку 18 по вулиці Будівельній в м. Маріуполі, право власності якої було зареєстровано в Маріупольському БТІ у вересні 1987 року, реєстр № 21518 (а. с. 13-16). Допитані у судовому засіданні свідки, [PERSON] та [PERSON], вказували, що [PERSON] була їх сусідкою напроти їх будинку, яка померла 29 листопада 2014 року. [PERSON] син [PERSON], який тривалий час мешкає в Молдові, де у нього родина та робота. Однак він регулярно приїздив до своєї матері у відпустку, надаючи їй матеріальну допомогу та допомагав по господарству. Вказували, що, коли мати позивача захворіла, [PERSON] приїхав восени 2014 року доглядати [PERSON] Він викликав їй лікарів, мешкав із нею, годував, бо вона вже не могла самостійно ходити. А коли вона померла, то позивач поховав її. Оскільки він у місті інших рідних немає, то свідки йому допомагали у чому могли, як сусіди. Так на прохання позивача [PERSON] за своїми документами отримав у відділі РАЦС свідоцтво про смерть [PERSON], бо у позивача громадянство Молдови. На підставі того, що у [PERSON] робота в іншій країні, то він був змушений протягом кількох днів після смерті своєї матері поїхати додому. Зазначали, що позивач перебував при цьому у пригніченому стані, тому можливо на підставі цього, або за відсутності коштів не подав одразу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] нотаріусу. Вказували, що восени 2014 року загалом [PERSON] перебував в м. Маріуполі десь протягом 1,5 місяця. В подальшому [PERSON] приїздив восени 2015 року до міста Маріуполя для оформлення своїх спадкових прав, однак йому в цьому було відмовлено. Суд встановив, що у передбачений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач заяву до нотаріальної контори не подав, внаслідок чого при звернені до приватного нотаріуса [PERSON] повіреної [PERSON] особи, [PERSON], позивачу було відмовлено у прийнятті заяви для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 17). Однак суд вважає, що в судовому засіданні представник позивача довела поважність з обєктивних причин пропуску [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки позивач був позбавлений можливості подати вказану заяву про прийняття спадщини після смерті 29 листопада 2014 року своєї матері, [PERSON] з поважних причин, бо постійно мешкає та працює в республіці Молдова, де його родина, в той час як території міста Маріуполя відноситься до території, на якій проводиться антитерористична операція в Україні, починаючи з 14 квітня 2014 року та сих пір. В той же час позивач доглядав за своєю матірю перед її смертю, приймав участь у її похованні, а в подальшому при отриманні такої можливості подав заяву до нотаріусу про прийняття спадщини на спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Таким чином суд зазначає, що оскільки після відкриття спадщини необхідно вчинити певні дії, які б свідчили про прийняття спадкоємцем спадщини, якою визнається подача заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, то позивач навів суду об'єктивні обставини, які свідчать про істотні труднощі, з якими [PERSON] стикнувся при поданні заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Враховуючи, що шестимісячний строк для прийняття спадщини для позивача після смерті його матері сплив, та на підставі поважності пропуску такого строку, суд вважає, що [PERSON] можна визначити додатково місячний строк, який буде достатнім для подання ним або повіреною ним особою, враховуючи наявність такої особи з боку [PERSON], заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті 29 листопада 2014 року матері позивача, [PERSON]

Outcome: approved