Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17.03.2018 року о 05 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, який керуючи транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER] на 58 км + 150 м автодороги Бориспіль-Дніпро допустив зіткнення з автомобілями марки «BMW X5», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2018 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Зазначає, що МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. ОскількиДТП сталося з вини відповідача, то позивач вимагає стягнути з відповідача на його користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 101300,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Відповідно до ухвали суду від 26.09.2019 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали, для подання відзиву до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надав заяву, в якій, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав в повному обсязі, проте не заперечує факту ДТП та своєї провини в скоєній ДТП та в обґрунтування заперечень проти позовних вимог відповідач зазначив, що 12.04.2018 року він, як винуватець ДТП, виплатив власнику автомобіля марки «BMW X5» в якості повного відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди 260000,00 грн., відповідно до їх домовленостей з [PERSON] . Крім того відповідач сплатив по 10000,00 грн. в якості відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди завданих внаслідок ДТП [PERSON] , який керував автомобілем марки «BMW X5» та [PERSON] , яка була пасажиром даного автомобіля. Відповідач не погоджується з висновком №43/18 від 07.04.2018 року, так як середня вартість пошкодженого автомобіля на той час становила 660000,00-900000,00 грн., в той час як експерт встановлює, що вартість відновлюваного ремонту становить 664655,59 грн, тобто фактично повну вартість автомобіля. Також відповідач вважає, так як сума страхового відшкодування перерахована на власний рахунок [PERSON] , а не на рахунок СТО, то вона повинна бути зменшена на суму визначеного податку на додану вартість, чого позивачем зроблено не було. На поданих стороною позивача платіжних дорученнях відсутні підписи відповідальних осіб та печатка платника МТСБУ, таким чином відсутні будь-які підтвердження отримання [PERSON] страхового платежу в розмірі 100000,00 грн., тому відповідач вважає, що суду не надано належних і допустимих доказів сплати МТСБУ страхового відшкодування, а тому вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позову. 20.11.2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої повністю не погоджується із запереченнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву та вказав, що відповідач не заперечує факту ДТП та своєї провини в скоєній ДТП, не оспорює обставину, що він не мав чинного полісу обов`язкового страхування на момент вказаної ДТП, під час огляду пошкодженого транспортного засобу, як вбачається з акту огляду, який є невід`ємною частиною звіту №43/18, був присутній і сам відповідач, який підписав вказаний акт огляду без жодних заперечень та зауважень. Що стосується ПДВ при калькуляції ремонту, то ПДВ нараховувалось лише на запасні частини, вартість яких без ПДВ становить 518128,93 грн., а тому вартість матеріального збитку транспортного засобу «BMW X5» становить 561029,80 грн., а тому позивач здійснив виплату в загальному розмірі 100000,00 грн. не віднімаючи при цьому ПДВ, оскільки сума збитку значно перевищує ліміт відповідальності позивача і саме ця сума була сплачена [PERSON] . Відповідач відшкодував потерпілому [PERSON] 260000,00 грн., але останній залишив за собою право звернутись до страхової компанії за страховим відшкодуванням, в разі якщо сума ремонту його автомобіля буде перевищувати вказану суму. Таким чином, оскільки відповідач не повністю відшкодував заподіяну шкоду, позивач зобов`язаний був компенсувати [PERSON] 100000,00 грн, внаслідок чого подав до суду регресний позов до відповідача, а тому вважає заявлені вимоги обґрунтованими та просить суд задовольнити позов. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 17.03.2018 року [PERSON] , який є відповідачем по справі, близько 05 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] на 58 км + 150 м автодороги Бориспіль-Дніпро, будучи неуважним не врахував дорожньої обстановки та стану дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW X5» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілих немає. Такими діями [PERSON] порушив п.п. 2.3 б, 12.1 ПДР України, що підтверджується постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.04.2018 року. Указаною постановою відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Автомобіль марки «BMW X5» державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. 17 березня 2018 року водій пошкодженого транспортного засобу «BMW X5», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 17 березня 2018 року за участі автомобіля марки «BMW X5», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під його керуванням та автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача. ПрАТ СК «Саламандра-України» отримало від МТСБУ доручення на врегулювання відкритої справи щодо відшкодування шкоди заподіяної внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. МТСБУ здійснило виплату ПрАТ СК «Саламандра-України» в сумі 1300,00 грн. в рахунок врегулювання справи №49251, щодо здійснення регламентної виплати, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №910127 від 13.07.2018 року. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №43/18 від 07.04.2018 року вартість матеріального збитку з технічної точки зору, який завданий власнику автомобіля марки «BMW X5», д.н.з. [NUMBER] , після ДТП 17.03.2018 року складає 664655,59 грн. Між [PERSON] та [PERSON] , який є відповідачем по справі, була досягнута домовленість з приводу відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди завданих [PERSON] , як власнику транспортного засобу, внаслідок ДТП, в розмірі 260000,00 грн. Вартість матеріального збитку [PERSON] визначив за попереднім погодженням з [PERSON] , виходячи з вартості запчастин та ремонту та фактично отримав вказану суму від [PERSON] . Проте в разі, якщо сума ремонту автомобіля марки «BMW X5» д.н.з. [NUMBER] перевищує отриманні [PERSON] 260000,00 грн., він залишив за собою право звернутись до страхової компанії за страховим відшкодуванням, що підтверджується заявою [PERSON] від 12.04.2018 року, завіреною у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу. 10 квітня 2018 року власник пошкодженого транспортного засобу «BMW X5», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Наказом МТСБУ №6195 від 25.06.2018 року прийнято рішення про виплату [PERSON] на відшкодування шкоди суми коштів в розмірі 100000,00, які фактично перераховані на користь останнього 27.06.2018 року, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №909680 від 27.06.2018 року. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоду складає 101300,00 грн. 26.06.2018 року на адресу відповідача позивачем надіслано листа з вимогою сплатити суму коштів в розмірі 101300,00, в якості компенсації витрат МТСБУ, пов`язаних з оплатою відшкодування завданої [PERSON] матеріальної шкоди. Однак відповідач в добровільному порядку не відшкодовує позивачу понесені ним витрати внаслідок відшкодування збитків завданих відповідачем в ДТП, а тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Таким чином спір між сторонами виник спір з правовідносин про відшкодування шкоди, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК) і Закону України від 01.07.2004р. №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV). Статтею 21 Закону №1961-IV передбачено гарантії, відповідно до яких забезпечується обов`язковість страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До таких гарантій, зокрема, відноситься заборона експлуатації наземних транспортних засобів без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Згідно ст.39 Закону №1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Відповідно до пп.«а» п.41.1 ст.41 Закону №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідач на дату ДТП не виконав вимог Закону №1961-IV та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у зв`язку з чим позивачем відшкодовано завдану внаслідок неправомірних дій відповідача шкоду в сумі 100000,00 грн. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону №1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст.29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За змістом п.34.3 ст.34 Закону №1961-IV потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Отже, на підставі зазначених норм закону, враховуючи, що позивачем відшкодовано потерпілому [PERSON] збитки, завдані йому внаслідок пошкодження його транспортного засобу неправомірними діями відповідача в розмірі 100000,00 грн., то позивач набув право вимоги до відповідача в межах даної суми коштів. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст.12 ЦПК цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК відповідач не навів суду будь-яких обставин, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд відхиляє доводи відповідача відносно повного відшкодування шкоди потерпілому [PERSON] в сумі 260000,00 грн., адже з дослідженої в судовому засіданні нотаріально завіреної заяви [PERSON] вбачається, що в разі якщо сума ремонту його транспортного засобу буде перевищувати отриманні ним кошти від відповідача, то він залишає за собою право звернутись до страхової компанії за страховим відшкодуванням, а згідно висновку №43/18 від 07.04.2018 року вартість матеріального збитку з технічної точки зору, який завданий автомобілю [PERSON] , складає 664655,59 грн. Що стосується висновку автотоварознавчого дослідження №43/18 від 07.04.2018 року, він складений судовим експертом автотоварознавцем [PERSON] , якому за рішенням Центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю «визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку завданого власнику транспортного засобу», що підтверджується свідоцтвом Міністерства юстиції України №35 від 03.07.2015 року, а тому суд не вбачає будь-яких підстав ставити вказаний висновок під сумнів. На спростування того, що платіжні доручення не відповідають Інструкції про безготівкові розрахунки, представником позивача були надані суду оригінали платіжних доручень № 909680 від 27.06.2018 року на суму 100000,00 грн. та № 910127 від 13.07.2018 року на суму 1300,00 грн., а тому суд вважає ці платіжні доручення належним та допустимим доказом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо судових витрат, то слід зауважити, що судові витрати в даному випадку складаються із судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову в сумі 1921,00 грн. у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.176 ЦПК та ст.4 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, то понесені позивачем витрати з оплати судового збору підлягають відшкодування за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved