Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Представник позивача 04 серпня 2016 року звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначає, що [INFO] року померла [PERSON], яка була бабусею позивача, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) загальною площею 4,2 умовних кадастрових гектарів. Померла [PERSON] заповіту не склала, на момент смерті проживала разом зі своїм онуком [PERSON], який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном та заволодівши правовстановлюючими документами. Спадкоємці померлої: син [PERSON] - помер [INFO] року, дочка [PERSON] - спадщину не приймала. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку - сертифікату, оригінал якого було втрачено. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право на земельну ділянку (пай) загальною площею 4.2 умовних кадастрових гектарів, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області в порядку спадкування після смерті бабусі [PERSON], яка померла [INFO] року. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася подала до суду заяву, у якій розгляд справи просила провести без її участі, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити (а.с.32). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, від Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечила (а.с. 22). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що батьками позивача згідно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.1966 року були [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до архівного витягу Державного архіву Сумської області від 14.03.2016 року батько позивача [PERSON], [INFO], був сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Таким чином, позивач [PERSON] є онуком [PERSON]. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] року помер (а.с.12), а баба позивача - [PERSON] померла [INFO] року (а.с.9). Відповідно до довідки Білківської сільської ради від 19.04.2016 року померла [PERSON] на момент смерті проживала по [ADDRESS] з онуком - [PERSON], 1966 року народження, заповіт від імені померлої сільською радою не посвідчувався (а.с.13). За даними відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області на ім'я [PERSON] було видано сертифікат серії [NUMBER] за № 617 на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації від 21.03.1996 року № 164, на право на земельну частку (пай) площею 4,2 умовних кадастрових гектарів, який було видано як члену сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Нива», межі землекористування якого знаходились на території Білківської сільської ради (а.с.15, 33). Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 44865235 від 25.08.2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, (а.с. 30,31). Постановою від 21.03.2016 року державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - сертифікат на земельну частку (пай) (а.с. 8). У газеті «Новини Тростянеччини» № 45 (10915) від 24 червня 2016 року було розміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат [NUMBER], зареєстрований за № 617 від 29.03.1996 року на ім'я [PERSON] по АПТ закритого типу «Нива» виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації № 164 від 21.03.1996 року, вважати недійсним (а.с. 17). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] року. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини у цій справі регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до частин 1 та 2 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина, яка народилась після його смерті. Онука і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Оскільки померла [PERSON] за життя заповіту не складала, спадщина, яка відкрилась після її смерті, підлягає спадкуванню спадкоємцями за законом. Ураховуючи викладене та те, що батько позивача - син [PERSON] помер до смерті останньої, інших спадкоємців з числа дітей померлої, які б прийняли спадщину не установлено, суд дійшов висновку, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті [PERSON], і відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР набув у порядку спадкування за законом право на належну померлій [PERSON] земельну частку (пай), оскільки проживав разом з померлою до дня її смерті та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. За відсутності у позивача правовстановлюючого документу на ім'я померлої бабусі - сертифікату серії [NUMBER] за № 617, виданого на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації від 21.03.1996 року № 164, на право на земельну частку (пай) площею 4,2 умовних кадастрових гектарів, позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право слід визнати за ним рішенням суду. За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved