Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 03.10.2016 року у розмірі 42688,53 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1762 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 03.10.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», назва якого змінена на АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 21000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку», які викладено на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві і є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором та станом на 15.118.2018 року виникла заборгованість у розмірі 42688,53 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 16379,44 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом - 9823,63 грн., нарахованої пені - 13976,48 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2008,98 грн. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2018 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. При цьому пояснив, що певний час не працював, а тому не міг сплачувати кредит, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 03.10.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 21000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 6-22). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку», які викладено на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с. 6). Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 03.10.2016 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору боржник зобов`язаний здійснювати погашення заборгованості за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. П. 2.1.1.2.4 Договору, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно п.1.1.2.1.9 Договору власник зобов`язаний стежити за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. П. 1.1.7.12 Договору передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі повертав кредитні кошти та сплачував передбачені зазначеним вище кредитним договором платежі, що призвело до виникнення перед банком заборгованості, З розрахунку, доданого до позовної заяви, вбачається, що заборгованість становить 42688,53 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 16379,44 грн., нараховані відсотки за користування кредитом - 9823,63 грн., нарахована пеня - 13976,48 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2008,98 грн. (а.с. 5). Разом з тим, суд не погоджується в повній мірі з розміром заборгованості, зазначеної у розрахунку, виходячи з наступного. Представником позивача у розрахунку зазначено, що штраф (процентна складова) становить 2008,98 грн., відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року по справі № 347/1910/15-ц, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Згідно ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечуються, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язань. За змістом ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов`язання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня). Тобто, фіксована частина штрафу та штраф у вигляді процентної складової простроченої заборгованості, яка включає до себе тіло кредиту, проценти за користування кредитними коштами, пеню та комісію, передбачені договором, в даному випадку містять ознаки подвійного стягнення неустойки та ознаки стягнення неустойки з неустойки. Статтею 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на і вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених їм Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК і ст. 61 Конституції України, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу (процентної складової) у розмірі 2008,98 грн. слід відмовити. Отже, судом встановлено, що оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, виникла заборгованість у розмірі 40679,55 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 16379,44 грн., нараховані відсотки за користування кредитом - 9823,63 грн., нарахована пеня - 13976,48 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн. Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» від 07.07.2018 року № Е.65.0.0.0/3-365676 повідомлено, що з 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Відповідно до ч.2 ст. 5 закону України «Про Акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу. що містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial