Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] (місцезнаходження: [ADDRESS] ) в інтересах [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири. В спірній квартирі зареєстровані відповідачі, родичі колишнього власника квартири [PERSON] , а саме її дочка [PERSON] та син [PERSON] , які у 2017 році виїхали на постійне місце проживання до Французької Республіки, [PERSON] ще у грудні 2017 року отримав посвідку на проживання у Французькій Республіці. У зв`язку із викладеним представник позивача просить усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування квартирою. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило. Заяви про визнання позову та про розгляд справи без їх участі, які надійшли від імені відповідачів до суду засобами поштового зв`язку, суд не приймає до уваги, у зв`язку із наявністю обґрунтованого сумніву у їх достовірності. Так, у позовній заяві представник позивача вказує, що відповідачі постійно проживають у Французькій Республіці з 2017 року, проте заяви про визнання позову від імені відповідачів були направлені до суду засобами поштового зв`язку з поштового відділення у м. Сєвєродонецьку Луганської області. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 19.11.2019 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Короткевич О.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1538, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 189325811 від 19.11.2019 року. Згідно із п. 12 договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Короткевич О.Г. 19.11.2019 року, серії НОВ № 017643, зареєстрованого в реєстрі за № 1538, особи, що зареєстровані за адресою по квартирі, яка відчужується за цим договором, зобов`язуються знятися з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою до 29 листопада 2019 року. Відповідно до довідки Центра надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради № 25292 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 18.11.2019 в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14 та яка зводиться до того, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є членами сім`ї колишнього власника спірної квартири та зобов`язалися знятися з реєстраційного обліку до 29 листопада 2019 року, проте докази зняття їх з реєстрації за вищевказаною адресою станом на час розгляду справи відсутні, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що представник позивача у письмовій заяві просив не стягувати судові витрати з відповідачів, у зв`язку із чим суд вважає справедливим та розумним не стягувати судові витрати з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved