Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним позовом до [PERSON] сільської ради, Приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на землю. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 вересня 2014 року після смерті матері позивача [PERSON], відкрилась спадщина, до спадкової маси якої входить земля загальною площею 3,956 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах [PERSON] сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за межами населеного пункту. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом є [PERSON] Однак представник позивача зазначає, що [PERSON] була позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на землю - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №009220, який був втрачений. Тому представник позивача [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] як за правонабувачем в порядку спадкування за [PERSON], право власності на землю, загальною площею 3,956 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах [PERSON] сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за межами населеного пункту, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №009220, виданого на підставі розпорядження голови Ужгородської райдержадміністрації №439 від 19.11.2002 року та сертифікату РН №168816. Позивачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явилися, однак від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, з якої вбачається, що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує та просить розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серія 1-ФМ №131108 від 01.12.2003 року виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Ужгородського району Закарпатської області вбачається, що 29.11.2003 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть складено зроблений запис за №35. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1-26 від 12.01.2005 року, на підставі заповіту посвідченого [PERSON] сільською радою 27.10.2003 року за реєстром №71, спадкоємцем майна [PERSON], померлої 29.11.2003 року була [PERSON]. Вказане свідоцтво було видано на спадкове майно, що складається з приватизованої земельної ділянки площею 3,956 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради і відведеної померлій [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №009220, виданого 19.11.2002 року Ужгородською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови Ужгородської райдержадміністрації №439 від 19.11.2002 року та сертифікату РН №168816 та зареєстрованого в книзі записів державних актів за №1872. Згідно свідоцтва про смерть серія І-ФМ №177090 від 17.09.2014 року виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Ужгородського району Закарпатської області вбачається, що 15.09.2014 року померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №29. Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки №702 від 15.06.2016 року, виданої [PERSON] сільської ради, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Згідно довідки №701 від 15.06.2016 року виданої [PERSON] сільської ради, на момент смерті [PERSON] разом з нею проживала її дочка [PERSON] Як передбачено ч. 1ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 цього закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. З відповіді приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що 18 квітня 2016 року 2016 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 3 п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідност.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно пп. 4.18 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5\~видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право власності на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 24.\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка прийняла спадщину та 15.03.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину №3-276 на спадщину, що складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Руські Комарівці, вул. Нова, 3, Ужгородського району Закарпатської області, який належав померлій [PERSON] Судом встановлено, що отримати належним чином оформлений дублікат (примірник) державного акту та провести його державну реєстрацію позивач не має можливості, оскільки згідно ч. 1ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Згідно пп. 3 п. 1ст. 2 цього закону заявником є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Пунктами 6 (абзац 1) та 9 (абзаці 1) Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. Суд констатує, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку - шляхом отримання нотаріального свідоцтва про право на спадщину оформити свої права на вказану земельну ділянку Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved