Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник відповідача [PERSON] адвоката Мирось С.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення по справі №640/6500/19 в частині розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи в загальному розмірі 30 175, 00 (тридцять тисяч сто сімдесят п`ять) грн. Позивач [PERSON] подав до суду заперечення на заяву представник відповідача щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу, в якій просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на те що подання заяви про залишення позову без розгляду є його процесуальним правом, також, зазначив, що відповідачем не надано доказів та доводів необґрунтованості дій позивача. Представник відповідача адвоката Мирось С.В. через канцелярію подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, заяву про стягнення витрат на правничу допомогу просив задовольнити. Зазначив, що необґрунтовані дії позивача полягали у безпідставності позову та неодноразовому поданні заяв про забезпечення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За вказаних обставин судом вирішено розглянути питання про ухвалення додаткового рішення за відсутністю сторін у судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Ухвалою Київського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~16.11.2020\~року заяву\~ [PERSON] \~про залишення\~позовної заяви\~без розгляду\~задоволено.\~Позовну заяву\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа\~Харківська міська\~рада про\~усунення перешкод\~у здійсненні\~права власності,\~припинення самочинного\~будівництва,\~відновлення первісного\~становища залишено\~без розгляду, на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України. У поверненні сплаченого ним судового збору а подання позовної заяви відмовлено. Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 37 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 9 ст. 141 цього Кодексу, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Як вбачається з роз`яснень в п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача. Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Так, статтею 11 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положеннями ст. 257 ЦПК України визначено право позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц. До необґрунтованих дій позивача, представник відповідача відносить безпідставність позовної заяви, неодноразове подання позивачем заяв про забезпечення позову, безпідставність заяв позивача про зміну позовних вимог, що в свою чергу є процесуальними правами позивача, які гарантовані чинним законодавством та є способом захисту прав позивача. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Крім того, представником відповідача [PERSON] адвокатом Мирось С.В. надано Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 16.11.2020 року як додаток до Договору про надання правової допомоги від 20.04.2020 року, укладеного між ним та [PERSON] . Разом з тим, матеріали цивільної справи №640/6500/19 містять лише Договір про надання правової допомоги від 20.04.2019 року. Таким чином, з урахуванням викладеного, під час розгляду справи судом не встановлено з боку позивача чи його представника зловживання процесуальними правами, також не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, представником відповідача в свою чергу не зазначено в чому виразились необґрунтовані дії позивача, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed