Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] за довіреністю та в її інтересах - [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом в якому просила визнати за позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS], загальна площа 43,1 кв.м., житлова площа - 27,3 кв.м., в порядку спадкування за законом, що залишилась після [PERSON], померлої [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [INFO] дочки позивачки [PERSON] відкрилась спадщина - вищевказана квартира в якій проживала і була зареєстрована [PERSON] до дня своєї смерті. Вказане нерухоме майно було придбане подружжям [PERSON] та її чоловіком [PERSON] в 1992 році, а тому в силу ст.60 СК України та ч.3 ст.268 ЦК України, воно належало чоловіку і жінці на праві спільної сумісної власності. Враховуючи ці обставини, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з ? частини [ADDRESS]. При цьому, оскільки чоловік померлої відмовився від своєї частини спадщини, про що написав відповідну заяву до нотаріальної контори, а донька звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак відповідного свідоцтва не отримала, з урахуванням ч.1 ст.1278 ЦК України позивач звернулась у визначений термін до нотаріальної контори із заявою про отримання в порядку спадкування за законом 1/4 частини спадкового майна після померлої доньки [PERSON] Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва зважаючи на те, що позивачем не надано оригіналу правовстановлюючого документу на вище зазначене нерухоме майно який є підтвердженням права власності [PERSON] на вищезазначену частину квартири і за таких обставин позивач звернулась до суду за захистом своїх прав які вона не може реалізувати в позасудовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Просила покласти судові витрати на позивача. Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав письмові пояснення на позовну заяву в якому посилається на те, що оскільки вказаний відповідач є неналежним за наявності інших спадкоємців, то в позові слід відмовити, а в разі заміни відповідача - розглянути справу відповідно до чинного законодавства за відсутності представника КМР. Представник третьої особи направив також письмові пояснення по справі в яких просив розглянути справу за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи і за відсутності представника Головного управління юстиції у м. Києві. Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла донька позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві від [INFO] серії [NUMBER]. За свого життя [PERSON] не зробила розпорядження майном на випадок своєї смерті. Спадкуванням згідно до ст. 1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків від фізичної особи яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Вимоги ч.1 ст.1261 ЦК України передбачають, зокрема, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як свідчать матеріали копії витребуваної спадкової справи №06/2014, номер у спадковому реєстрі 56588261 щодо майна померлої [INFO] [PERSON], позивач [PERSON] - мати [PERSON] ( до одруження - [PERSON] свідоцтво про народження від 30.03.1959 р. серії [NUMBER]). Копія актового запису про шлюб №5941 від 15.12.1979 року відносно [PERSON] та [PERSON] та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (АКМ 142282) підтверджує, що після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «[PERSON]». При цьому, згідно матеріалів спадкової справи, в яких містяться свідоцтво про натуралізацію в якості громадянина Великобританії, заяви під присягою про зміну імені, заяви засвідченої мировим суддею, гр.[PERSON] остаточно взяв собі нове ім»я: [PERSON]. Згідно інформаційної довідки КВ-2014 №78384 від 29.10.2014 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 1-ю Київською державною нотаріальною конторою 16.09.1992 р. №7н-24084, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 21.09.1992 р. за реєстровим №34417 в реєстровій книзі 176-255. Згідно довідки форми №3 виданої ТОВ «Київжитлосвіт» за вих. №3407 від 15.11.2014, на даний час у вказаній квартирі зареєстрованих осіб немає, власник особового рахунку [PERSON] померла [INFO]. А згідно інформації, викладеній в довідці від 26.09.2014 за вих.№2533 виданої КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» за даною адресою проживала і була зареєстрована в період з 4.11.1992 року і по день смерті [INFO] [PERSON] За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приписами ст.60 СК України визначено, що майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] входить ? частини [ADDRESS]. Згідно копії матеріалів зазначеної спадкової справи, спадкоємцями першої черги являється мати [PERSON] - [PERSON], чоловік [PERSON] та донька [PERSON]. [PERSON] 25.03.2015 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], однак відомості про отримання нею свідоцтва про право на свою частку в спадщині, - відсутні. При цьому, громадянин Великобританії [PERSON] в своїй заяві від 24.06.2015 року відмовився від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його дружини [PERSON] і вказав, що він не заперечує щоб свідоцтва про право на спадщину було видано спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину. Таким чином, суд прийшов до висновку, що ? частина [ADDRESS], право власності на яку в порядку спадкування за законом просить визнати за собою позивач, являється тією частиною спадкового майна, право на яку не оспорює жодна із інших вищевказаних спадкоємців першої черги, а тому належним відповідачем, з урахуванням положень ст. 1277 ЦК України (відумерлість спадщини), являється саме територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, яким в даному випадку являється Київська міська рада. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, як це встановлено ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як свідчать матеріали справи, позивач [PERSON] особисто 29.09.2014 року подала приватному нотаріусу Київського нотаріального округу - Грек А.В. заяву про прийняття спадщини (майна), що залишилось після смерті [PERSON] Однак, постановою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грек А.В. за вих.№50/02-31 від 1.04.2015 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини зазначеної квартири, зазначено, що у зв»язку із ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу, а саме Договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, посвідченого 1-ю Київською державною нотаріальною конторою 16.09.1992 р. №7н-24084, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 21.09.1992 р. за реєстровим №34417 в реєстровій книзі 176-255, що є підтвердженням права власності [PERSON] на вищевказану частину квартири та підставою для отримання свідоцтва про право власності за законом і при цьому роз»яснено право на звернення до суду за захистом своїх справ. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, беручі до уваги те, що померла [PERSON] за життя мала у приватній власності згідно вищевказаного договору купівлі-продажу право власності на ? частину [ADDRESS], суд приходить до висновку, що до спадкоємця [PERSON] перейшли усі права, що їх мав спадкодавець на день своєї смерті щодо ? частини вказаної квартири. Крім того, за положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписам ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Беручі до уваги все вищенаведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача [PERSON] та визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, проте приймає до уваги прохання представника позивача покласти останні на [PERSON] Виходячи з наведеного,

Outcome: approved