Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Представник заявника адвокат Кушнеренко Т.В. звернулась до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт належності заявнику державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] . В обґрунтування заяви вказує, що заявнику надана у постійне користування земельна ділянка площею 2,0 га в межах згідно з планом для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії [NUMBER] виданий 10.11.2000 року. Однак вказаний державний акт видано на ім`я [PERSON] , а в паспорті громадянина України вказане ім`я [PERSON] . Тобто при видачі акту було допущено помилку в написанні прізвища заявника. Заявник в судове засідання не з`явився, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Григорівська сільська рада в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Павлівської сільської ради від 22.10.1999 року №158 заявнику надана у постійне користування земельна ділянка площею 2,0 га в межах згідно з планом для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії [NUMBER] виданий 10.11.2000 року, акт видано на ім`я [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, під час отримання заявницею вказаного Державного акта, було вказано громадянина на чиє ім`я видано акт, а саме [PERSON] , однак вказане прізвище « [PERSON] » має розбіжності з паспортом громадянина України [NUMBER] , де вказано прізвище, ім`я, по батькові - [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку, що вказане прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] в Державному акті на право постійного користування землею [NUMBER] , та вказане прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] в паспорті громадянина України [NUMBER] , належить одній й тій самій особі - [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності [PERSON] Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливо. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved