Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 12.10.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір на суму 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку. Зазначає, що відповідачка [PERSON], уклавши з позивачем [PERSON] та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Станом на 31.08.2017р. відповідачка [PERSON] заборгувала Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 34925,05 грн., з яких: 2759,65 грн. заборгованість за кредитом;\~ 26826,11 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом та 3200 грн. заборгованість за пенею і комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1639,29 грн. штраф (процентна складова). З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 34925,05 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, однак в матеріалах цивільної справи міститься вимога в якій такий позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд слухати справу у їх відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. На адресу суду повернулись конверти з відміткою працівника поштового відділення звязку, про те, що вручити повістку на імя [PERSON] не представляється можливим у звязку з відсутністю особи за місцем проживання. У ч.5 ст. 74 ЦПК України зазначено, що судова повістка надсилається фізичній особі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку представника позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачки [PERSON] і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 12.10.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] укладено договір № б/н, згідно з яким відповідачка отримала кредит на суму 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і «Тарифами банку» складає між нею та Банком [PERSON]. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У відповідності до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту (п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Надавши суму кредиту позичальнику [PERSON], позивач виконав зобовязання за вказаним договором, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідачка [PERSON], отримавши грошові кошти на умовах повернення, стала не виконувати належним чином взяті на себе зобовязання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку, відповідачка [PERSON] станом на 31.08.2017р. має прострочену заборгованість перед позивачем, зокрема заборгувала Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 34925,05 грн., з яких: 2759,65 грн. заборгованість за кредитом;\~ 26826,11 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом та 3200 грн. заборгованість за пенею і комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1639,29 грн. штраф (процентна складова). На неодноразові вимоги банку позичальник відповідачка [PERSON] не відреагувала, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасила. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.59-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Із ст.213 ЦПК України відомо, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши такі в сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12.10.2012 року у розмірі 34925,05 грн. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути понесені ним судові витрати, зокрема сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. Перевіривши подану ПАТ КБ «ПриватБанк» квитанцію про проведення відповідної оплати, суд приходить до висновку, що з відповідачки [PERSON] в користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved