Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся з позовом до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки - автомобіля марки Volkswagen марки Transporter 1990 року випуску в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0810/07 від 03.10.2008 року випуску. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» був укладений кредитний договір №0810/07, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 6100 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19, 5 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 19.09.2012 року. [PERSON] у порушення умов договору зобов'язання не виконувала, в зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 3250, 05 доларів США, яка складається з 1489, 21 дол. США - заборгованість за кредитом, 1136, 14 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 440, 04 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 31, 29 дол. США - штраф (фіксована частина), 153, 27 дол. США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем укладений договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] надала в заставу банку належний їй автомобіль марки Volkswagen марки Transporter 1990 року випуску. Оскільки [PERSON] неналежним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, у ПАТ КБ «Приват Банк» виникло право звернутись з вимогою звернення стягнення на предмет застави. В судовому представник позивача позовні вимоги уточнив, вказав, що оскільки заставодавцем за договором застави є [PERSON], тому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0810/07 від 21.10.2008 року слід вилучити у [PERSON] та передати в ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави - автомобіля марки Volkswagen марки Transporter 1990 року випуску, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приват Банк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію тз замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Ухвалою Рівненського міського суду від 06 травня 2014 року залучено [PERSON] в якості співвідповідача. Відповідачі в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 03 жовтня 2008 року ЗАТ КБ «Приват Банк» правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 0810/07 згідно якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 6100 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19, 5 % річних та інших платежів передбачених договором з кінцевим строком повернення 19 вересня 2012 року. В забезпечення виконання умов Кредитного договору, 03 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір застави автототранспорту 0810/07/ТЗ, за умовами якого відповідач надав позивачу в заставу належний йому на праві власності автомобіль Volkswagen марки Transporter 1990 року випуску, тип - легковий -В пасажирський, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], повна маса - 2390, об'єм двигуна 1913, який належить заставодавцю на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобі серії [NUMBER], виданим 07 березня 2006 року Рівненським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України. Відповідно до п. 9 договору застави автотранспорту, сторони визначили, що вартість предмету застави складає 29997, 35 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на у неї перед ПАТ КБ «Приват Банк» виникла заборгованість в сумі 3250, 05 доларів США, яка складається з 1489, 21 дол. США - заборгованість за кредитом, 1136, 14 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 440, 04 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 31, 29 дол. США - штраф (фіксована частина), 153, 27 дол. США - штраф (процентна складова). Відповідно до п. 15.8.1 договору застави визначено, що з метою задоволення своїх вимог заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 20 ч. 1, 6 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно ст. ч. 2 п. 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Статтею 26 ч. 1 п. 2 цього Закону передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Таким чином позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» про звернення стягнення на автомобіль належний [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0810/07 від 03 жовтня 2008 року підлягають до задоволення. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати,які підлягають до солідарного стягнення з відповідачів. На підставі ст.ст. 526,527,530,589,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved