Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Представник ПАТ «ВФ Україна»\~звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідно до договору № 2011682 від 27.12.2004 року та № 2213366 від. 02.03.2005 року відповідач отримав послуги мобільного зв`язку, однак оплату у встановлені договором строки не здійснив у зв`язку із чим виникла заборгованість у сумі 3085,81 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати на сплату судового збору. На адресу\~суду 05.12.2019\~року надійшов\~відзив на\~позовну заяву\~з документами,\~що підтверджують\~відправлення відзиву\~позивачу.\~Відповідно до\~відзиву на\~позовну заяву,\~відповідач категорично\~заперечує проти\~задоволення позову, у зв`язку із тим, що він не був ознайомлений із порядком і умовами надання послуги з передачі даних (інтернет-доступ) в режимі міжнародного роумінгу, її вартістю та не погоджувався із запропонованими оператором телекомунікацій умовами. Також позивачем не було повідомлено про суму коштів на особовому рахунку для отримання послуг міжнародного роумінгу, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. Крім того, позивачем не обґрунтовано технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на особовому рахунку абонента та правомірності надання таких послуг фактично у кредит без згоди абонента. Позивачем не доведено тривалість та обсяг надання послуг, що заперечувались відповідачем, а також не обґрунтовано їх вартість, яка у десятки разів перевищує розмір звичайної щомісячної плати позивача за телекомунікаційні послуги, 26.12.2019 року на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. 27.12.2004 року між відповідачем та ЗАО «Український мобільний зв`язок», правонаступником якого є ПАТ «ВФ Україна», було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку № 2011682. Відповідно до умов договору позивачем обрано наступні послуги: UMC-Область; UMC-Сім`я.( а.с.8). 02.03.2005 року між відповідачем та ЗАО «Український мобільний зв`язок», правонаступником якого є ПАТ «ВФ Україна», було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку № 2213366. Відповідно до умов договору позивачем обрано тарифний пакет GSM «Улюблений» та наступні послуги: UMC-Сім`я; Міжнародна лінія; SMS; Голосова Пошта; Додатковий пакет мережі ( а.с.11). Відповідно до додаткової угоди №2983009 від 29.12.2006 року до договору № 2011682\~від 27.12.2004\~року відповідач перейшов у тарифний пакет GSM «UMC Різдвяний». Відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . З технічних причин, у зв`язку з переходом ПАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок абонента було замінено на 295369342894. 25.01.2017 року позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію № 295369342894/01 з проханням сплатити заборгованість станом на 25.01.2017 року у розмірі 3085,81 грн.(а.с.6) Як вбачається з наданих позивачем рахунків за телекомунікаційні послуги вартість наданих відповідачу послуг мобільного зв`язку за період з 01.02.2016 року по 29.02.2016 року становить 953,17 грн., з яких щомісячна вартість пакета та послуги, надані за межами пакета 423,38 грн.; послуги міжнародного роумінгу 329,41 грн., податок на додану вартість 150,56 грн., збір в ПФ 56,46 грн. (а.с.21), за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 2132,64 грн., з яких щомісячна вартість пакета та послуги, надані за межами пакета 225,93 грн.; контент-послуги 0,05 грн.; послуги міжнародного роумінгу 1446,23 грн., податок на додану вартість 334,53 грн., збір в ПФ 125,45 грн.(а.с.23). Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях 1, 32, 37 Закону України «Про телекомунікації» № 1280-IV (далі - Закон № 1280-IV) визначено, що абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі; оператор телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж. Споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на: державний захист своїх прав; вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг; оскарження неправомірних дій операторів, провайдерів телекомунікацій шляхом звернення до суду та уповноважених державних органів; відмову від оплати телекомунікаційної послуги, яку вони не замовляли. Правовими основами діяльності операторів, провайдерів телекомунікацій є пріоритет інтересів споживачів телекомунікаційних послуг, що кореспондує загальному змісту законодавства про захист прав споживачів. Статтею 39 Закону № 1280-IV визначено, що оператори телекомунікацій зобов`язані: здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства; надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають; вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві. Відповідно до вимог частин першої та дев`ятої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII) споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. У пункті 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року (далі - Правила), наведено ряд визначень, відповідно до яких: послуги рухомого (мобільного) зв`язку - це послуги, які надаються оператором рухомого (мобільного) зв`язку і під час отримання яких кінцеве обладнання абонента може вільно переміщатися в межах телекомунікаційної мережі такого оператора або його роумінг-партнера із збереженням абонентського номера або мережевого ідентифікатора споживача. Договором про надання послуг вважається правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором). Згодою споживача є волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо). Роумінгом, у розумінні Правил, є послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора, а роумінг-партнери - оператори, що уклали договір про роумінг. Відповідно до пункту 14 Правил надання послуг здійснюється у разі: 1) укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; 2) їх оплати споживачем. Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги відповідно до Закону України «Про телебачення і радіомовлення» та інших нормативно-правових актів. Згідно пункту 15 Правил до укладення договору оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно надати споживачеві для ознайомлення вичерпну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, зокрема: тарифи, тарифні плани на послуги із зазначенням мінімального строку їх дії, пільги з надання та оплати послуг; умови і порядок оплати послуг; перелік країн, з якими організований міжнародний телефонний зв`язок та в яких надається роумінг; порядок розгляду звернень споживачів. Зазначена інформація повинна надаватися споживачеві у доступній формі шляхом розміщення у місцях продажу послуг, пунктах колективного користування, довідково-інформаційних, сервісних службах оператора, провайдера, на його веб-сайті. Крім того, на вимогу споживача може надаватися інша інформація про надання послуг відповідно до законодавства. У пункті 35 Правил зазначено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на: вибір виду та кількості послуг та відмову від оплати послуги, яку вони не замовляли. Відповідно до пунктів 27, 39 Правил оператори, провайдери зобов`язані повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. Пунктом 2.3.1 договору від 27.12.2004 передбачено, що абонент має право користуватися послугами, що надаються за цим договором в межах районів України, зазначених на карті зон дії мереж мобільного зв`язку UMC, а у разі замовлення абонентом послуг міжнародного роумінгу користуватись цією послугою у країнах, з операторами яких UMC уклало договори роумінгу (а.с.9). Право користуватися передбаченими договором послугами за межами України виникає лише у випадку замовлення послуг міжнародного роумінгу. Під час здійснення розрахунків оператор, провайдер не має права стягувати плату за послугу, яку споживач не замовляв (підпункт 4 пункту 64 Правил). Відповідно до пункту 2.3 затверджених рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації «Основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг» від 29 листопада 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2012 року за № 2150/22462 - забороняється включати до договору положення, що передбачають отримання та/або сплату споживачем послуг, які не є предметом договору або які він не замовляв. Суду не було не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] був ознайомлений (отримав повну і достовірну інформацію) із порядком і умовами надання вказаної послуги з передачі даних (інтернет-доступ) в режимі міжнародного роумінгу, її вартістю та погодився із запропонованими оператором телекомунікацій умовами. Також позивачем не надано доказів належного повідомлення абонента про суму коштів на особовому рахунку для отримання послуг міжнародного роумінгу, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. Також позивачем не обґрунтовано технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на особовому рахунку абонента та правомірності надання таких послуг фактично у кредит без згоди абонента. Позивачем не доведено тривалість та обсяг надання послуг, що заперечувались відповідачем, а також не обґрунтовано їх вартість, яка у десятки разів перевищує розмір звичайної щомісячної плати позивача за телекомунікаційні послуги, які надавались позивачем протягом 2015-2016 років (а загалом, починаючи з 2006 року). Аналогічна позиція викладена Верховним судом у постанові від 13.03.2019 справа № 607/7810/17. Враховуючи наведене,\~у ПАТ\~«ВФ Україна»\~були відсутні\~будь-які\~правові підстави\~для нарахування\~ [PERSON] заборгованості\~за послуги\~поза межами\~пакету послуг\~визначених у\~договорах № 2011682 та № 2213366, а саме за послуги міжнародного роумінгу, а також абонентської плати за позапакетні послуги, що разом із податком на додану вартість та збором до Пенсійного фонду України становить 3085,81 грн. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed