Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] та просить встановити факт реєстрації шлюбу 27 жовтня 1952 року Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 177) між [PERSON], [INFO] та [PERSON], який 29 листопада 2007 року. Окрім того, просить визнати за [PERSON] право власності, на належну їй у спільному майні подружжя, ? частину житлового будинку № 7 по вулиці Польовій в с.Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області, що становить квартиру № 1, загальною площею 41,9 кв.м, житловою площею 13,2 кв.м, підсобною площею (допоміжною) 28,7 кв.м та складається із приміщень: № 1-1 (веранда) площею 7,8 кв.м, № 1-2 (коридор) площею 2,7 кв.м, № 1-3 (кухня) площею 12,1 кв.м, № 1-4 (коридор) площею 3,0 кв.м, № 1-5 (санвузол) площею 3,1 кв.м, № 1-6 (житлова кімната) площею 13,2 кв.м; господарських будівель і споруд: погреба під частиною будівлі «а1», площею забудови 4,20 кв.м, гаража «Б», площею забудови 26,10 кв.м, літньої кухні «В», площею забудови 19,10 кв.м, сараю «в», площею забудови 10,40 кв.м, воріт «1», огорожі «2». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 жовтня 1952 року позивач [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (актовий запис № 177), який був зареєстрований Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області. Перебуваючи у шлюбі протягом 1971 1972 років вони побудували житловий будинок № 7 з господарськими будівлями і спорудами по вулиці Польовій в с.Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області, в якому проживали однієї сімєю та вели спільне господарство. 29 листопада 2007 року помер чоловік позивача [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований і постійно проживав в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на ? частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Все своє майно [PERSON] заповів своїм дітям [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, оскільки є дружиною померлого і прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Іншим спадкоємцем за заповітом є син померлого [PERSON], який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в результаті чого Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справу № 102 за 2008 рік після смерті 29 листопада 2007 року [PERSON]. Інші спадкоємці діти померлого: за заповітом відповідач [PERSON] та за законом першої черги відповідач [PERSON] спадщину не прийняли. 31 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори з метою отримати Свідоцтво про право власності на ? частку житлового будинку, як на належну їй частку в спільному майні подружжя, в чому їй було відмовлено, в звязку з тим, що між спадкодавцем та позивачем не можливо документально підтвердити факт, що вони є дружиною та чоловіком та відсутні правовстановлюючі документи на житло. Факт реєстрації шлюбу 27 жовтня 1952 року Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 177) між [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер 29 листопада 2007 року, представник позивача підтверджує паспортом громадянина України СМ 835698, виданого 27.06.2006 Переяслав-Хмельницьким МРВ ГУ МВС України в Київській області на імя [PERSON] (с.10 «Сімейний стан»); довідками №№ 315, 318 від 02.03.2017, виданими Циблівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області про те, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] були дружиною та чоловіком, проживали разом, вели спільне господарство та виховали трьох дітей. Право позивача на належну їй у спільному майні подружжя ? частину житлового будинку № 7 по вулиці Польовій в с.Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області, що становить квартиру № 1 та факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеним будинком представник позивача підтверджує рішенням № 8 від 20.03.1971 колгоспу ім.Шевченка Переяслав-Хмельницького району про виділення земельної ділянки розміром 1200 кв.м для будівництва індивідуального жилого будинку і господарських будівель по вул.Польова в с.Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області; рішенням № 7 від 05.04.1971 Вюнищанської сільської ради народних депутатів про відведення вказаної земельної ділянки [PERSON], що затверджене рішенням № 111 від 30.03.1972 Переяслав-Хмельницького районного виконавчого комітету; свідоцтвом на забудову індивідуальної садиби на імя [PERSON], зареєстрованого за № 235 виконкомом Переяслав-Хмельницької районної Ради депутатів трудящих 30.03.1972; актом про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку; будівельним паспортом; випискою з погосподарської книги № 5, особовий рахунок 455-1, Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; рішенням Переяслав-хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.10.2015 (справа № 373/1993/15-ц); договором дарування ? частки житлового будинку [PERSON], посвідченого Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою 09.02.2016 (реєстр № 1-105); ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.04.2017 (справа № 373/404/16-ц); матеріалами спадкової справи № 102 за 2008 рік після смерті 29.11.2007 [PERSON]; технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий [ADDRESS] по вулиці Польовій в с.Циблі Переяслав-Хмельницького району станом на 20.12.2016. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в попереднє судове засідання не зявились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі, наслідки визнання позову розяснені та зрозумілі. За правилами п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України та п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право. Який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах, що врегульовано ч.6 ст.235 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.22, ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Аналогічне правове положення закріплене в ст.ст. 60, 70 СК України та ст.ст. 368, 372 ЦК України. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, що врегульовано положення ст. 392 ЦК України. Стаття 364 ЦК України передбачає, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника. Який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За правилами ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд зясовує, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ Оскільки відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України. Як вбачається із Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 27 жовтня 1952 року Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції в Донецькій області було складено актовий запис № 177 про шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після державної реєстрації шлюбу нареченим було присвоєно спільне прізвище [PERSON]. Невірне написання прізвища позивача [PERSON], а не [PERSON], можливо пояснити як різницю в написанні прізвища українською та російською мовами або ж якістю лексичних та граматичних знань посадовців, котрі складали такий актовий запис, ймовірно, російською мовою. З врахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сімю України, ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст.364, 368, 372, 392 ЦК України,

Outcome: approved