Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Представник позивача, [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача, [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копія паспорту [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про укладення шлюбу; копія паспорта [PERSON]; копія рішення виконкому Ренійської міської ради; копія технічного паспорту на будинок №20 по вул. Парижської комуни, у м. Рені, Одеської області. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 03 грудня 1988 року позивачка уклала шлюб із відповідачем. На даний час сторони проживають окремо. За час шлюбу, сторони, яка подружжя набули за договором купівлі-продажу від 19 листопада 1997 року, сторони придбали домоволодіння ? частину житлового будинку №20 по вул. Паризької комуни, в м. Рені, Одеської області. Покупцем в цьому договорі зазначений відповідач. Рішенням виконкому Ренійської міської ради Одеської області №358 від 26.11.2008 року, ? частині будинку яку придбав відповідач було присвоєно окрему адресу Паризька комуна 20/а. Відповідач не визнає позивачку співвласницею цього майна та чинить перешкоди у користуванні, тому позивачка звернулась до суду за захистом свої прав та інтересів, та вважає, що за нею може бути визнано право власності на ? частину будинку №20 по вул. Паризької комуни, в м. Рені, Одеської області. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03 грудня 1988 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №475766. ? частина житлового будинку №20 по вул. Паризької комуни, в м. Рені, Одеської області була придбана відповідачем 19 листопада 1997 року, про що свідчить договір купівлі-продажу. Рішенням виконкому Ренійської міської ради Одеської області №358 від 26.11.2008 року, ? частині будинку яку придбав відповідач було присвоєно окрему адресу Паризька комуна 20/а. Таким чином, позивачці належить ? частина вищевказаного домоволодіння відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку №20 по вул. Паризької комуни, в м. Рені, Одеської області.

Outcome: approved