Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

Представник заявниці адвокат Кузьменко Д.А. звернувся до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт належності заявниці атестата № [NUMBER] Державного комітету Української РСР по професійно-технічній освіті від 23 липня 1981 року, виданого на ім`я [PERSON] В обґрунтування своєї заяви вказує, що з 01.09.1979 по 23.07.1981 заявниця навчалася у професійно-технічному училищі №5 м. Вишнівець Тернопільської області. Після навчання 23 липня 1981 року заявнику було видано атестат № [NUMBER]. Але при виготовленні вказаного правовстановлюючого документу було зроблено помилку у написанні особистих даних заявника, а саме замість: « [PERSON] » записано « [PERSON] ». На даний час заявник має намір звернутися із заявою про оформлення пенсії за віком, але не може документально підтвердити факт належності вказаного правовстановлюючого документу для зарахування часу навчання до трудового стажу. Заявниця в судове засідання не з`явилася, її представник подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в судове засідання не з`явився, подали письмові пояснення про можливість встановлення вказаного факту. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.09.1979 по 23.07.1981 заявниця навчалася у професійно-технічному училищі №5 в м. Вишнівець Тернопільської області, після чого їй було видано атестат № [NUMBER]. Відповідно до атестату [NUMBER] від 23 липня 1981 року, його видано на ім`я [PERSON] , а не [PERSON] , як зазначено в паспорті громадянина України та свідоцтві про народження заявниці. За таких обставин суд приходить до висновку, що атестат [NUMBER] від 23 липня 1981 року, виданий на ім`я [PERSON] , належить одній й тій самій особі - [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності заявниці атестату [NUMBER], знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливо. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved