Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відпов6ідно до укладеного договору б/н від 21.10.2011р. відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 460,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018р. має заборгованість на загальну суму 34507,87 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 376,95 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 27811,50 грн., 4200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1619,42 грн., яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність, а також про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позовних вимог, не визнав суму заборгованості, просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.10.2011р. відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 460,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018р. має заборгованість на загальну суму 34507,87 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 376,95 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 27811,50 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4200,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1619,42 грн. Разом з тим, відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача. Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому, закінчення позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦКУ). За загальним правилом, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно за ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останній платіж за кредитом здійснений 13.09.2014 року. Встановлено, що з 2014 р. банк до відповідача з вимогами щодо повернення кредитного боргу не звертався. Станом на дату подачі позову до суду 17.05.2018 позивач пропустив строк позовної давності, з клопотанням про поновлення пропущеного строку не звертався. Разом з тим, позовну заяву було подано до суду 17.05.2018, тобто після спливу строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд застосовує позовну давність за клопотанням відповідача та відмовляє позивачу в задоволенні позову.

Outcome: dismissed