Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Представник заявниці звернулася до суду з зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що у свідоцтві про народження [PERSON] (дівоче прізвище Каторба) графа «національність дитини» - відсутня, а у графі національність батька зазначено - українець, що є помилковим, оскільки згідно військового квитка та паспортів громадянина СРСР та німеччини національність батька заявниці: [PERSON] - «німець». Також зазначає, що у свідоцтвах про народження доньок [PERSON] графа «національність дитини» - відсутня, а у графі «національність матері» вказано «українка». Вказані дані не відповідають дійсності, оскільки заявниця відносить себе до німецької національності за національністю свого батька, бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, має намір виїхати на постійне місце проживання до Німеччини, де проживають її рідні та батько, а тому просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON] по національності німка, встановити юридичний факт неправильності запису про національність батька у її свідоцтві про народження та факт неправильності запису про національність матері у свідоцтвах про народження дітей заявниці, змінивши відомості про національність. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 35, 36). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 234 ЦПК України - окреме провадження, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом перевірено надані до матеріалів заяви докази на підтвердження заявленої вимоги, а саме: копія паспорта громадянина України, серії ВО 012749, виданого Свалявським РВ УМВС України в З/о 27 червня 1995 року та ідентифікаційного номера, виданих на імя Попович Руслани Омелянівни (а.с. 5-6); копія свідоцтва про народження [PERSON] (батька заявниці), [INFO], серії ЯШ № 414376, актовий запис № 39, виданого 08.12.1950 року Сусківською сільською радою депутатів трудящих УРСР, у якому національність батька зазначена поляк, а матері німка (а.с. 7); копія свідоцтва про народження заявниці [PERSON], [INFO], серії І-ФМ № 337340 від 23 лютого 1973 року, актовий запис № 8, у якому національність батька українець, графа національність дитини - відсутня (а.с. 8); копія свідоцтва про укладення шлюбу, серії ІІ-ФМ № 286916 від 18.09.1993 року, актовий запис № 105, видане 18 вересня 1993 року відділом ЗАГС райдержадміністрації м. Свалява, яким стверджується, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище Попович (а.с. 8); копія військового квитка, НК № 2838102 від 04 червня 1969 року, у якому національність [PERSON] (батька заявниці) - німець (а.с. 9); копії паспортів [PERSON], а саме: копія паспорта громадянина СРСР, серіх V-ФМ № 736498 від 09 вересня 1991 року та копія паспорта № 976188354, у яких його національність зазначена як німець (а.с. 10-11); копії свідоцтв про народження дітей заявниці [PERSON], серії І-ФМ № 065043, актовий запис № 89 від 18.08.1999 року та серії І-ФМ № 252833 від 30.06.1994 року, у яких графа національність дитини - відсутня, а національність матері - зазначено як українка (а.с. 12). За ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 35 Крнституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до ЗУ Про національні меншини в Україні, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Таким чином, враховуючи, що судом встановлено факт наявності неточностей та допущених помилок в правовстановлюючих документах, які є перешкодою для оформлення документів в подальшому, а також оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності та зважаючи, що іншого способу встановлення вищевказаного факту у заявниці, крім судового немає, суд дійшов висновку, що заява є обгрунтованою.

Outcome: approved