Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Представник відповідачів [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Стеблина Сергій Вячеславович, про визнання недійсним внаслідок фіктивності договору купівлі-продажу квартири із застосуванням двосторонньої реституції, посилаючись на те, що за результатами розгляду справи винесено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Стеблина Сергій Вячеславович, про визнання недійсним внаслідок фіктивності договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , із застосуванням двосторонньої реституції - залишено без задоволення, тому у [PERSON] виникло зобов`язання щодо оплати гонорару адвоката за складення документів та представлення інтересів [PERSON] та [PERSON] у суді. Вказана правова допомога пов`язана з даною справою, згідно умов договорів про надання правничої допомоги. Просить стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] 15000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. Представник відповідачів - адвокат Приходько С.О., відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. У судове засідання позивач [PERSON] , її представник [PERSON] не з`явились, про день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] направив до суду клопотання про відкладення розгляду заяви через зайнятість в іншому суді. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Стеблина С.В. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає необхідним постановити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.05.2021 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу Стеблина Сергій Вячеславович, про визнання недійсним внаслідок фіктивності договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , із застосуванням двосторонньої реституції - залишено без задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно із ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідачів [PERSON] та [PERSON] під час судового розгляду справи судом першої інстанції здійснював адвокат Приходько С.О., який діє на підставі ордерів серії ЧН №017186 та від ЧН №017185 26.11.2018 (а.с.42,49 Т.1). Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Таким чином, повноваження адвоката Приходька С.О., як представника відповідачів підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством. Подання суду інших документів з цією метою не передбачене. Згідно розрахунку витрат на правничу допомогу до договору про надання правничої допомоги №б/н від 26.11.2018 у справі №697/2439/18, сладено детальний опис робіт адвоката на суму 7000 грн. (а.с.43 т.1), а саме: проведення консультації [PERSON] щодо судової практики визнання договорів купівлі-продажу фіктивними - 1000 грн., складання відзиву на позовну заяву -1000 грн., представництво інтересів у суді -5000 грн.; на суму 4000 грн. (а.с.140 т.2), а саме, участь у судовому засіданні 04.03.2020 - 2000 грн., участь у судовому засіданні 26.04.2021 - 2000 грн.; на суму 2000 грн. (а.с.141т.2), участь у судовому засіданні 06.05.2021 - 2000 грн., та на суму 4000 грн (а.с.158 т.2) участь у судовому засіданні 26.04.2021 - 2000 грн., участь у судовому засіданні 06.05.2021- 2000 грн., а всього на загальну суму 17000 грн. Згідно розрахунку витрат на правничу допомогу до договору про надання правничої допомоги №б/н від 26.11.2018 у справі №697/2439/18 сладено детальний опис робіт адвоката на суму 7000 грн. (а.с.50 т.1), а саме: проведення консультації [PERSON] щодо судової практики визнання договорів купівлі-продажу фіктивними - 1000 грн., складання відзиву на позовну заяву -1000 грн., представництво інтересів у суді -5000 грн., на суму 4000 грн (а.с.158 т. 2) участь у судовому засіданні 26.04.2021 - 2000 грн., участь у судовому засіданні 06.05.2021- 2000 грн., а всього на загальну суму 9000 грн.. Згідно заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат (а.с.156 т.2) представник відповідачів -адвокат Приходько С.О. просить стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] 15000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У відповідності до висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 Євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72). У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви представника відповідачів адвоката Приходька С.О. про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката та ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідачів витрат на правничу професійну допомогу у розмірі по 3000 грн. кожному, що на думку суду є обґрунтованими та відповідають принципу розумності, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді.

Outcome: partial