Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON]- [PERSON] звернулась до суду з даним позовом в якому зазначає, що [PERSON] з 12.01.1996 року по 21.09.2015 року працював підземним машиністом бурових установок та підземним бурильником шпурів на шахті ім. Фрунзе ПАТ «Євраз [PERSON]». У травні 2015 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини було встановлено [PERSON] два професійні захворювання: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з генералізованим ангіодистичним синдромом ускладнений ІХС: післяінфарктний ( без Q передньосептальний, верхівки інфаркт міокарда 06.12.2014) кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 3 ст., 2 ст. ГС, ангіопатія сітківки обох очей, СН 1 ст., ризик 4, у поєднанні з помірним полірадикулярним синдромом (L5, S1,C6, C7), двобічним плечолопатковим періатрозом (ПФС 2 ст.), остеоартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня) і остеоартрозом дрібних суглобів кистей; хронічний (пиловий) бронхіт. Легенева недостатність 1ст. За довідкою МСЕК від 08.09.2015 року серія 12 ААА №014654 позивачу встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 65% та 3 група інвалідності у звязку з професійними захворюваннями з 31.08.2015 року з переоглядом у серпні 2016 року. У зв'язку із ушкодженням здоровя через професійні захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, розмір моральної він оцінює в розмірі 137800,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, оскільки позивач крім підприємства відповідача працював також на інших підприємствах зі шкідливими умовами праці та під час влаштування на роботу відповідач достовірно знав про умови праці в яких йому буде необхідно працювати. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у період з 12.01.1996 року по 21.09.2015 року, часу звільнення у звязку з виходом на пенсію, працював на шахті імені Фрунзе підприємства ПАТ «Євраз [PERSON]» машиністом бурової установки та підземним бурильником шпурів, зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки (а.с.28-29). 14 липня 2015 року на підприємстві ПАТ «Євраз [PERSON]» було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON]: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з генералізованим ангіодистичним синдромом ускладнений ІХС: післяінфарктний (без Q передньосептальний, верхівки інфаркт міокарда 06.12.2014) кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 3 ст., 2 ст. ГС, ангіопатія сітківки обох очей, СН 1 ст., ризик 4, у поєднанні з помірним полірадикулярним синдромом (L5, S1,C6, C7), двобічним плечолопатковим періатрозом (ПФС 2 ст.), остеоартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня) і остеоартрозом дрібних суглобів кистей; хронічний (пиловий) бронхіт. Легенева недостатність 1ст., установлених Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого головним державним санітарним лікарем міста [PERSON], Криворізького та Широківського районів 17 липня 2015 року (а.с.6-9). Відповідно до п.16 зазначеного Акту, професійне захворювання виникло за наступних обставин: працюючи в підземних умовах шахти імені Фрунзе підземним машиністом бурової установки та підземним бурильником шпурів, здійснював виконання робіт по приведенню робочого місця в безпечний стан, бурінню глибоких свердловин, доставку інструментів та механізмів до місця проведення робіт вручну та за допомогою пристроїв. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробничої загальної вібрації. Крім іншого підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: 12.01.1996-07.01.1998 - підземний машиніст бурової установки, шахта імені Фрунзе ВАТ «Суха Балка». Відповідно до п.17 Акту причиною виникнення професійного захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу (а.с.8). Згідно копії Довідки огляду МСЕК серії 12ААА №014654 від 08.09.2015 [PERSON] при первинному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 65% та 3 група інвалідності з 31.08.2015 до 01.09.2016 у звязку з професійними захворюваннями, з яких 55% - вібраційна хвороба; 10% - хронічний бронхіт, з переоглядом 01.08.2016 року (а.с.10). Згідно постанов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ВВД ФССНВУ в м.Кривому Розі від 17.09.2015 року №0407/23072/23072.1/3, №0407/23072/23072.1/3 [PERSON] призначені страхові виплати у звязку із встановленням стійкої втрати професійної працездатності (а.с.36,37). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. Як зазначено у Рішенні Конституційного [PERSON] №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у звязку із професійними захворюваннями, які призвели до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені у п.п.16,17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, суд приходить до висновку, що ПАТ «Євраз [PERSON]» є винним підприємством у виникненні профзахворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 65 % втрати працездатності, встановлення третьої групи інвалідності, період його роботи на шахті ім.Фрунзе ПАТ «Євраз [PERSON]» з 12.01.1996 по 21.09.2015, глибину фізичних та моральних страждань позивача, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Євраз [PERSON]», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 30000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Євраз [PERSON]» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial