Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Представник ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до Рівненського міського суду з позовом, в якому просить солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №014/53-05/65358 від 25 вересня 2007 року та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25 вересня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/53-05/65358, згідно умов якого позичальник отримала кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 122\~400 грн., строком до 24 вересня 2012 року зі сплатою 13, 5% річних та зобовязалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору і тарифів кредитора. Для забезпечення належного виконання боржником умов кредитного договору між банком [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки у відповідності до яких, поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх її зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором №014/53-05/65358 від 25 вересня 2007 року. 27 вересня 2007 року між [PERSON] та банком було укладено додаткову угоду до вищевказаного кредитного договору, згідно умов якої кредитор надає позичальнику кредит з лімітом 226\~440 грн. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту та 13 липня 2010 року уклали додаткову угоду. Свої зобовязання банк виконав належним чином, надавши позичальнику грошові кошти, а відповідач належним чином не виконала умови кредитного договору, внаслідок чого в неї утворила заборгованість, яка станом 27 січня 2016 року складає 40\~163, 50 грн., із них 11\~043, 61 грн. заборгованість за кредитом, 2\~080, 71 грн. заборгованість за відсотками та 27\~039, 18 грн. пеня. У судовому засіданні представник позивача- ПАТ «[PERSON] Аваль» позовні вимоги підтримав, просив задоволити та стягнути заборгованість за кредитним договором. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову вказала, що суму заборгованості за кредитним договором №014/53-05/65358 від 25 вересня 2007 року вона сплатила повністю. В задоволенні позову просила відмовити. Заслухав представника позивача, відповідача [PERSON], дослідив матеріали справи, оцінив їх в сукупності з іншими доказами, суд прийшов до висновку, що позов слід частковозадоволити із наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 25 вересня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» був укладений кредитний договір №014/53-05/65358, згідно умов якого позичальник отримала кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 122\~400 грн., строком до 24 вересня 2012 року зі сплатою 13, 5% річних та зобовязалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору і тарифів кредитора. Для забезпечення належного виконання боржником умов кредитного договору, між банком [PERSON] та [PERSON] 25 вересня 2007 року були укладені договори порукиу відповідності до яких, поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх її зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором №014/53-05/65358 від 25 вересня 2007 року. 27 вересня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» було укладено додаткову угоду до кредитного договору №014/53-05/65358 від 25 вересня 2007 року, згідно умов якого кредитор на положеннях кредитного договору надає позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 226\~440 грн. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту та 13 липня 2010 року уклали додаткову угоду до кредитного договору від 25 вересня 2007 року. Згідно п.п.1.2.2., 2.1., 2.2., 2.3. додаткової угоди, строк кредитування сторони збільшили на 27 календарних місяців, у звязку із чим дата остаточного погашення кредиту - 24 грудня 2014 року. Станом на дату укладення додаткової угоди, фактична заборгованість позичальника за кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 134\~409, 51 грн.Заборгованість за кредитним договором, строк якої настав, складає 25\~308, 74 грн.у тому числі 17\~595, 19 грн. заборгованість з погашення суми кредиту та 7\~713, 55 грн. заборгованість з погашення процентів. На підставі цієї додаткової угоди з 16 липня 2010 року фактична заборгованість за сумою кредитузбільшується на суму заборгованості за процентами у звязку із чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику (226\~440 грн. + 7\~713, 55 грн. = 234\~153, 55 грн.). Відповідно до ст.ст.509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Банк належним чином виконав зобовязання щодо видачі кредиту [PERSON], надавши їй грошові кошти в обумовленій у договорі сумі. У свою чергу, боржник умови договору щодо повернення кредитних коштів і сплати відсотків виконала частково, повернувши банку 223\~109, 94 грн. За таких обставин, сума боргу за кредитним договором від 25 вересня 2007 року становить 11\~043, 61 грн. (234\~153, 55 грн. - 223\~109, 94 грн. = 11\~043, 61 грн.) та відсотками в розмірі 2\~080, 71 грн., тому загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 13\~124, 32 грн. (11\~043, 61 грн. + 2\~080, 71 грн. = 13\~124, 32 грн.). Згідно ст.ст.610, 611, 612, 1049 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором, а у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, відповідно до п.10.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Розмір нарахованої банком пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором №014/53-05/65358 від 25 вересня 2007 року. Частиною 3 ст.551 ЦК України регламентовано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У вказаній статті законодавець зазначив розмір відповідальності за порушення боржником зобовязання. Обєктивно оцінюючи конкретні спірні правовідносини, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для стягнення з [PERSON] та поручителів тільки заборгованості за договором кредиту, що не заперечував представник позивача. Щодо солідарного стягнення кредитної заборгованості з боржника та поручителів суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На забезпечення виконання зобовязання 25 вересня 2007 року між банком [PERSON] та [PERSON] були укладені самостійні договори поруки, а тому поручителі не несуть в такому разі солідарної відповідальності між собою і не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю перед кредитором. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з відповідачів слід стягнути заборгованість за кредитним договором №014/53-05/65358 від 25 вересня 2007 року в сумі 13\~124, 32 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Outcome: dismissed