Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивований тим, що старший лейтенант [PERSON] 24.05.2018р. самостійно залишив військову частини [NUMBER] , що привело до отримання ним переплаченого грошового забезпечення в розмірі 35854,27грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з рапорту від 13.09.2018р. заступника начальника штабу підполковника [PERSON] , 24.05.2018р. старший лейтенант [PERSON] вибув на лікування до ВМКЦ ПР м. Одеса(заміна імплантату лівої руки), підставою якого являється рапорт старшого лейтенанта [PERSON] вх. №4231 від 22.05.2018р., направлення №114 від 23.05.2018р., наказ командира військової частини №144 від 24.05.2018р. Після перевірки знаходження військовослужбовця у медичному закладі 24.09.2018р. було встановлено, що старший лейтенант [PERSON] у ВМКЦ ПР м. Одеса прибув тільки 30.05.18р, був оглянутий хірургом травматологом та амбулаторно йому проведено ВЛК, надано звільнення від виконання службових обов`язків на 15 діб, але до розташування військової частини станом на 21.10.2018р. так і не повернувся та ніяких довідок до військової частини [NUMBER] не надав. Вищевказані фактичні обставини дають суду підстави вважати, що старший лейтенант [PERSON] з 25.05.2018р. знаходиться у самовільному залишенні військової частини у зв`язку з тим, що станом на 26.09.2018р. до військової частини не прибув та не надав жодної довідки про своє лікування. Починаючи з дати самовільного залишення військової частини, відповідач отримав грошове забезпечення у сумі 35854,27грн. Відповідно до п. 15 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018р., військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Згідно вимог п. 2, ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХIV від 24.03.1999, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Відповідно до вимог п. 31 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. В силу ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем доведено, що [PERSON] самовільно залишив військову частину, що призвело до отримання ним переплаченого грошового забезпечення, що підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved