Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що публічним акціонерним товариством «[PERSON] Стандарт», правонаступником якого стало публічне акціонерне товариство «Банк Форврд», що підтверджується копіями відповідних реєстраційних документів, із відповідачкою [PERSON] був укладений Договір про надання та використання платіжної картки №100913600. 26 грудня 2011 року [PERSON] звернулася до Банку із підписаною заявою №94262504 про укладення договору про надання та використання платіжної картки. Банк пропозицію, викладену у заяві акцептував 22 жовтня 2012 року і уклав з відповідачкою Договір про надання та використання платіжної картки №100913600, шляхом здійснення дій, які відповідно до п.4.2 заяви вважаються акцептом оферти відповідача, а саме відкрив відповідачці поточний рахунок №26256002334229 та випустив на ім»я відповідачки платіжну картку. При укладенні Договору про картку діяли Тарифи, затверджені 11 березня 2011 року, після змін, на сьогодні, діють тарифи, затверджені у зміненій редакції 30 квітня 2015 року. Договір про картку укладений у письмовій формі, оскільки його умови зафіксовані в заяві, умовах та тарифах. Відповідно до підписаних заяв, відповідачка сама запропонувала вважати вказані документи невід»ємними частинами Договору про картку. Оскільки Договір про картку укладений не шляхом підписання єдиного документу, а шляхом подання заяв відповідачкою до банку, то один примірник заяви залишився у неї, а другий у Банку. Відповідно до п.8.16 Умов по карткам, [PERSON] має право на власний розсуд визначити момент витребування кредиту та у будь-який момент часу вимагати від клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення клієнту заключного рахунку-виписки документу, що містить вимогу Банку до клієнта про повне погашення клвєнтом всієї заборгованості за Договором про картку. Сума, вказана в заключному рахунку-виписці, є повною сумою заборгованості на дату його виставлення клієнту. Погашення заборгованості на підставі виставленого Банком клієнту заключного рахунку-виписки проводиться шляхом розміщення клієнтом на рахунку грошових коштів в обсязі, достатньому для погашення заборгованості. 22 червня 2015 року, а потім повторно 01 серпня 2016 року, [PERSON] направив відповідачці заключний рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість за договором про картку в сумі 24034 грн. 13 коп.. При укладенні Договору сторони досягли усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобов»язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 07 жовтня 2016 року має заборгованість 24107 грн. 02 коп., яка складається з: 24034 грн. 13 коп. заборгованість за Договором про картку; 72 грн 89 коп. три проценти річних. У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з»явився. В матеріалах справи наявне клопотання від 11 листопада 2016 року про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідачка [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не зявилася по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 12 листопада 2016 року за №1950201309117 та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено в газеті «Черкаський край» від 07 грудня 2016 року №96-97, причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи то клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідачки по справі. Згідно отриманої відповіді від 01 листопада 2016 року за вх.№5610/16, відповідачка [PERSON] зареєстрована [INFO] і знятою з реєстрації не значиться. Згідно ст. 74 ЦПК України, судові повістки про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідачки. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як вони повідомлені вчасно та належним чином про розгляд. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду справи і слухає справу у відсутності сторін. Згідно до матеріалів справи, Публічне Акціонерне Товариство «[PERSON] Стандард», на підставі Рішення єдиного акціонера від 19 серпня 2014 року, змінив найменування на Публічне Акціонерне Товариство «Банк Форвард» (а.с. 64-65). [PERSON], відповідачка по справі, звернулася 26 грудня 2011 року із заявою до ПАТ «[PERSON] Стандарт» м.Київ про надання та використання платіжної картки (а.с.4-6). 22 жовтня 2012 року, відповідачка уклала Договір з Банком про надання та використання платіжної картки №100913600. Банк відкрив відповідачці поточний рахунок №26256002334229 та видав на її ім»я платіжну картку. Відповідно до «Умов по карткам», які є невід»ємною частиною Договору, де передбачено термін дії даного договору, сплату відсотків за користування кредитом, позивачем виконано всі зобов»язання (а.с.7-16). Відповідачка зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконує і відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 07 жовтня 2016 року має заборгованість 24107 грн. 02 коп., яка складається з: 24034 грн. 13 коп. заборгованість за Договором про картку; 72 грн 89 коп. три проценти річних (а.с. 55-58). Предметом вимоги позивача є порушення відповідачкою у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачкою, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України. Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із досліджених судом доказів вбачається, що на підставі заяви від 26 грудня 2011 року та укладеного 22 жовтня 2012 року Договору про надання та використання платіжної картки №100913600, [PERSON] відкрив поточний рахунок відповідачці №26256002334229. Відповідно до п.4.4 підписаної відповідачкою заявою, клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід»ємною частиною Договору про картку є Умови по картці. При укладенні Договору про картку діяли Тарифи, затверджені 11 березня 2011 року, після змін діють Тарифи, затверджені у зміненій редакції 30 квітня 2015 року (а.с.7-16). Відповідно до підписаної заяви, відповідачка погодилась вважати заяву, Тарифи по картках та Умови надання та обслуговування платіжних карток невід»ємними частинами Договору про картку. Відповідно до п.4.1 Умов по картках, заборгованість клієнта перед Банком за Договором виникає в результаті надання Банком Клієнту кредиту, нарахування Банком процентів, що належать до сплати Клієнтом за користування кредитом, нарахування Банком плат і комісійних винагород, що належать до сплати Клієнтом, виникнення інших грошових зобов»язань Клієнта перед Банком, визначених Договором про картку. Згідно п.8.9. Умов по картках, банк має право стягувати з Клієнта проценти за користування кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі. У відповідності до п.8.16 Умов по картках, банк має право на власний розсуд визначити момент витребування кредиту та у будь-який момент часу вимагати від клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення Клієнту заключного рахунку-виписки документу, що містить вимогу Банку до Клієнта про повне погашення Клієнтом всієї заборгованості за Договором про картку. Сума, вказана в заключному рахунку-виписці є повною сумою заборгованості на дату його виставлення Клієнту. Погашення заборгованості на підставі виставленого Банком Клієнту заключного рахунку-виписки проводиться шляхом розміщення Клієнтом на рахунку грошових коштів в обсязі, достатньому для погашення заборгованості. 22 червня 2015 року та 01 серпня 2016 року, [PERSON] направив відповідачці заключний рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість за Договором про картку в сумі 24034 грн. 13 коп., що підтверджується реєстром кореспонденції від 01 серпня 2016 року (а.с.54). Відповідно до п.4.18 Умов по картках, погашення заборгованості повинне бути здійснене Клієнтом у строк не пізніше 30 календарних днів від дня виставлення заключного рахунку-виписки, проте станом на 01 вересня 2016 року в порушення цих умов Договору про картку відповідачем не погашена кредитна заборгованість перед Банком, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 55-58). До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, остільки позивач довів суду не виконання відповідачкою зобов»язань за кредитним договором. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Враховуючи те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 1378,00 грн., а саме, сплатив судовий збір, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. Позов підтверджується: копією заяви [PERSON] від 26 грудня 2011 року, копією Умов надання та обслуговування платіжних карток ПаТ «[PERSON] Стандарт», копією виписки з наказу від 30 квітня 2015 року №347, копією виписки з наказу від 11 травня 2011 року №92, копією виписки по особовому рахунку від 06.10.2016 року, копією рахунку виписки від 22 липня 2015 року, копією реєстру поштової кореспонденції від 01 серпня 2016 року, розрахунку заборгованості від 06 жовтня 2016 року, копією статуту ПАТ «[PERSON] Стандарт» від 07 березня 2013 року, копією змін та доповнень до Статуту ПАТ «[PERSON] Стандарт» від 19 серпня 2014 року, копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПАТ «[PERSON] Стандарт», платіжним дорученням №249307 від 05 жовтня 2016 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved