Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Представник Позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення про визнання [PERSON], таким що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], гуртожиток№2 у місті Києві, посилаючись на те, що 02 лютого 2006 року [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду слюсаря зі збирання металевих конструкцій згідно Наказу №26/УК від 02.02.2006 року до Державного підприємства «Київський авіаційний завод «Авіант». [PERSON] на підставі особистої заяви про реєстрації місця проживання, був поселений до гуртожитку №2, за адресою: [ADDRESS], про що свідчать картки реєстрації. Відповідно до довідки Філії Державного підприємства «Антонов» «Серійний завод «Антонова» від 13.01.2016р. №04/671, гуртожиток №2 за адресою: [ADDRESS], знаходяться на балансі та утримується Філією ДП «Анонов» «Серійний завод «Антонов». Представник позивача зазначив, що відповідно до особистої заяви від 10 грудня 2008 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: гуртожиток №2, [ADDRESS], про що свідчать картки реєстрації. На підставі ордеру №182 на поселення у гуртожиток для тимчасового проживання Відповідачу було надано ліжко-місце в гуртожитку №2. Представник позивача зазначив, що 26 жовтня 2009 року [PERSON] було звільнено за появу на роботі в нетрезвому стані згідно Наказу №232/ВК від 26.10.2009 року. Відповідач не проживає у зазначеному приміщені, цей факт зафіксований актом №4 від 24.09.2013 року про не проживання особи в житловому приміщенні. В акті зазначається, що Відповідач не проживає в зазначеному приміщені більше одного року, та підтверджується відсутністю особистих речей в даному приміщенні. Крім того відповідач не сплачує та не сплачував за проживання в гуртожитку, про що свідчить довідка бухгалтерії №269 від 11.03.2016 року «Відділу соціально-комунального призначення Філії ДП «Антонов» «Серійний завод «Антонов». В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач належним чином повідомлений через надання оголошення у газеті «Урядовий кур»єр у судове засідання не з»явився, про поважні причини неявки не повідомив, а тому у відповідності до ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає за можливе позов задовольнити виходячи зі наступного. Судом встановлено, що 02 лютого 2006 року [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду слюсаря зі збирання металевих конструкцій згідно Наказу №26/УК від 02.02.2006 року до Державного підприємства «Київський авіаційний завод «Авіант». [PERSON] на підставі особистої заяви про реєстрації місця проживання, був поселений до гуртожитку №2, за адресою: [ADDRESS], про що свідчать картки реєстрації. Судом встановлено, що на підставі ордеру №182 на поселення у гуртожиток для тимчасового проживання Відповідачу було надано ліжко-місце в гуртожитку №2. Судом встановлено, що 26 жовтня 2009 року [PERSON] було звільнено за появу на роботі в нетрезвому стані згідно Наказу №232/ВК від 26.10.2009 року. Судом встановлено, що Відповідач не проживає у зазначеному приміщені, цей факт зафіксований актом №4 від 24.09.2013 року про не проживання особи в житловому приміщенні. В акті зазначається, що Відповідач не проживає в зазначеному приміщені більше одного року, та підтверджується відсутністю особистих речей в даному приміщенні. Судом встановлено, що відповідач не сплачує та не сплачував за проживання в гуртожитку, про що свідчить довідка бухгалтерії №269 від 11.03.2016 року «Відділу соціально-комунального призначення Філії ДП «Антонов» «Серійний завод «Антонов». Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу України. Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи, такою що втратила право користування жилим прміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 зі змінами та доповненнями, у справах про визнання наймача або членів його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з»ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім»ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач по справі більше шести місяців не проживає у квартирі за місцем реєстрації, що підтверджено письмовими доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved