Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди завданої\~адміністративним правопорушенням.\~ Позов мотивований тим, що 25.08.2020 року о 15 год. 45 хв. на відрізку вул.Рауля Валенберга в м.Мукачево відбулася ДТП, в результаті якої водій автомобіля «Опель астра», д.н.з.: [NUMBER] [PERSON] не впоравшись із керуванням в`їхав в житловий будинок [ADDRESS] та зруйнував фасадну стіну будинку. 14.09.2020 року постановою Мукачівського міськрайонного суду [PERSON] було визнано винним у вищезазначеній ДТП та накладено на нього штраф у розмірі 340 гривень. Дане рішення суду набуло законної сили 25.09.2020 року. Внаслідок ДТП позивачу [PERSON] було завдано матеріальних і моральних збитків, які відповідач не відшкодував. Таким чином, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 22\~471,45 гривень, моральну шкоду у розмірі 25\~000 гривень, а також 5\~000 гривень витрати на правову допомогу. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у ньому. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази по справі, дійшов до наступного висновку. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1\~ст.13 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1,5,6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~ Судом встановлено, що Постановою Мукачівського міськрайонного суду від 14.09.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 40). Із Постанови слідує, що [PERSON] 25.08.2020 року о 15 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом марки «OPEL ASTRA», д.н.з.: [NUMBER] , по вул.Валенберга, 58 в м.Мукачево, не врахував дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля та здійснив наїзд на буд.№58. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №9288 в Мукачівській ЦРЛ вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 14.09.2020 року по 17.09.2020 року з діагнозом: гіпертензивна енцефалопатія з помірними статико-координаторними розладами, атеросклеротична хвороба серця не уточнених судин ІХС, кардіосклероз атеросклеротичний, гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця з (застійної) серцевою недостатністю. Гіпертонічна хвороба 11 ст., 3 ст., ризик високий. Гіпертензивний криз СН 1 ст. (а.с. 43, 44). Згідно фіскальних чеків ТОВ «Сільпо-Фуд», було придбано різні продукти харчування (а.с. 46, 47). Згідно Рахунку-фактура №11/0000012 від 12.11.2020 року ДП «Санаторій Синяк» надала [PERSON] зазначений рахунок за оплату путівки з 16.11.2020 року в сумі 9\~360 гривень (а.с. 48). Згідно фіскальних чеків ТОВ «Епіцентр К», було придбано будівельні матеріали на загальну суму 3\~162,20 гривень (а.с. 49). Із заяви [PERSON] від 01.10.2020 року вбачається, що останній подав заяву до АТ «СК «АРКС» про страхове відшкодування на суму 17\~113 гривень, яка була сплачена [PERSON] (а.с. 72, 73). Дані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 та ч.2\~ст.1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1\~ст.1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. У відповідності до ч.2\~ст.1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч.3\~ст.22 ЦК України\~збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п.4 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього буди неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та\~є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга\~статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано лише внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. З огляду на встановлені судом обставини, встановлено, що позивачу [PERSON] було відшкодовано АС «СК «АРКС» шкоду завдану ДТП у розмірі 17 113 гривень. Разом з тим, заявлена сума представником позивача, як сума матеріальної шкоди завдана позивачу, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, тобто представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів щодо завдання шкоди позивачу саме у розмірі 22\~471, 45 гривень. Крім цього, слід зазначити, що представник позивача, на підтвердження своїх вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, подав до суду копії чеків з аптек, ТОВ «Сільпо ФУД» та ТОВ «Епіцентр К», однак не надав суду докази, які підтверджували б їх належність саме позивачу [PERSON] , які пов`язані саме з лікуванням останнього внаслідок вищезазначеної ДТП, чи ремонту будинку або призначенням лікаря спеціальної дієти, оскільки позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з іншим діагнозом, який не має нічого спільного із ДТП. Отже, в матеріалах справи відсутні докази про медичне призначення ліків їх позивачу саме внаслідок ДТП, та які б давали суду можливість прийти до висновку про взаємозв`язок з призначеним лікуванням та вчиненими на це витратами. Таким чином, суд не бере до уваги зазначені чеки про вартість медикаментів, оскільки вони є неналежними та недостовірними доказами, не містять інформацію предмета доказування та на підставі них не можна встановити дійсні обставини справи. Представник позивача, у свою чергу, не обґрунтував належність їх для підтвердження своїх вимог, а тому у задоволенні позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити. Що стосується іншої позовної вимоги представника позивача, а саме стягнення моральної шкоди, то згідно постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди\~підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.3 ч.2 ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до п.9 ч.2 ст.16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.2 та 4 ч.2 ст.23\~ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.23\~ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.1167\~ЦК України\~моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від вини\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим,\~органу місцевого\~самоврядування,\~фізичної або\~юридичної особи,\~яка її\~завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Беручи до уваги вищезазначене, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази, що містять інформацію предмета доказування в частині завдання моральної шкоди та на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Представник позивача, у свою чергу, не обґрунтував належність їх для підтвердження своїх вимог, а тому у задоволенні позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди також слід відмовити. Окремо слід зазначити, що в матеріалах справи містяться розбіжності щодо прізвища особи порушника ДТП, а саме з постанови Мукачівського міськрайонного суду від 14.09.2020 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнано [PERSON] , а з позовом представник позивача звернувся до відповідача [PERSON] , що у свою чергу свідчить про те, що позов пред`явлено не до тієї особи, яка визнана винною у ДТП. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed