Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Видюк Д.В. (діє на підставі ордеру серії КВ № 442123 від 15.08.2019 року) в інтересах позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.08.2008 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 606. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 16 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 606. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Вказав, що спільне життя у подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Сторони втратили можливість будувати свої відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За даних обставин можна стверджувати, що шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачем та відповідачем уже тривалий час відсутні, при цьому, причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше життя сторін, як подружжя, та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 вересня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, ухвалою суду від 26 травня 2020 року провадження в справі було зупинено до закінчення строку на примирення, а саме до 26 вересня 2020 року, наданого позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] за їх клопотаннями. Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року відновлено провадження по справі та призначено судове засідання з викликом в судове засідання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в його інтересах адвокатом Видюк Д.В. направлено до суду засобами електронної пошти заяву, зареєстровану судом за вх. № ЕП-2846/20Вх від 27.04.2020 року про розгляд справи без участі позивача та в його інтересах представника. Крім того, в заяві від 30 вересня 2020 року, зареєстровану судом за вх.№6346, представником позивача повідомлено, що в строк, наданий судом на примирення, сторони не примирилися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в її інтересах представником - адвокатом Суліменко Т.А. (діє на підставі ордеру серії КР № 71060 від 20.01.2020 року) направлена заява, зареєстрована судом 25.01.2021 року за вх. № 351 про розгляд справи без участі відповідача та її представника, в якій також зазначено, що примирення між подружжям не відбулося, та відповідач не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2008 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 606 та 20 квітня 2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Крім того, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Окрім того, в порядку ст. 111 СК України, за клопотаннями позивача та відповідача судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] строк на примирення терміном на чотири місяці, разом з тим, у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося, про що представники позивача та відповідача повідомили суд в поданих до суду заявах, при цьому позивач наполягав на розірванні шлюбу, відповідач не заперечувала щодо позову про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначив відсутність взаєморозуміння та поваги, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності, втрата можливості будувати свої відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, як це передбачено ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, яким пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. При цьому, судом відзначається, що наполягання позивача на розірванні шлюбу з відповідачем є його волевиявленням, а будь-яке примушування до шлюбу, до проживання його разом з відповідачем, не передбачено Законом і, зокрема, ст. 56 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані до суду заяви сторін, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, яка після розірвання між сторонами шлюбу за їх взаємною згодою буде проживати з відповідачем, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., що документально підтверджується квитанцією від 16.08.2019 року, стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved