Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [PERSON] належала земельна ділянка (середня земельна частка) площею 1,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №8818, виданого 22.05.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №568. Вказує, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , яка за життя всім своїм майном розпорядилася, склавши заповіт на користь сина [PERSON] . Стверджує, що спадкоємець за заповітом [PERSON] у встановлений законом строк спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , не прийняв і на таку не претендує, що підтверджується поданою ним письмовою заявою. Зазначає, що дану спадщину у встановленому законом порядку прийняв спадкоємець першої черги спадкування за законом - позивач [PERSON] , факт прийняття ним спадщини підтверджується спільним проживанням разом зі спадкодавцем на час його смерті.\~Вказує,\~що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на зазначену спірну земельну ділянку (середню земельну частку) останній позбавлений можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого його інтереси представлятиме представник - адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача - Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності. Представник третьої особи в.о. завідувача Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/385; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.07.2019р. №56859809, з якої слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , в нотаріальній конторі не заводилася; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.07.2019р. №56859816, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] 14.08.2003р. складено заповіт, посвідчений в Хлиплівській сільській раді Мостиського району. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входить право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №8818, виданого 22.05.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №568, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 21.05.2018р. №198. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядилася, а саме 14.08.2003 року склала заповіт, яким усе свої майно, в тому числі житловий будинок в с.Хлиплі Мостиського району, заповіла своєму синові [PERSON] . У даному заповіті зазначена умова наступного змісту: якщо син заповідача - [PERSON] , 1949р.н., (позивач) не буде мати де проживати, то [PERSON] зобов`язаний надати йому право проживання разом з ним у житловому будинку в с.Хлиплі. Даний заповіт зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №286. Згідно матеріалів справи, зокрема нотаріально завіреної заяви [PERSON] (брата позивача), засвідченої нотаріусом Берестейського нотаріального округу Республіки Білорусь 10.10.2017р., останній відмовився від належної йому частки у спадщині після смерті його матері [PERSON] на користь свого брата [PERSON] , позивача по справі. Згідно повідомлення\~Мостиської державної\~нотаріальної контори\~Львівської області\~від 16.07.2019р.\~за №01-16/385\~та інформаційної\~довідки зі\~Спадкового реєстру\~(спадкові\~справи та\~видані на\~їх підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину)\~від 15.07.2019р.\~№56859809\~відомо,\~що після\~смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~спадкова справа\~не заводилась. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Таким чином, у зв`язку з неприйняттям спадкоємцем за заповітом [PERSON] спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , право на спадкування одержали спадкоємці за законом. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] і у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Як вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області 21.05.2018 року за №197, [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: с.Хлиплі Мостиського району Львівської області. На час смерті разом з нею за вказаною адресою проживав її син - позивач [PERSON] . Тобто,\~в силу\~ст.1268\~ЦК України,\~ [PERSON] \~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~яка відкрилась\~після смерті\~спадкодавця [PERSON] .Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, [PERSON] не заявив про відмову від даної спадщини. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , та які б прийняли таку, судом не встановлено. В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією заповіту спадкодавця [PERSON] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори) від 15.07.2019р.; довідками, виданими виконавчим комітетом Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області №№197, 198 від 21.05.2018р.; копією заяви [PERSON] від 10.10.2017р., згідно якої останній зазначає, що не претендує на спадщину спадкодавця [PERSON] ; копіями свідоцтва про народження та паспорта позивача [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (середню земельну частку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ним (позивачем) права на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України\~визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем\~першої черги\~спадкування за\~законом спадщини,\~яка відкрилась\~внаслідок смерті\~спадкодавця [PERSON] ;\~він у\~передбачений законом\~спосіб (строк\~і порядок)\~прийняв дану\~спадщину;\~інший спадкоємець\~за заповітом\~у встановлений\~законом строк\~спадщини не\~прийняв і\~на таку\~не претендує;\~інших спадкоємців\~першої черги\~спадкування за\~законом судом\~не встановлено; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на зазначену земельну ділянку (середню земельну частку); право на спірну земельну ділянку було посвідчене Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] .

Outcome: approved