Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Представник ДП «СЛАП «Карпатський держспецлісгосп» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Підзахаричівська сільська рада Путильського району Чернівецької області, про стягнення шкоди, заподіяної самовільною порубкою лісу. У позові вказував, що під час проведення працівниками лісової охорони Розтоківського лісництва ДП «СЛАП «Карпатського держспецлісгоспу», за участю жителів с. Підзахаричі заходів по охоронні лісових угідь на території обходу №1 квартал №№1, 4, л/д №№9,17, в першій групі лісу (обхід лісника [PERSON].) 10.05.2016 року було виявлено самовільну порубку п'яти дерев породи «Дуб» та «Бук». На місці самовільної порубки дерев було виявлено порубкові залишки, пні та незабрані гілля дерев, які було розкидано по території лісової площі та місць сіножаті і випасання худоби, яку проводять місцеві жителі. В ході опитування місцевих жителів було встановлено особи лісопорушників, а саме [PERSON] та [PERSON], які самостійно проводили спилення дерев, їх розкрижування (розпилення) на відрізки і відповідно транспортування кіньми для послідуючої реалізації приватним підприємцям. Місцевими жителями було самостійно зафіксовано шляхом фотографування місце спилення дерев, їх транспортування шляхом витягування кіньми через дорогу загального призначення і відповідно часткового її пошкодження в процесі волоку спиляних стовбурів дерев. Також депутатським запитом від 05.05.2016 року з доданням до нього фотографій по факту вчинення самовільної рубки, було повідомлено документально лісгосп. Працівники лісової охорони Розтоківського лісництва ДП «СЛАП «Карпатського держспецлісгоспу», по місцю проживання лісопорушників було запропоновано їм надати письмові пояснення по факту вчинення ними самовільної порубки лісу. Однак [PERSON] покинув свій житловий будинок, спілкувався з працівниками лісової охорони через свою дружину по телефону і відмовився надати будь-які пояснення по факту самовільної порубки лісу. Також покинув свій будинок [PERSON] і не надав ніяких пояснень. Відповідачам було запропоновано прибути в адміністративне приміщення контори Розтоківського лісництва лісгоспу, яке розташовано в с. Розтоки Путильського району Чернівецької області, для надання письмових пояснень по факту вчинення лісопорушення, чого з їхньої сторони не було зроблено. Працівниками лісової охорони було складено протокол про лісопорушення №1/10 від 10.05.2016 року з додатками, в якому було зафіксовано, що [PERSON] та [PERSON], без належних на те документів, спилили та вивезли на власні потреби 5 сироростучих дерев, з яких 3 породи «Дуб», діаметром 49 см, 54 см, 47 см та 2 породи «Бук», діаметром 42 см, 43 см, загальною кубомасою 6 м.куб., чим завдали шкоду (збитки) лісовому господарству України, яка згідно розрахунку заподіяної шкоди самовільною порубкою дерев на території лісгоспу становить 41359,40 гривень. Солідарні відповідачі не притягувалися до адміністративної чи будь-якої іншої відповідальності по факту вчинення даного лісопорушення, тому є необхідність пред'явлення даного позову. Посилаючись на ст.ст.68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.105, 107 ЛК України, просили стягнути з солідарних відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави в особі Підзахаричівської сільської ради Путильського району Чернівецької області, с. Підзахаричі, Путильське УК (село Підзахаричі) 24062100, р/р 33112331700197, код 36754781, Банк отримувача ГУ ДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135 - заподіяну шкоду (збитки) в солідарному порядку у розмірі 41359,40 грн. та стягнути з них на користь ДП «СЛАП « Карпатський держспецлісгосп» витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., а також витрати, які понесе лісгосп в процесі розгляду справи. У судовому засіданні 21.09.2016 року представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання 31.10.2016 року не з'явився, в адресованій суду заяві просив розгляд справи проводити без його участі на підставі наявних у справі документів. Позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує на винесення заочного рішення по справі. У судовому засіданні 21.09.2016 року відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав, стверджував, що ніякої порубки лісу не вчиняв. До нього лісники не зверталися, ніяких листів не отримував і нічого не підтверджував. Підтримав заперечення проти позову. У судове засідання 31.10.2016 року відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні 21.09.2016 року відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав, оскільки ніякої рубки не проводили. Викликів до лісників не отримував, і лісників не знає. У судове засідання 31.10.2016 року відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні [PERSON], як представник відповідача [PERSON], просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що з матеріалів справи неможливо встановити, хто вчинив порубку лісу. Відповідачів на місці вчинення рубки не затримували. Немає жодних пояснень громадян. З наданих фотознімків неможливо встановити де проводилась зйомка і ким. Дані протоколу суперечать даним фотознімків. Правопорушення вчинено у квітні, а протокол скали у травні. Протокол складено на двох, що недопустимо. Тобто немає доказів вини відповідачів. Вважав, що пояснення допитаних в суді свідків не є належними доказами. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Підзахаричівської сільської ради Путильського району Чернівецької області в судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати без їх участі. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює помічником лісника Розтоківського лісництва. Лісник [PERSON] доповів, що проводиться самовільна рубка дерев і йому відомо, хто її проводить. Було виявлено 5 зрубаних дерев у обході №1. Разом з майстром лісу [PERSON] пішли до громадянина [PERSON], який підтвердив, що самовільну рубку здійснили [PERSON] і [PERSON] Навідувались до відповідачів, але їх вдома не було. [PERSON] зателефонував відповідачам і повідомив, щоб вони прийшли у лісництво, але вони відмовились з'явитись. Після чого 10.05.2016 року у приміщені лісництва у його присутності, без лісопорушників, склали протокол про лісопорушення. Він не бачив, як відповідачі проводили рубку лісу. Йому невідомо, хто робив відеофіксацію та фотографування зрубаних дерев. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що у березні 2016 року бачив, як [PERSON] пилив одне дерево, а решта вже були спиляні. Чи пилив [PERSON] не бачив. Але 11.04.2016 року бачив, як [PERSON] та [PERSON] везли з лісу два дерева породи «Дуб». Деревину відвозили у с. Тюдів. Сказав [PERSON], щоб відремонтував дорогу, однак він відмовився, після повідомив у лісництво. Дорогу ремонтували за кошти місцевих жителів. 10.05.2016 року був присутнім під час складання протоколу про лісопорушення. Відповідачів під час складання протоколу не було, але вони були попереджені про місце і час його складання. Підтвердив, що відповідачі не перший раз вчиняють самовільну рубку лісу. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її будинок знаходиться біля дороги, по якій відповідачі у квітні 2016 року точної дати не пам'ятає на підводі декілька раз звозили деревину породи «Бук». Як відповідачі спилювали дерева не бачила. По вказаній дорозі часто возять ліс, оскільки були ділянки, де проводили рубки. У судовому засіданні неповнолітній свідок [PERSON] пояснив, що у квітні 2016 року повертався з навчання і бачив, як відповідачі на підводі перевозили деревину породи «Дуб» через річку. Підтвердив, що бачив декілька раз, як вони возили на підводі деревину твердих порід. Як відповідачі спилювали дерева не бачив. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] постійно здійснюють незаконну порубку дерев. Ввечері 11.04.2016 року особисто бачила, як відповідачі спилили три дерева породи «Дуб» і возили їх вранці на підводі. Всі жителі села постійно казали відповідачам, щоб вони не пилили дуби, тому що вони дуже старі. У правоохоронні органи не зверталася. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], його представника [PERSON], свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 10.05.2016 року лісником Розтоківського лісництва ДП «СЛАП «Карпатський держспецлісгосп» [PERSON] в конторі лісництва, в присутності лісничого [PERSON], депутата Підзахаричівської сільської ради Путильського району Чернівецької області [PERSON] та майстра лісу [PERSON], без участі лісопорушників, складено протокол про лісопорушення №1/10, а саме про те, що 10.05.2016 року лісником [PERSON] виявлено, що на протязі квітня 2016 року [PERSON] та [PERSON] вчинили самовільну рубку на території обходу №1 квартал №1, л/д №17, квартал №4, л/д №9, 1 група лісу Розтоківського лісництва ДП «СЛАП «Карпатський держспецлісгосп» трьох дерев породи «Дуб» діаметром - 49 см, 54 см, 47 см та двох дерев породи «Бук» діаметром - 42 см, 43 см, загальною кубомасою 6 м?, що підтверджується його копією. Наведені обставини також підтверджуються копією рапорту лісника [PERSON] від 10.05.2016 року та копією перелікової відомості пнів виявлених при самовільній рубці дерев в кв.№1, 4 л/д 17, 9, першої групи лісів Розтоківського лісництва Карпатського держспецлісгоспу АПК. Згідно копії розрахунку заподіяної шкоди самовільною рубкою дерев на території Карпатського держспецлісгоспу АПК Розтоківського лісництва квартал 1, 4 л/д 17, 9, група лісів 1, проведеного майстром лісу [PERSON] відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» - збитки за самовільну рубку п'яти дерев діаметром 49 см, 54 см, 42 см, 43 см, 47 см становлять 41359,40 грн. Згідно протоколу, деревину забрано із лісу лісопорушниками (відповідачами) за допомогою коней. Вчинення самовільної рубки зазначених вище дерев саме відповідачами [PERSON] та [PERSON] підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Підстав сумніватися у правдивості їх показів у суду немає. Крім того покази свідка [PERSON] підтверджуються копією депутатського запиту від 05.05.2016 року, копією його письмової пояснюючої та доданими до них фотознімками і узгоджуються з показами решти свідків. 16.05.2016 року директор ДП «СЛАП «Карпатський держспецлісгосп» Бурак В.Т. звернувся до начальника Путильського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області із заявою №324, у якій просив притягнути до кримінальної відповідальності [PERSON] та [PERSON] за вчинення самовільної порубки лісодеревини породи «Дуб» та «Бук» на площах державного лісового фонду на обході №1 кв.№1, 4, л/д 17, 9, у зв'язку з тим, що розмір завданих збитків становить 41359,00 грн. і є істотним, що підтверджується її копією. Листом начальника Путильського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області Токара П.Т. №2307/123/49/01-2016 від 25.05.2016 року Бурака В.Т. повідомлено, що ними проведено ретельну перевірку, за наслідками якої прийнято рішення про припинення подальшого розгляду у зв'язку з відсутністю в даному випадку даних, які б вказували на наявність в діях [PERSON] та [PERSON] ознак кримінального правопорушення, що підтверджується його копією. 02.08.2016 року за вих.. №544 [PERSON] надіслано повідомлення про те, що 25.08.2016 року, об 11.00 год. в приміщенні центральної контори лісгоспу по вул.. Українська, 216 в смт. Путила (приміщення лісового відділу) будуть розглядатись матеріали, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення самовільної рубки дерев у державному лісовому фонді, що підтверджується його копією, копією фіскального чеку ЧД УДППЗ «Укрпошта» Відділення поштового зв'язку смт. Путила від 02.08.2016 року про відправлення рекомендованого листа №5910100741592 на ім'я [PERSON] та копією поштового повідомлення про вручення 05.08.2016 року поштового відправлення №5910100741592 [PERSON] Також 02.08.2016 року за вих.. №543 [PERSON] надіслано ідентичне повідомлення, що підтверджується його копією, копією фіскального чеку ЧД УДППЗ «Укрпошта» Відділення поштового зв'язку смт. Путила від 02.08.2016 року про відправлення рекомендованого листа №5910100741622 на ім'я [PERSON] та копією поштового повідомлення про вручення 05.08.2016 року поштового відправлення №5910100741622 [PERSON] В період часу з 11.00 год. по 12.00 год. 25.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] на розгляд адміністративних матеріалів не з'явилися, що підтверджується актами відсутності на засіданні комісії від 25.08.2016 року, складеними провідним інженером лісозахисту ДП «СЛАП «Карпатський держлісгосп» Цурканом Р.М., в присутності начальника лісового відділу ДП «СЛАП «Карпатський держлісгосп» Чорняк Ю.С., провідного юрисконсульта ДП «СЛАП «Карпатський держлісгосп» [PERSON] Постановою директора Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Карпатський держспецлісгосп» Бурака В.Т. №11 від 19.08.2016 року накладено адміністративне стягнення відносно [PERSON], [INFO] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 ч.1 КУпАП у виді штрафу в сумі 85,00 грн. Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.10.2016 року по справі №713/1605/16-а (провадження №2-а/713/41/16) зазначену вище постанову визнано протиправною та скасовано. Доказів притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.65 КУпАП суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Стаття 7 ЛК України передбачає, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб'єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Відповідно до ст.17 ЛК України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Таким чином, Державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Карпатський держлісгосп» є постійним лісокористувачем лісового фонду, де вчинено правопорушення у вигляді незаконної вирубки дерев. Відповідно до ст.19 ЛК України на постійних лісокористувачів покладено обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення. Статтею 67 ЛК України передбачено, що у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів як заготівля деревини. У ст.69 ЛК України вказано, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток. Відповідно до вимог ст.ст.105, 107 ЛК України порушення лісового законодавства у виді незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За ч.1 ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідно до ч.4 ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч.1 ст.69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Частиною 2 ст.40 ЗУ «Про рослинний світ» передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу. Врегульовані вищевказаними нормами наслідки порушення вимог природоохоронного (в т.ч. лісового) законодавства у вигляді обов'язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки відповідають загальним положенням Цивільного кодексу України, які визначають поняття та порядок відшкодування збитків. Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням лісового законодавства, кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди. Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов'язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності протиправності його поведінки, завданої шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також його вини у завданні шкоди позивачу. Згідно ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. У судовому засіданні належними доказами установлено, які підтверджують вчинення [PERSON] та [PERSON] дій, що полягають у самовільній рубці трьох дерев породи «Дуб» діаметром - 49 см, 54 см, 47 см та двох дерев породи «Бук» діаметром - 42 см, 43 см, загальною кубомасою 6 м?, що завдали матеріальної шкоди на суму 41359,40 грн. Відповідно до вимог п.7 ч.3 ст.29 та п.7 ч.2 ст.69 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються до спецфондів Державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення. При цьому, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому і числі: до сільських, селищних, міських бюджетів 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70 відсотків. Квартал №1, виділ №17 та квартал №4, виділ №9, першої групи лісів Розтоківського лісництва, де проводилась самовільна рубка дерев, знаходиться на території Підзахаричівської сільської ради Путильського району Чернівецької області, що підтверджується копією плану територій місця вчинення лісопорушення у вказаних кварталах, а тому на її рахунок і слід проводити стягнення. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] у квітні 2016 року вчинено самовільну рубку трьох дерев породи «Дуб» діаметром - 49 см, 54 см, 47 см та двох дерев породи «Бук» діаметром - 42 см, 43 см, загальною кубомасою 6 м? на території обходу №1 квартал №1, л/д №17, квартал №4, л/д №9, 1 група лісу Розтоківського лісництва ДП «СЛАП «Карпатський держспецлісгосп», чим завдано збитків лісовому господарству України на суму 41359,40 грн., які підлягають відшкодуванню в дохід держави на рахунок Підзахаричівської сільської ради Путильського району Чернівецької області. Тобто судом установлено наявність шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, протиправну поведінку відповідачів, які вчинили самовільну рубку лісових насаджень, причинний зв'язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою відповідачів [PERSON] та [PERSON], а також вину відповідачів, які діяли умисно і згідно показів усіх свідків, - не вперше. Належних та допустимих доказів протилежного відповідачами та їх представником суду не надано. Письмові заперечення відповідача [PERSON] щодо неналежності та недопустимості як доказів - протоколу про лісопорушення, депутатського запиту [PERSON] та фотознімків, встановлених судом обставин не спростовують. Доводи відповідачів про те, що вони не здійснювали самовільної порубки дерев, не заслуговують уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження та спростовуються поясненнями допитаних свідків. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що постанова №11 від 19.08.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 ч.1 КУпАП скасована, а отже немає підстав для стягнення шкоди є помилковими, оскільки скасування зазначеної постанови не звільняє відповідачів від цивільно-правової відповідальності за вчинене. З урахуванням наведеного Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідачів у рівних частках на користь позивача понесених ними та документально підтверджених витрат по сплаті судового збору відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.7, 17, 19, 67, 69, 105, 107 ЛК України, ст.ст.68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.40 ЗУ «Про рослинний світ», ст.ст.22, 1166, 1190 ЦК України, п.7 ч.3 ст.29 та п.7 ч.2 ст.69 БК України,

Outcome: approved