Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Представник позивача - адвокат Грабовий І.П., в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); у якому просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 22568 від 16 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення заборгованості; - стягнути з відповідача ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі у розмірі 1 362 грн, які складаються з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн 00 коп. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн 00 коп. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис за № 22568 про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 200824-24184-1 від 24 серпня 2020 року в розмірі 11 690 грн. Так, відповідно до умов укладеного договору № 200824-24184-1 від 24 серпня 2020 року, між позивачем по справі та ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «РІАЛЬТО», укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 2 000 грн 00 коп. строком на 10 днів, шляхом переказу коштів на його платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування та 2,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, шляхом реєстрації позивача на сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що направлявся шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер позивача, який вказано при реєстрації. Кредитний договір був підписаний в електронній формі, після чого, того ж дня, кредитні кошти були відправлені на платіжну карту позивача. Водночас, 25 серпня 2020 року позивач звернувся до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області із заявою про викрадення у нього особистого мобільного телефону, банківських карток та грошових коштів. По даному факту СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області заведено кримінальне провадження № 12020256010000410 від 25 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, розслідування якого триває до цього часу. Внаслідок вчинення злочину щодо позивача, по кредитному договору не здійснювалося жодного платежу та своєчасно не повернуто суму кредиту і нараховані відсотки. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис за № 22568 від 16 червня 2021 року, яким стягнено з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 11 690 грн., що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000 грн; простроченої заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом в розмірі 8 740 грн; плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 950 грн. У подальшому ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» пред`явило виконавчий напис № 22568 від 16 червня 2021 року для виконання до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку з чим головний державний виконавець 05 серпня 2021 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 66403164. При цьому, представник позивача стверджує, що виконавчий напис вчинено із порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки позивач не підписував із ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» кредитний договір № 200824-24184-1 від 24 серпня 2020 року та не отримував кредитні кошти. Крім того, представник позивача зазначає, що позивач не отримував від відповідача письмової вимоги (повідомлення) про повернення кредиту, а також вказує на те, що сума заборгованості за кредитом, встановлена відповідачем, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може служити доказом безспірності розміру грошових вимог до позивача. Сам розрахунок не містить необхідних даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту, відсотків, комісії, штрафних санкцій. Водночас, представник позивача зауважує, що відповідач не надав приватному нотаріусу належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував позивачу відповідач. До того ж, нотаріус не повідомляла боржника про те, що до неї звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію, коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і, відповідно, нотаріус не мала вчиняти виконавчий напис, оскільки нею не була перевірена безспірність вимог кредитора. Також, в обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що на сьогоднішній день редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином, на переконання представника позивача, нотаріус вчинила виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, - кредитних договорів та не перевірила, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку. З огляду на вищевикладене, представник позивача вважає, що виконавчий напис № 22568 від 16 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про стягнення із [PERSON] заборгованості, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Водночас, разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 66403164 від 05 серпня 2021 року, що відкрите Черкаським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого напису за № 22568 від 16 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. /а.с. 10/. 01 жовтня 2021 року ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 22568, вчиненого 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» заборгованості в розмірі 11 690 грн 00 коп., яке здійснюється у виконавчому провадженні № 66403164, що відкрите Черкаським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), до набрання законної сили судовим рішенням по справі /а.с. 22-25/. 20 жовтня 2021 року від головного державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ястремської О.В. на виконання ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2021 року надійшла постанова від 12 жовтня 2021 року про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 66403164 /а.с. 42,43/. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 01 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 10 листопада 2021 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. копії матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 22568 від 16 червня 2021 року; у тому числі ті, що встановлюють заборгованість (кредитний договір) підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення зобов`язання (вимоги Банку до боржника, повідомлення про їх вручення, виписка з рахунку, меморіальні ордери, розрахунок заборгованості, тощо; крім того, зобов`язано Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду матеріали виконавчого провадження № 66403164 /а.с. 26-28/. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем знаходження, які згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримані ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» 13 жовтня 2021 року. 19 жовтня 2021 року, у межах строку, встановленого судом, директором ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» Картамишевим С.О. засобами поштового зв`язку подано до суду відзив на позовну заяву, разом з доказами направлення його копій іншим учасникам справи, у якому останній заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначив, що відповідно до договору № 200824-24184-1 від 24 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 2 000 грн 00 коп. строком на 10 днів, шляхом переказу грошових коштів на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «УКРСИББАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено договір відступлення права вимоги № 14/06/2021-Р/М-2, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 200824-24184-1 від 24 серпня 2020 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Укладений Кредитний договір в силу положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» не відноситься до споживчого кредитування і був укладений в електронному вигляді, шляхом реєстрації позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджені наказом директора ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://monetka.com.ua/uk/a.bout_us. Відповідно до порядку укладення електронного договору, визначеного статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», позивач зареєструвався на веб-сайті ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» в мережі Інтернет https://monetka.com.uа., для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, вказав реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, здійснив акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який направлявся позивачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] 24 серпня 2020 року о 02 год. 50 хв. 41 сек., що був зазначений при реєстрації. Кредитний договір був підписаний позивачем 24 серпня 2020 року о 02 год. 51 хв. 28 сек., шляхом введення одноразового ідентифікатора 346430 в особистому кабінеті на веб-сайті ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» в мережі Інтернет. Кредитні кошти були відправлені позивачу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «УКРСИББАНК», що підтверджується чеком № 257410364 від 24 серпня 2020 року. Таким чином, представник відповідача стверджує, що між позивачем та ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» було укладено кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з усіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК Україні, позивач зобов`язання за вказаним договором не виконав, своєчасно відповідачу суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом не повернув, а тому, на підставі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/20595, відповідач подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. заяву про вчинення виконавчого напису на стягнення заборгованості по Договору № 200824-24184-1 від 24 серпня 2020 року з позивача. Посилаючись на постанови Верховного Суду від 14 серпня 2019 року в справі № 569/8884/17 та від 24 червня 2020 року № 333/7373/17, представник відповідача зазначив, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, представник відповідача вважає виконавчий напис таким, що підлягає виконанню /а.с. 44-46/. Відзив на позовну заяву отримано судом 22 жовтня 2021 року та долучено до матеріалів справи. Правом на подачу відповіді на відзив у встановлений судом строк позивач не скористався. Від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., які були належним чином повідомлені про розгляд справи, письмових пояснень по суті справи не надходило. При цьому, з відомостей Єдиного реєстру нотаріусів судом установлено, що наразі діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни (номер свідоцтва 1466) тимчасово припинена. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а, відтак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 24 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та [PERSON] , в електронній формі, укладено Кредитний договір № 200824-24184-1, згідно з яким останній отримав кредит в сумі 2000,00 грн строком на 10 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту /а.с. 6-8/. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено договір відступлення права вимоги № 14/06/2021-Р/М-2, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 200824-24184-1 від 24 серпня 2020 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» /а.с. 55-57/. У зв`язку з невиконанням [PERSON] кредитних зобов`язань, за період з 03 вересня 2020 року по 14 червня 2021 року в нього утворилася заборгованість в сумі 10 740 грн 00 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2000 грн 00 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8 740,00 грн /а.с. 5/. На підставі ст. 18 ЦК України, ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. із заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення із [PERSON] вищевказаної заборгованості / а.с. 5/. 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за заявою ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 22568, відповідно до якого із [PERSON] стягнено невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № 200824-24184-1 від 24 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та [PERSON] , строк платежу за яким настав, за період з 03 вересня 2020 року по 14 червня 2021 року включно, а також плату за вчинення виконавчого напису, у загальному розмірі 11 690, 00 грн /а.с. 5/. На підставі вищевказаного виконавчого напису Черкаським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66403164. Постановою головного державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ястремської О.В. від 12 жовтня 2021 року на виконання ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2021 року зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 66403164 /а.с. 43/. Водночас, зі змісту позовної заяви вбачається, що 25 серпня 2020 року позивач звернувся до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області із заявою про викрадення у нього особистого мобільного телефону, банківських карток та грошових коштів. На підтвердження даного факту суду надано копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 12020256010000410 від 26 серпня 2020 року. Так, із вказаного вище документу встановлено, що 25 серпня 2020 року до Черкаського відділу поліції надійшла заява гр. [PERSON] про те, що в ніч з 22 на 23 серпня 2020 року, під час вживання спиртних напоїв зі знайомим біля магазину «Новус», що по вул. Шевченка, 399/2, у м. Черкаси, він виявив зникнення мобільного телефону «Редмі 7А», імеі: [NUMBER] , гаманця з грошовими коштами в сумі 600 грн, двох банківських карт «Укрсиббанк» та однієї картки «ОщадБанк», з яких у подальшому було викрадено грошові кошти /а.с. 9/. Таким чином судом установлено, що між сторонами виник спір з приводу правомірності вчинення 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 22568, про стягнення із [PERSON] грошових коштів на підставі кредитного договору № 200824-24184-1 від 24 серпня 2020 року. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. У частині п`ятій статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, на день вчинення виконавчого напису існувала можливість стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса лише за нотаріально посвідченими договорами. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), а також постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду: від 21.10.2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 12.03.2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15.04.2020 року в справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18). Укладений між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та [PERSON] кредитний договір № 200824-24184-1 від 24 серпня 2020 року, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, отже, вчиняючи 16 червня 2021 року виконавчий напис № 22568, нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 22568 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Як вказала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відтак, інші аргументи та доводи сторін специфічними, доречними, важливими та суттєвими не являються і не здатні вплинути на рішення суду. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 908,00 грн за подання позовної заяви та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову. Відтак, ухвалюючи рішення, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» на користь позивача судовий збір у сумі 1362 гривні 00 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved