Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] з підстав, що 28.02.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки [PERSON] порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку станом на 31.01.2016 року становить 22448,45 грн., з них: 4909,16 грн. - заборгованість за кредитом, 13997,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1996,36 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1045,16 грн. штраф (процентна складова), тому представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 28.02.2006 року в сумі 22448,45 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Так, п. 5 ст. 74 ЦПК України передбачено, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно повідомлення сектору УДМС України в Хмельницькій області № 29 від 10.03.2016 року [PERSON], [INFO], знятий з реєстраційного обліку згідно рішення суду від 12.09.2014 року № 2-678-345/14. Рішенням Летичівського районного Хмельницької області № 2-678-345/14 від 12 вересня 2014 року [PERSON], [INFO], визнаний таким, що втратив право користування приміщенням будинку № 35 по вул. Жовтневій смт. Меджибіж Летичівського району Хмельницької області. Статтею 110 п. 9 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). На підставі наведено, суд вважає, що справа підсудна Летичівському районному суду. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справу розглянуто в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Згідно ст. 1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. В анкеті від 28.02.2006 року своїм підписом [PERSON] ствердив, що ознайомлений і згідний з Умовами і Привалами надання банківських послуг, Тарифами Банку, і відповідно до цієї заяви ЗАТ КБ «ПриватБанком» було надано останньому кредит у розмірі 5000 грн.. Відповідно до розрахунку за кредитним договором б/н від 28.02.2006 року, станом на 31.01.2016 року становить 22448,45 грн., з них: 4909,16 грн. - заборгованість за кредитом, 13997,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1996,36 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1045,16 грн. штраф (процентна складова). Аналізуючи обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання перед банком за умовами кредитного договору б/н від 28.02.2006 року, внаслідок чого виникла заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. видатки по оплаті судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № РROM3B4USG від 13.02.2016 року. На підставі наведеного ст. ст. 526, 527, 530, 1048 ч.1, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved