Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Представник позивача за дорученням Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитом в розмірі 86214 гривень 85 копійок. Крім того, просить стягнути з відповідачки судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка [PERSON] звернулась до позивача АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 24 лютого 2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3900.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідачка не виконувала умови договору, тобто не сплачувала кожного місяця обов`язковий мінімальний платіж, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 86214 гривень 85 копійок. Що й стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення з її підписом, який засвідчує отримання нею судової повістки. Причини неявки суду не повідомила. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, відзиву на позовну заяву не надала, в судове засідання не з`явилась та не повідомила причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідачки. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] звернулась до позивача АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 24 лютого 2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3900.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.95). До позовної заяви представник позивача також додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.96) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.97-122). Крім того, до позовної заяви додано довідку про видані картки (а.с.94), з якої вбачається, що між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: 03 серпня 2011 року № [NUMBER] термін дії 05/15; 30 грудня 2016 року № [NUMBER] термін дії 04/18; 26 грудня 2014 року [NUMBER] термін дії 12/18; 22 травня 2015 року [NUMBER] термін дії 12/18. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] (а.с.93) вбачається, що по картці № [NUMBER] : 03 серпня 2011 року зафіксовано страт карткового рахунку; 03 серпня 2011 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 3900 гривень; 03 серпня 2011 року зменшено кредитний ліміт до 300 гривень; 04 вересня 2013 року збільшено кредитний ліміт до 3480 гривень; 18 квітня 2014 року зменшено кредитний ліміт до 2720 гривень; 05 травня 2014 року зменшено кредитний ліміт до 2690 гривень; 21 травня 2014 року зменшено кредитний ліміт до 2440 гривень; 20 червня 2014 року зменшено кредитний ліміт до 1670 гривень; 06 жовтня 2014 року зменшено кредитний ліміт до 1410 гривень; 14 жовтня 2014 року зменшено кредитний ліміт до 910 гривень; 28 жовтня 2014 року зменшено кредитний ліміт до 0.00 гривень; 30 грудня 2016 року зменшено кредитний ліміт до 0.00 гривень; 16 червня 2017 року збільшено кредитний ліміт до 5000 гривень; 17 вересня 2017 року збільшено кредитний ліміт до 15000 гривень; 22 липня 2018 року зменшено кредитний ліміт до 0.00 гривень. Однак відповідачка не виконувала умови договору, тобто не сплачувала кожного місяця обов`язковий мінімальний платіж, у зв`язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 22 березня 2020 року складає 86214 гривень 85 копійок (а.с. 76-85) в тому числі : заборгованість за тілом кредита - 36187 гривень 82 копійки; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625 - 14471 гривня 86 копійок; нарахована пеня - 30973 гривні 51 копійка; штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (процентна складова) - 4081 гривня 66 копійок. Згідно з п.п. 1, 2 Статуту АТ КБ «Приватбанк» рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» став правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідачка, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок, що підтверджується оригіналом платіжного доручення № ZZ429B0WI8 від 09 квітня 2020 року (а.с.1). Таким чином, враховуючи, що відповідачка кошти отримала, але своїх зобов`язань за договором належним чином не виконала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 86214 гривень 85 копійок, судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved