Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з 30.06.1993 р. по 31.08.2020 р. позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 31.08.2020 р. позивача було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 05.08.2020 р. позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІ ст. токсичної етіології, фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від впливу локальної вібрації ІІ ст. у формі церебрально-переферичного ангіодистонічного синдрому, вегетативно-сенсорної полі невропатії кистях та стопах, вторинного поперековокрижового радикуліту на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу з килами МХД L3-L4, L4-L5, L5-S1, з вираженим м`язово тонічним та алгічним синдромами, з порушенням функції хребта та кінцівок. Захворювання професійне, від впливу загальної вібрації на виробництві, вимушеної робочої пози, несприятливих метеочинників. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху IV ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсичної етіології, стадія нестійкої ремісії. Захворювання професійне (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ступеню, ризик високий. Метаболічна КМП. СН І ст. Стан після холецистоектомії. Остеохондроз, спондилоартроз шийного відділу хребта, кили МХД на рівні С4-С7, стеноз хребетного каналу, помірна цервікоалгія. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). У п. 17 Акту зазначено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів. У п. 18 зазначено, що причина виникнення хронічного професійного недосконалість технологічного процесу, перебування в зоні підвищеного рівня виробничого шуму, хімічних речовин, вібрації, несприятливий мікроклімат та фізичне перенапруження, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 23.09.2020 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності позивача склала 60 % первинно та встановлено ІІІ групу інвалідності. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача 60000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» у судове засідання не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 30.06.1993 р. по 31.08.2020 р. позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», працювала за професією машиніст на молотах, пресах та маніпуляторах. Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.08.2020 р. хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів. У п. 18 зазначено, що причина виникнення хронічного професійного недосконалість технологічного процесу, перебування в зоні підвищеного рівня виробничого шуму, хімічних речовин, вібрації, несприятливий мікроклімат та фізичне перенапруження. Згідно Акту № 488 огляду медико - соціальною експертною комісією від 23.09.2020 р. [PERSON] , [INFO] , пройшла огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та йому було встановлено 60 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання та встановлено ІІІ групу інвалідності. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов`язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Зважаючи на те, що професійне захворювання [PERSON] отримала внаслідок незабезпечення АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на її стан здоров`я від чого вона зазнала моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. З огляду на викладене, відповідно до роз`яснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] , тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 30000 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial