Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Представник Львівського національного аграрного університету звернувся до суду із позовною заявою в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Львівського національного аграрного університету заборгованість у сумі 860 (вісімсот шістдесят) грн.. 00 коп. та 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.. 40 коп. сплаченого судового збору, а всього - 1 089 (одна тисяча вісімдесят дев'ять) грн.. 40 копійок. В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що між позивачем та відповідачами був укладений договір на індивідуальну підготовку спеціалістів у Львівському державному сільськогосподарському інституті від 01.09.1994 року. Відповідно до вказаного договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідачки [PERSON] здійснити навчання її сина, також відповідача по справі, [PERSON] за спеціальністю «Економіка та управління у галузях АПК». Позивач зобов'язання по договору виконав повністю та здійснював надання освітньої послуги у повному обсязі. Згідно наказу № 112/к-с від 30.04.2008 року, відповідача [PERSON] визнано таким, що закінчив університет та йому було присвоєно кваліфікацію «Бакалавр». Крім того, між ними був укладений договір № 3223 про навчання, підготовку, перепідготовку у Львівському національному аграрному університеті. По вказаному договору, загальна вартість освітньої послуги становить 3 250 (три тисячі двісті п'ятдесят) грн. 00 коп., а вартість річного навчання - 2 600 (дві тисячі шістсот) грн.. 00 коп.. Львівський національний аграрний університет зобов'язання по договору виконав у повному обсязі. Однак у відповідності до наказу № 367/к-с від 31.12.2009 року, відповідача [PERSON] було відраховано через не явку на захист дипломної роботи без поважних причин. Відповідачі в порушення умов договору свої зобов'язання виконали частково, тобто заборгували перед позивачем 860 (вісімсот шістдесят) грн.. 00 коп.. Тому для захисту своїх прав та законних інтересів позивач вимушений був звернутись у суд з даним позовом. Представник позивача Антонів Н.С. в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Додатково пояснив, що позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності, оскільки у договорі про індивідуальну підготовку спеціалістів у Львівському державному сільськогогосподарському інституті від 01.09.1994 році укладеному між позивачем та відповідачами, а також у договорі № 3225 від 14.07.2008 про навчання, підготовку, перепідготовку у Львівському національному аграрному університеті не визначено та не встановлено крайнього строку для оплати за навчання, а відтак у спірних правовідносинах слід керуватися ч. 3 ст. 530 ЦК України згідно якої «якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь який час». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявку суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем пропущено трьохрічний термін звернення до суду за захистом порушених прав. Крім того їй не було відомо про наявність заборгованості за навчання сина [PERSON], так як позивач жодного разу не повідомляв про це. У зв'язку з вищенаведеним просила суд відмовити у задоволені позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення відповідача, оглянувши матеріали цивільної справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності прийшов до висновку, що у задоволені позовних вимогах позивача слід відмовити повністю виходячи з наступного. Так, судом беззаперечно встановлений той факт, що відповідно до копії договору про індивідуальну підготовку спеціалістів у Львівському державному сільськогосподарському інституті між Львівським національним аграрним університетом в особі ректора академіка Тринька Р.І. та [PERSON], [PERSON] було укладено вказаний договір, згідно якого інститут організовує навчання відповідача [PERSON], а останній в свою чергу зобов'язується виконувати всі вимоги згідно з діючим положенням про вищі заклади, які стосуються прав і обов'язків студентів. Виконувати в повному обсязі всі навчальні плани, програми і самостійних робіт. Крім того, відповідно до витягу з наказу Львівського національного університету № 112/к-с від 30.04.2008 року вбачається, що на підставі рішення державної екзаменаційної комісії студентів факультету заочної освіти спеціальності «Менеджмент організацій» повністю виконали навчальний план, успішно здали державний іспит по спеціальності та захистили дипломні (випускні) роботи (проекти), вважати такими, які закінчили університет і присвоїти їм кваліфікацію «Бакалавр» та видати диплом [PERSON]. Також в матеріалах справи міститься договір № 3225 про навчання, підготовку, перепідготовку у Львівському національному аграрному університеті (бакалавр, спеціаліст, магістр) від 14.07.2008 року, з якого підтверджується той факт, що відповідач [PERSON] дійсно навчався на заочній формі навчання, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліст у Львівському національному аграрному університеті. Як вбачається із вищевказаного договору, загальна вартість освітньої послуги становить 3 250 (три тисячі двісті п'ятдесят) грн. 00 коп., а вартість річного навчання - 2 600 (дві тисячі шістсот) грн. 00 коп.. Окрім наведених положень договору, в ньому також зазначається, що замовник, тобто [PERSON], повинен своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки встановлених вказаним договором, а виконавець у свою чергу зобов'язується, надати йому освітню послугу на рівні державних стандартів освіти та видати замовнику документ про освіту державного зразка. Підтвердженням того, що [PERSON] був зарахований студентом 6 (шостого) курсу освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст», відділення заочної форми освіти за напрямком підготовки «Менеджмент організацій» є копія витягу з наказу № 267/к-с від 17.09.2008 року по Львівському національному університету, яка міститься в матеріалах справи. Крім того, позивачем до матеріалів справи додано копію витягу з наказу від 31.12.2009 року № 367/к-с по Львівському національному аграрному університету, з якого суду стає зрозумілим той факт, що відповідача [PERSON] було відраховано з числа студентів заочної форми навчання Львівського національного аграрного університету у зв'язку з тим, що останній не з'явився на захист дипломної роботи під час роботи ДЕК без поважних причин. Як вбачається із контокорентної карточки 005847 [PERSON] в якій викладено розрахунок заборгованості по платному навчанню згідно договору № 3225 від 14.07.2008 р., останній платіж, який відповідач здійснив на оплату свого навчання був здійснений 01.09.2008 року у розмірі 2 600 грн. Згідно даного розрахунку вбачається, що за відповідачем [PERSON] є борг за навчання у розмірі 860,00 грн. Однак суд проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та нормативно - правові акти, які стосуються початку та перебігу строку позовної давності прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення вищезазначеної суми заборгованості у розмірі 860 грн. не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Так згідно ст. ст. 256, 257, 258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Судом зясовано той факт, що у договорах, які були укладені між позивачем та відповідачами дійсно не вказано кінцевого строку їх виконання, як про це зазначає представник позивача у письмовому поясненні. Однак судом також з достовірністю встановлено, те що згідно копії витягу з наказу № 367/к-с від 31.12.2009 року по Львівському національному аграрному університету відповідача [PERSON] було відраховано з числа студентів заочної форми навчання, тому суд приходить до переконання, що саме з цього моменту слід відраховувати строк позовної давності, оскільки на наступний день після відрахування відповідача [PERSON] з університету позивачу стало відомо про порушення його законних прав, а саме що відрахованим з числа студентів відповідачем [PERSON] не сплачено наявну заборгованість за навчання. Таким чином позивачу про порушення відповідачем умов договору, зокрема, несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг, стало відомо станом на 01.01.2010 року, тобто на наступний день після відрахування відповідача [PERSON] з університету, тому саме з цього дня розпочався перебіг строку позовної давності та закінчився 01.01.2013 року. З даним позовом позивач Львівський національний аграрний університет звернувся в суд тільки 11.11.2013 року. У відповідності до ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі вище наведеного, враховуючи той факт позивач звернувся до суду з пропуском загального трирічного терміну позовної давності щодо стягнення основної суми боргу, не просив поновити строк звернення до суду та не наддав суду обґрунтованих доказів щодо наявності поважних причин для пропуску строку звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості, не навів підстав, які б свідчили про переривання строку позовної давності, та доказів звернення до відповідачів про повернення суми боргу, а відповідач [PERSON] заявила клопотання про застосування до даних правовідносин строку позовної давності суд приходить до обґрунтованого висновку, що в задоволені позовних вимог Львівського національного аграрного університету про стягнення заборгованості в сумі 860, 00 грн. слід відмовити з підстав пропуску терміну позовної давності.

Outcome: dismissed