Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Представник позивача 14.10.2013 року звернувся до суду з позовом в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1/084-МК від 29.02.2008 року в сумі 45774,31 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 10.09.2013 року еквівалентно 365736,74 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «Мерседес Бенц» «Віто», 1999 року випуску, номер кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № 1/084-МК від 29.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 17500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.02.2013 року. В забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір застави, предметом якого є автомобіль марки «Мерседес Бенц» «Віто», 1999 року випуску, номер кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 14-16). Однак [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, в результаті чого заборгованість останнього станом на 10.09.2013 року становить 45774,31 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 365736,74 грн., з якої: 15623,35 доларів США заборгованість за кредитом, 18230,72 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 11920,24 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Крім того, зазначив, що в ході моніторингу вказаного кредиту, було встановлено, що в порушення умов ст. 17.7 договору застави, ч. 2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про заставу», [PERSON] 24.06.2009 року зняв заставний автомобіль з обліку в комісійний магазин, який 25.06.2009 року було реалізовано [PERSON], а в подальшому заставний автомобіль було поставлено на облік новим власником [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, не заперечував проти винесення заочного рішення. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час, місце та дату слухання справи повідомлені належним чином, відповідно до поштового відправленння (а.с. 50-51), причини не явки суд не повідомили. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача і третьої особи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що представник позивача не заперечує, яким задовольнити заявлені вимоги, виходячи з наступного. 29.02.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та Витягу з Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 23, 24) та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/084-МК, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 17500,00 доларів США для придбання автомобіля строком до 20.02.2013 року, зі сплатою 16,00 % річних за користування кредитом (а.с. 10-11). В забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором № 1/084-МК між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та Витягу з Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 23, 24) та [PERSON] укладено договір застави, предметом якого є автомобіль марки «Мерседес Бенц» «Віто», 1999 року випуску, номер кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 14-17). Проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором № 1/084-МК від 29.02.2008 року не виконав, у зв'язку з чим станом на 10.09.2013 року має заборгованість в розмірі 45774,31 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 365736,74 грн., з якої: 15623,35 доларів США заборгованість за кредитом, 18230,72 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 11920,24 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувачі вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. ст. 586 ЦК України, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги ,якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати, а тому з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3441,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial