Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] у серпні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що відповідно до договору б/н від 21.06.2011 між ПАТ КБ відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У\~звязку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 30.06.2017 утворилась заборгованість у розмірі 49183,40 грн.,яка складається з: 1940,86 грн. заборгованість за кредитом; 40226,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4198,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських пос луг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2318,26 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 49183,40 грн., а також судові витрати, понесені ним при подачі позову. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 42). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце проведення судових засідань. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, 21.06.2011 року між сторонами укладено кредитний договір, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, Contract», за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 8, 9). Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин 1, 3 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, Contract» за договором [PERSON] були визначені наступні умови надання кредитних коштів: тип кредитної лінії відновлювальний; пільговий період до 55 днів ( пільгова ставка діє при умові погашення заборгованості до 25 числа, наступного місяця, що слідує виникнення заборгованості); базова відсоткова ставка 1,7% в місяць; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця наступним за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається пеня (1) + пеня (2) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом і відсотками 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше; штраф при порушенні строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, більш чим на 30 днів 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. З даними умовами кредитування [PERSON] ознайомився 24 грудня 2010 року, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с. 9). Тобто, сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обовязковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобовязання, тощо. Відповідно до приписів статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Звертаючись до суду з цим позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 22.03.2013 по 30.06.2017 року за кредитним договором 49183,40 грн., яка складається з: 1940,86 грн. заборгованість за кредитом; 40226,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4198,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2318,26 грн. штраф (процентна складова) (а. с. 6,7). Виходячи з наданого позивачем розрахунком, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми тіла кредиту в розмірі 1940,86 грн. та 4198,00 грн. за пенею та комісією. Проте, суд не погоджується з розрахунком заборгованості за відсотками, розмір якої розраховано за ставками, які позивач безпідставно без погодження з відповідачем збільшував в односторонньому порядку. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України (в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Як уже зазначалось, сторони укладаючи кредитний договір узгодили, що базова відсоткова ставка за користування кредитним коштами становить 1,7% за місяць, тобто 20,4% річних. Зміни до указаних умов договору відповідачем не підписувалось. Проте, з наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за договором вбачається, позивачем в односторонньому порядку збільшувалась відсоткова ставка за користування кредитним коштами, а саме: в період з 24.05.2013 по 31.08.2014 до 30 %, з 01 вересня 2014 року по 01 квітня 2015 року до 34,80% річних, а в період з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2017 року до 43,20% річних (а. с. 6,7). Умови і правила надання банківський послуг, на які посилається позивач, як на правомірність зміни відсоткової ставки, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року. Отже, розмір заборгованості по процентам, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен визначатись виходячи процентної ставки 20,4 % річних, яку сторони узгодили при укладенні кредитного договору. Останній платіж відповідачем було внесено 26.12.2013 року. За період з 26.12.2013 по 30.06.2017 року сума належної до стягнення з відповідача заборгованості з відсотків, яка підлягає нарахуванню на суму залишку кредиту в розмірі 1940,86 грн. також за ставкою 20,4 % складає 1393 грн. 38 коп. ((1940,86 грн. х (20,4%/365 днів=0,056%) х 1282 дні (кількість днів прострочення за період з 26.12.2013 по 30.06.2017))/100). Отже, сума заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача складає 1393 грн. 38 коп. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 2818,26 грн., суд виходить з таких мотивів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с. 30). Згідно з довідкою про умови кредитування пеня нараховується за прострочення зобовязань, яка розраховується як пеня (1) + пеня (2) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом і відсотками 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше. (а.с. 9-10). Позивачем у складі заборгованості нараховано 4198,00 грн. пені та комісії. При цьому позивачем також одночасно нараховано 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 2318,26 грн. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Указане свідчить про те, що позивачем нараховано пеню та штраф за одне й те саме правопорушення. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що неустойка у вигляді штрафу стягненню не підлягає. Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Отже, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 1940,86 грн. за тілом кредиту, 1393 грн. 38 коп. за відсотками та 4198,00 грн. за пенею та комісією. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 7532грн. 24 коп., тобто на 15,3 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 244,80 грн. (1600 грн.* 15,3%) судового збору.

Outcome: partial