Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] в психіатричний заклад у примусовому порядку. Заявлені вимоги мотивує тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 липня 2016 року, [PERSON] визнана недієздатною та призначено опікуном [PERSON]. За результатами огляду комісією лікарів-психіатрів КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня» зроблено висновок, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Оскільки, внаслідок свого психічного захворювання [PERSON] потребує лікування, а подальше обстеження і лікування можливе тільки в умовах стаціонару, представником заявника і подано заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку. У судовому засіданні лікар психіатр [PERSON], як і представник психіатричного закладу підтримала подану заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку. Законний представник - опікун [PERSON] вважає за необхідне госпіталізувати її матір. Прокурор Прилуцької місцевої прокуратури в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви. Психічний стан [PERSON] не дозволяє їй знаходитись в судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника заявника та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 липня 2016 року, визнана недієздатною та призначено її опікуном [PERSON] (а.с. 7-8). Згідно Висновку комісії лікарів-психіатрів від 20 грудня 2016 року №152/05, вбачається, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, на рівні, який забезпечує її життєдіяльність (а.с.3-4). У відповідності до ст.ст.3,4 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Психіатрична допомога на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з міняльними соціально-правовими обмеженнями. Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. За таких обставин, коли [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, суд вважає, що у відповідності до ст.ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», заява про її госпіталізацію підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved