Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

представник позивача звернувся в суд із позовом до відповідачів, збільшивши позовні вимоги, просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь [PERSON] основну суму боргу та відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], сплатити страхове відшкодування в розмірі 19135,09 грн., пеню в розмірі 7978,26 грн. та 3% річних штрафних санкцій або 720,06 грн., інфляційну виплату за 2014 рік - 2650,56 гри., інфляційну виплату за 2015 року - 5331,45 грн., а всього 35815,43 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму спричиненої шкоди в розмірі 14270,18 грн.; стягнути з Відповідачів на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору, 1800,00 грн. вартість проведення судової експертизи та 3000 (три тисячі) грн. витрат на оплату правової допомоги - надання юридичних послуг адвоката. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] на законних підставах володів, користувався та розпоряджався автомобілем [NUMBER], який зареєстрований на підставі свідоцтва про державну реєстрацію ВСС 008162. 7 березня 2013 року на території Львівської області у м. Львові на перехресті вул. Варшавська-Панча сталася дорожньо - транспортна подія: водій автомобіля [NUMBER] [PERSON], цивільна відповідальність якого була застрахована Відповідачем: Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», згідно з полісом АВ/7874877, який був чинний на момент вчинення ДТП, порушив правила дорожнього руху України, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], право володіння яким згідно з дорученням належало позивачу [PERSON]. У наслідок цього ДТП автомобілю марки «Ford Escort» завдано значні технічні ушкодження. Відповідно до п.13. Постанови №4 від 01 березня 2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ: Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). В даному конкретному випадку позивач [PERSON] володів, користувався та розпоряджався майном - автомобілем [NUMBER] на підставі нотаріально завіреної довіреності, виданої особою - [PERSON], за яким зареєстрований даний автомобіль на підставі свідоцтва про державну реєстрацію [NUMBER]. Учасниками ДТП було узгоджено та складено за участю аварійного комісара - представника ТДВ «СТДВ «Глобус» європротокол, за яким була визнана вина у вчиненні ДТП водія автомобіля [NUMBER] [PERSON], цивільна відповідальність якого була застрахована Відповідачем: Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», згідно з полісом АВ/7874877, який був чинний на момент вчинення ДТП. Згідно з висновком №209 від 24 вересня 2015 року судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля [NUMBER], виходячи з даних про особливості його стану, наявних в матеріалах цивільної справи № 2/463/1311/15, в цінах на дату ДТП 07.03.2013 року, становить 11154,82 грн. Вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована відповідачем ТДВ «СТДВ «Глобус», то останнє зобов'язане було виплатити позивачу суму страхового відшкодування. У той же час, внаслідок неправомірного невиконання відповідачем: ТДВ «СТВД «Глобус» свого зобов'язання та протермінуванням оплати відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, яке станом на травень 2013 року складало 24915,00 грн. згідно з заказом-нарядом №Д000014545 від 15.05.2013 p., та рахунку на оплату №0000000126 від 15.05.2013 року, що відповідало фактичним видаткам виконавця, на даний час складає 41 514 грн. Це пов'язано зі збільшення вартості відновлювального ремонту за рахунок збільшення вартості запчастин та матеріалів на даний час, виходячи з їх ринкової вартості та претензій і рахунків наданих постачальниками цих запасних частин та матеріалів, яким вчасно не були сплачені відповідні кошти за відпущені запчастини та матеріали, відповідно загальний борг за неоплачені запчастини та матеріали, використані під час відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] збільшився до 41 514 грн. Враховуючи, що згідно з полісом №АВ/7874877 передбачена безумовна франшиза в сумі 510 грн., сума страхового відшкодування у цінах на час ДТП складає 10644,82 грн. (11154,82 - 510)., а на час закінчення експертизи 24.09.2015 року складає 19135,09 грн. ( 19645,09 - 510) за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, що згідно з представленим розрахунком за період з 07.03.2013 року по 30.11.2015р. складає 7978,27 грн. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, який у 2014 році склав - 124,9%, а за 6 місяців 2015 року - 140,1%, тобто, 2650,56 грн. за 2014 рік (10644,82*24,9%) та 5331,45 за 2015 рік (10644,82+2650,56)*40,1 %), а також три проценти річних, що складає - 10644,82 грн. * 3% = 319,34 грн. : 365 дн. = 0,87 грн. * 823 дн. = 720,06 грн. Таким чином, вважає, що відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» зобов'язане сплатити борг та відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] та сплатити страхове відшкодування в розмірі 19135,09 грн. (станом на 24.09.2015 року), пеню в розмірі 7978,26 грн. та 3% річних штрафних санкцій або 720,06 грн., інфляційну виплату за 2014 рік - 2650,56 грн., інфляційну виплату за 2015 року - 5331,45 грн., а всього 35815,43 грн. Крім цього, з врахуванням вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1194 ЦК України, вважає, що відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати позивачу [PERSON] суму завданих матеріальних збитків внаслідок ДТП ( вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], яка перевищує суму страхового відшкодування та суму безумовної франшизи), а саме: 510 грн. франшизи та 13760,18 грн. (24 915 грн. - 11154,82 грн.), всього 14270,18 грн. Крім цього, оскільки у зв'язку з невиконанням відповідача своїх зобов'язань з виплати страхового відшкодування та відшкодування майнової шкоди, позивач змушений був звернутися до суду, тому просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, 1800,00 грн. вартість проведення судової експертизи та 3000 грн. витрат на оплату правової допомоги - надання юридичних послуг адвоката. В судовому засіданні 11.12.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав. В останнє судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Разом з тим, скерував на адресу суду письмові заперечення проти позову (а.с.34-37, 112-117). Просить в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що обов'язок виплатити страхове відшкодування виникає лише після подання страховику усіх необхідних документів, в той час як не зважаючи на неодноразові звернення відповідача про надання потрібних документів, такі позивачем та його представник і на даний час не представлені, тому позовні вимоги вважає передчасними, так як відповідачем на даний час не прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Оскільки на даний час відсутні підстави для стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в судовому порядку, то вважає безпідставними і позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 11.12.2015р. в задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях (а.с.101-104). Оскільки позивачем зазначено, що станом на травень 2013 року розмір завданої йому шкоди становить 24915 грн., а згідно з висновком №209 від 24.09.2015р. судової експертизи станом на 24.09.2015р. - 22427,23 грн., тобто не перевищує максимального розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, отримання такої позивачем залежить виключно від дотримання ним вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому вважає, що позовні вимоги до нього є такими, що суперечить вимогам чинного законодавства. В останнє судове засідання відповідач не з'явився, про дачу, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дачу, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в інтересах [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.26-28), предметом якої є захист прав та інтересів [PERSON], зокрема у цивільній с праві про відшкодування матеріальних та інших збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортних пригоди, що мала місце 07.03.2013 року на території Львівської області у м.Львові на перехресті вулить Варшавська-Панча з автомобілем [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.40) та зазначається представником позивача у позовній заяві, вказаний транспортний засіб належить на праві власності [PERSON], за яким автомобіль зареєстрований на підставі свідоцтва про державну реєстрацію [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вказаній нормі кореспондує ст.15 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту, передбаченого ст.16 ЦК України. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.13 Постанови №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Звертаючись до суду із позовними вимогами про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 7 березня 2013 року на території Львівської області у м. Львові на перехресті вул. Варшавська-Панча, автомобілю [NUMBER], який зареєстрований на підставі свідоцтва про державну реєстрацію [NUMBER] за [PERSON] та яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON], представник позивача [PERSON] посилається на ту обставину, що позивач [PERSON] володів, користувався та розпоряджався автомобілем [NUMBER] на підставі нотаріально завіреної довіреності, виданої [PERSON] Разом з тим, як вбачається із копії вказаної довіреності (а.с.11) така видана 18.04.2011 року та дійсна до 17.12.2012 року, в той час як дорожньо-транспортна пригода мала місце 07.03.2013р., а з позовними вимогами [PERSON] звернувся до суду 03.06.2015р. Оскільки відповідно до ч.3 ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, однак представником позивача всупереч вказаним вимогам не представлено суду доказів того, що позивач на час дорожньо-транспортної пригоди чи на даний час володіє автомобілем [NUMBER] на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, зокрема не представлено чинної довіреності, виданої позивачу [PERSON] Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не наділений правом вимоги відшкодування шкоди, завданої автомобілю [NUMBER], який зареєстрований на підставі свідоцтва про державну реєстрацію [NUMBER] за [PERSON], а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому, оскільки в задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягають стягненню і понесені позивачем витрати на сплату судового збору, 1800,00 грн. вартості проведення судової експертизи та 3000 грн. витрат на оплату правової допомоги - надання юридичних послуг адвоката.

Outcome: dismissed