Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Вимоги обґрунтовує тим, що за час проживання в селі Маяки відповідач зарекомендувала себе з негативної сторони. Вона не має постійного місця роботи та схильна до зловживання алкогольними напоями. На підставі рішення виконкому сільської ради малолітніх дітей відповідача було відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав. Після цього, переїхавши в інше житло, відповідач створила безпечні умови для здоров'я дітей і діти у листопаді 2015 року були повернуті в родину. Але згодом житло надбало антисанітарного стану. Діти хворіли на педикульоз. З відповідачем неодноразово проводились профілактичні бесіди з питання належного утримання та виховання малолітніх дітей, але такий стан виконання своїх батьківських обов'язків залишався без змін. Тому, на підставі рішення виконкому сільської ради діти були повторно відібрані у матері. За час перебування дітей у центрі реабілітації, мати жодного разу їх не відвідувала та не цікавилась їх здоров'ям та місцем їх знаходження. З врахуванням викладеного, просить задовольнити позов. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просив розглянути позов за його відсутністю, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Представник третьої особи служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації, у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи - прокурор Іллічівської місцевої прокуратури у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відстуністю, не заперечував проти винесення заочного рішення. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] серії [NUMBER] та серії [NUMBER] Відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] в житловому будинку, який належить її бабусі [PERSON]. Будинок складається з однієї маленької кімнати та веранди, загальною площею 20 к.м. В будинку, де мешкає четверо дорослих громадян, відсутні елементарні умови для проживання. З меблів є лише старий зламаний диван та матрац на підлозі. Відсутня постільна білизна. В помешканні та на подвір'ї антисанітарний стан. Кругом розкидані брудні речі. Присадибна земельна ділянка не оброблена та засмічена різноманітним сміттям. Вказане підтверджується довідкою Маяківської сільської ради Одеської області № 2091 від 26 вересня 2017 року та актами обстеження житлово-побутових умов сім'ї. За час проживання в селі Маяки, [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. Вона не має постійного місця роботи та схильна до зловживання алкогольними напоями та не приділяє належної уваги утриманню та вихованню малолітніх дітей, що підтверджується довідкою-характеристикою Маяківської сільської ради № 950-02-16 від 26 вересня 2017 року. В зв'язку з антисанітарним станом та незадовільними умовами проживання дітей, які були небезпечними для їх здоров'я та життя, малолітніх дітей, на підставі рішення виконкому сільської ради від 28 січня 2014 року № 6-2014, було відібрано у матері, без позбавлення її батьківських прав. Після цього, переїхавши в інше житло, [PERSON] створила безпечні для здоров'я дітей умови проживання і діти у листопаді 2015 року були повернуті в родину. Але, згодом житло по вулиці Успенська, 4 також надбало антисанітарного стану. Діти хворіли на педикульоз. На підставі рішення виконкому сільської ради від 05 жовтня 2016 року № 74/2016 діти повторно були відібрані від матері, так як на проводилися профілактичні бесіди з питання належного утримання та виховання малолітніх дітей відповідач не реагувала. Відсутність батьківського піклування [PERSON] про малолітніх дітей підтверджується довідками амбулаторії ЗПСМ від 16.05.2011р. та від 11.08.2011 р., актами обстеження житлово-побутових умов за місцем їх проживання від: 18.08.2011 р., 13.06.2012 р., 25.10.2013 р., 23.01.2014 р., 05.03.2014 р.,13.08.2015 р.,15.09.2015 р.,17.11.2015 р., 17.05.2016 р., 31.08.2016 р., 07.09.2016 р., 04.11.2016 р., 24.02.2017 р., 10.08.2017 р., актом-попередженням від 02.12.2015 р., педагогічною характеристикою Маяківської ЗОШ І-Ш ступенів від 08.04.2016 р. Згідно висновку органу опіки та піклування від 26 вересня 2017 року № 751-02-16 мати дітей - [PERSON], яка проживає [ADDRESS] ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавляться їхніми успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми освіти. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави - учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дітей. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов'язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідача до виховання своїх дітей. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовій сумі. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 гривень на [PERSON] та 930,00 гривень на [PERSON], а на [PERSON] у розмірі 746,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що буде відповідати інтересам дітей та ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, з метою захисту інтересів дітей та подальшого забезпечення належних умов виховання та всебічного розвитку, суд вважає доцільним позов задовольнити в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved