Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить звільнити з-під арештів нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,85 га, що знаходиться за адресою: масив № 5, діл. № 12 АБЕА, Усатівська сільська рада Біляїського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки: 5121085200:01:001:1007, що накладені Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області та Київським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в рамках виконавчих проваджень № 49287141 (номер запису про обтяження 13077938), № 47813658 (номер запису про обтяження 10250092) та № 32385155 (номер запису про обтяження 7782397). Свої вимоги мотивує тим, що 26.05.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08-660/104/302, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 260000 дол. США на купівлю земельної ділянки. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за зазначеним кредитним договором, 13.11.2008 року з [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка, площею 0,85 га, що розташована за адресою: масив № 5, діл. № 12 АБЕА, Усатівська сільська рада Біляївського району Одеської області. Через неспроможність виконання зобовязань по кредитному договору, відповідач бажає передати іпотечне майно банку з метою добровільної його реалізації та спрямування коштів від продажу на погашення заборгованості по кредитному договору. Однак, при спробі реалізації зазначеної земельної ділянки нотаріусом було виявлено, що її неможливо реалізувати, оскільки, по-перше, 11.11.2015 року Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме майно відповідача, а по-друге 23.04.2012 року та 10.06.2015 року Київським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в рамках виконавчих проваджень № 47813658 та № 32385155 винесено постанови, якими накладено арешт майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими накладено арешт на все нерухоме майно відповідача, про що свідчить інформаційна довідка з реєстру обтяжень речових прав на нерухоме майно. У теперішній час внаслідок винесення вищевказаних постанов про арешт, порушено права банку, як іпотекодержателя відповідного майна, у звязку з чим представник позивача звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Представники третіх осіб Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області та Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялись про день слухання справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 26.05.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08-660/104/302, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 260000 дол. США на купівлю земельної ділянки строком до 25.05.2018 року (а.с.7-14). З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором, 13.11.2008 року з [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка, площею 0,85 га, що розташована за адресою: масив № 5, діл. № 12 АБЕА, Усатівська сільська рада Біляївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки: 5121085200:01:001:1007, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 13 листопада 2008 року (а.с.15-16). Позивач вказує, що через неспроможність виконання зобовязань по кредитному договору, відповідач бажає передати іпотечне майно банку з метою добровільної його реалізації та спрямування коштів від продажу на погашення заборгованості по кредитному договору. При спробі реалізації вказаної земельної ділянки нотаріусом було виявлено, що її неможливо реалізувати, оскільки, по-перше, 11.11.2015 року Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме майно відповідача, а по-друге 23.04.2012 року та 10.06.2015 року Київським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в рамках виконавчих проваджень № 47813658 та № 32385155 винесено постанови, якими накладено арешт майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими накладено арешт на все нерухоме майно відповідача, про що свідчить інформаційна довідка з реєстру обтяжень речових прав на нерухоме майно (а.с.26-31). Положенням ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом. Статтею 14 вказаного Закону, встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим ЗУ «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що на даний момент арешт з іпотечного майна ПАТ «Укрсоцбанк» не був знятий, та вищезазначений арешт перешкоджає позивачу, як іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки та у реалізації своїх прав, у звязку з чим позов ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved