Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача \~на користь банку \~\~22539,19 грн. боргу за кредитним договором, в тому числі прострочену заборгованість за кредитом у сумі 13888,80 грн., прострочені відсотки по кредиту у сумі 4039,83 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 1420,57 грн., пеню за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 518,81 грн., штраф за неналежне виконання умов договору у сумі 2500 грн. та заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції в сумі 171,18 грн.. Крім цього, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь банку судові витрати в сумі 1378 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Не заперечував щодо винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідач ні в попереднє, ні в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Як видно з матеріалів справи, 15 січня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 168351/31/к2, згідно з яким відповідач отримав кредит на споживчі цілі у сумі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік. Кредит надається на строк 36 місяців, з 15 січня 2014 року по 15 січня 2017 року. Сукупна вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартість супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань позичальника, які пов'язані з отриманням обслуговуванням та погашенням кредиту, визначені у Додатку №1, що є невід'ємною частиною договору (а.с.4-6). Відповідно до ст.509 ЦК України між сторонами виникло зобовязання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обовязку. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст.1048 ЦК України).\~ У зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за вищезазначеним договором станом на 25 квітня 2016 року виник борг за кредитним договором \~у сумі 22539,19 грн., який складається з простроченої заборгованості по кредиту у сумі 13888,80 грн., прострочених відсотків по кредиту у сумі 4039,83 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 1420,57 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 518,81 грн., штрафу за неналежне виконання умов договору у сумі 2500 грн. та заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції в сумі 171,18 грн. (а.с.9-13). Оцінюючи вищеперераховані докази відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку та не спростовані відповідачем. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу (ст.526 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст 549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Доказів на спростування позовних вимог відповідач не надав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно зі ст.10 та ст.60 цього ж Кодексу, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача у розмірі 1378 грн. підтверджені відповідною квитанцією (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved