Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Представник позиача [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього - [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що 16.09.2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. 23.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не проявляє до сина батьківської уваги та турботи, тривалий час проживає окремо, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає, родинні стосунки втрачено. Дитина постійно проживає з матір'ю та знаходить та її утриманні, спору щодо місця проживання дитини не виникало. На підставі судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.04.2018 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач ухиляться від своїх обов'язків по вихованню дитини, запис про його батьківство в актовому запису про народження носить формальний характер, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Представник позивача [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання; у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Директор Служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради [PERSON] до суду не з'явився, надавши письмові пояснення, просив розглянути справу у його відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не виконує обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню свого малолітнього сина [PERSON], як батько участі у житті дитини не приймає, не проявляє до нього батьківської уваги та турботи, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини.Дитина знаходиться на утриманні матері - [PERSON] Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] надали в судовому засіданні аналогічні пояснення. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-281 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьком у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] Таким чином між відповідачем та дитиною виникли правовідносини з приводу виховання та матеріального забезпечення до досягнення [PERSON] повноліття. 23.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. На підставі судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.04.2018 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав батька дитини, представник позивача в обґрунтування позовних вимог, вказувала саме на те, що відповідач вихованням дитини не займається, ніяких стосунків родиною не підтримує, з сином не спілкується, матеріально дитину не забезпечує. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради як орган опіки та піклування 14.08.2018 року надав висновок № 537 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] щодо малолітнього [PERSON], який народився [INFO] року. Обов'язок батьків щодо виховання та розвитку передбачений ст.150 СК України. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При вирішенні питання чи ухиляється відповідач від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що може буди підставою для позбавлення його батьківства, суд приймає до уваги Пленум Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» згідно п. 16 якого «ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання , підготовку до самостійного життя… Зазначені фактори , як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків…» Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно сина- [PERSON] підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: вищевказаним висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 14.08.2018 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] самоусунувся від виконання обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення свого сина [PERSON], не проявляє до нього батьківської уваги та турботи, не підтримує з ним родинні зв'язки, дитина мешкає разом з матір'ю - [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини також підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.05.2018 року, відповідно до якого [PERSON] проживає окремо, участі у вихованні сина [PERSON] не приймає.Згідно з довідкою, наданою адміністрацією Дитячого центру «Школа радості Олени Чернявської», який відвідує [PERSON] з 01.09.2015 по теперішній час, [PERSON] водить до закладу та сплачує кошти за його перебування у садку мати, [PERSON] Батько не приймає участі у вихованні дитини. Згідно з довідкою, наданою адміністрацією Футбольного клубу для дошкільнят «Футбік», де проходить навчання [PERSON] з 22.11.2017 по теперішній час, приводить та забирає дитину із занять мати, [PERSON], яка сплатчує за навчання. Інформація щодо виховання та підтримки стосунків [PERSON] з батьком у закладі відсутня. Згідно з довідкою, наданою адміністрацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 16», де [PERSON] перебуває на обліку, дитина мешкає разом з матір'ю, [PERSON], яка здійснює догляд за дитиною. Інформація щодо звернення батька стосовно стану здоров'я сина, надання йому медичної допомоги або проведення профілактичних оглядів, в поліклініці відсутня. [PERSON] з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO], та щодо усунення перешкод у спілкуванні з ним з боку матері дитини до Департаменту служб у справах дітей не звертався. Надані докази не викликають сумніву у їх достовірності. Таким чином у судовому засіданні за результатами дослідження доказів наданих позивачем, встановлено що відповідач свідомо ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина [PERSON], [INFO]. Суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов'язками щодо сина [PERSON], [INFO], є наслідком винної поведінки відповідача. По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] буде суперечити інтересам останнього. На підставі викладеного, позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Відповідно дост.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 19, 164 ч. 1 п. 2, 165 СК України,

Outcome: approved