Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернулася до суду на підставі довіреності від [PERSON] із заявою в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 08 квітня 2016 року у с. Переможне Лутугинського району Луганської області. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що [PERSON] доводиться чоловіком померлої [PERSON] 03 травня 2016 року, яка померла від хронічної серцево-судинної недостатності ІІІ. При звернені до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міловського районного відділу державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] було відмовлено у його видачі, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому він був вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка. Представник заявника у судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи, Міловський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про можливе задоволення вимог з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії VI-УР №315243 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 червня 1963 року /а.с.10./. З копії паспорту заявника, [PERSON] вбачається, що він є громадянином України /а.с.7/. Відповідно до копії паспорту виданого на імя [PERSON], при житті вона також була громадянкою України /а.с.6/. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №20 від 14 квітня 2016 року, виданого філією «Георгієвської амбулаторії Лутугинської центральної районної багатопрофільної лікарні» Лутугинської центральної районної багатопрофільної лікарні так званої ЛНР, [PERSON], [INFO] померла 08 квітня 2016 року; місто смерті Україна, Лутугинський район, с. Переможне, вул. Дмитрова, буд.41; причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність ІІІ /а.с.12/. Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Суд оцінює це лікарське свідоцтво як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належної форми. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Міловським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 21 квітня 2016 року, представнику [PERSON], що діяв на підставі довіреності було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 /а.с.8/. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту… смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стануфакту смерті». За ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.» Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою .Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання» Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.» Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.» Таким чином, представником заявника було доведено, що заявник [PERSON] Анатолійвич дійсно перебував у шлюбі з [PERSON], яка померла на непідконтрольній території України, де була похована за місцем свого фактичного мешкання, вимоги представника заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved