Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Представник позивача - адвокат Потупа С.В. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] Сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 2,59 умовних кадастрових гектара на території Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (на сьогодні - Переяславська об`єднана територіальна громада), серії КВ № 0041207, що виданий на підставі рішення Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 14.12.1999 № 623 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22.12.1999 за № 183. Також просить визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) № 389 розміром 2,59 умовних кадастрових гектарів на території Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (на сьогодні - Переяславська об`єднана територіальна громада), в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] його батька [PERSON] , що належало померлому відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0041207, що виданий на підставі рішення Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 14.12.1999 № 623 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22.12.1999 за № 183. Представник позивача - адвокат Потупа С.В. до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі та без участі позивача. Представник відповідача - Переяславської міської ради, в особі міського голови В. Саулка в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, позовні вимоги визнав в повному обсязі, наслідки визнання позову роз`яснені та зрозумілі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Про розгляд справи повідомлені належним чином. Свої пояснення відносно заявлених позовних вимог суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що 13.06.2005 за № 17 зроблено відповідний запис виконавчим комітетом Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13.06.2005 Вовчківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області. [PERSON] , [INFO] , до дня смерті був зареєстрований і постійно проживав по [ADDRESS] . За даною адресою на день його смерті була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] , що вбачається із довідки № 265 від 04.11.2019 Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 05.04.2000 секретарем виконкому Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 19, за яким все своє майно він заповів своїм дітям в рівних долях сину - позивачу по справі [PERSON] та дочкам - третім особам [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) № 389 розміром 2,59 умовних кадастрових гектарів на території Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (на сьогодні - Переяславська об`єднана територіальна громада). Позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, подавши протягом шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, заяву до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області, в результаті чого 23.11.2005 було заведено спадкову справу № 679 після смерті [INFO] [PERSON] . Спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли, оскільки із померлим на день смерті постійно не проживали та заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом відповідного строку не подавали, про що свідчать матеріали зазначеної вище спадкової справи. Спадкоємцем за законом першої черги була дружина померлого [PERSON] , яка не заперечувала, щоб спадкове майно було переоформлене на позивача, у зв`язку з чим 23.11.2005 подала до нотаріальної контори відповідну заяву про відмову від прийняття спадщини та про виділ їй у спільному майні подружжя 1/2 частки житлового будинку. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. 15.09.2020 на ім`я позивача нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку та на майновий пай. Однак, у переоформленні на позивача права на земельну частку (пай) нотаріусом було відмовлено, оскільки він не надав правовстановлюючий документ на зазначене майно, в даному випадку таким документом є Сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до листа № 93/0-0.33-93/144-20 від 12.08.2020 відділу у Переяслав-Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру у Київській області за даними Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 183 від 22.12.1999 зареєстрований Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0041207 на ім`я [PERSON] , члена КСП імені Жукова, розміром 2,59 умовних кадастрових гектарів на території Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району на підставі рішення № 623 від 14.12.1999 Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області. Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий з помилкою в прізвищі, а саме: замість [PERSON] зазначено неправильно [PERSON] . Помилка у правовстановлюючому документі у прізвищі спадкодавця, який при житті мав право на зазначену земельну частку (пай), але не виготовив правовстановлюючий документ, позбавила позивача оформити свої спадкові права, а тому він вимушений звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається із довідки № 321 від 24.09.2020, виданої виконавчим комітетом Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та викопіювань зі схеми поділу розпаювання землі за [PERSON] зареєстроване право на земельну частку (пай) під № 389, розміром 2,59 умовних кадастрових гектарів, відповідно до Сертифікату про право на земельну частку (пай) серія КВ № 0041207 зареєстрованого 22.12.1999. За інформацією старости села Вовчків виконавчого комітету Переяславської міської ради, що викладена у листі за № 60 від 18.12.2020, на території села Вовчків Бориспільського району (колишній Переяслав-Хмельницький район) Київської області в період з 1995 року по день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав [PERSON] , [INFO] , який був членом КСП імені Жукова та одержав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0041207. Протягом зазначеного періоду особи на прізвище [PERSON] , 1932 року народження, в обліку не значилось. Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/2335-m від 30.11.2020 прізвища [PERSON] та [PERSON] , попри розбіжності в документах, є ідентичними. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 85, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 23 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» сертифікат є дійсним до виділення його власнику такої частки (паю) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі йому державного акту на право власності на землю. Пунктом 17 розділу Х Перехідних положень ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. За правилами ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позов про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню, оскільки підтверджений матеріалами справи, іншого порядку його встановлення законом не визначено, доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог у судовому засіданні не здобуто. Відповідачем даний факт не оспорюється, а визнається. Оскільки при житті [PERSON] мав право на земельну частку (пай), що доведено матеріалами справи, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу і виготовити дублікат Сертифікату на право на земельну частку (пай) неможливо, визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, ст. 12, 81, 141, 206, 263 - 265, 315 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved