Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Представник позивача адвокат Чавурська О.В. звернулася до суду із позовом про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 4,49 гектарів в межах згідно з планом, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IІ - ХС № 003233, виданого 14 червня 2000 року, що розташована на території Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] . Померлим за життя було складено заповіт, яким він заповів позивачці вищевказану спірну земельну ділянку. Після звернення до державного нотаріуса, їй була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як нею не надано оригінал документу, який би посвідчував право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку. 18.12.2020 на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, відповідно до якого відповідач вважає позовні вимоги [PERSON] не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відзив мотивований тим, що [PERSON] 14.06.2000 було видано державний акт на право приватної власності на землю IІ - ХС № 003233 на підставі рішення 8 сесії ХХІІ скликання Григорівської сільської ради народних депутатів від 24.12.1999 №37. Проте, з наданої архівним відділом належно завіреної копії вказаного рішення вбачається, що даним рішенням було вирішено питання припинення користування земельною ділянкою 825 га СТОВ ім.. Калініна із земель резерву, та надання земельної ділянки СТОВ ім.. Калініна в оренду, тобто не вирішувалось питання надання спадкодавцю спірної земельної ділянки. Просять суд звернути на це увагу, оскільки порушено публічний порядок одержання вищевказаного державного акту, а також щодо сумнівності законності його отримання, а відтак і неможливості в такому разі визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування. Позивачка в судове засідання не з`явилася, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просили розглянути справу за відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка серед іншого складається із земельної ділянки площею 4,49 га, що розташована на території Григорівської сільської ради Чаплинського району, яку, згідно заповіту від 30 грудня 2020 року, [PERSON] заповів позивачці [PERSON] . В заповіті зазначається, що [PERSON] заповів [PERSON] , окрім іншого, належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,49 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IІ - ХС № 003233, виданого Григорівською сільською радою14 червня 2000 року. Вказана спірна земельна ділянка належала на праві приватної власності померлому [PERSON] , що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії IІ - ХС № 003233, виданого Григорівською сільською радою14 червня 2000 року та інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, спірна земельна ділянка має кадастровий номер: 6525481000:03:006:0016, власник [PERSON] , дата державної реєстрації права в державному реєстрі 17.01.2014, номер запису про право 4284978. Таким чином спадкодавець [PERSON] є власником спірної земельної ділянки площею 4,49 га для ведення товарного с/г виробництва, право якого було зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно до постанови Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2020 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як нею не надано оригінал документу, який би посвідчував право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку. Згідно листа\~Чаплинської державної\~нотаріальної контори\~Херсонської області від 26.01.2021 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. У судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та є такою, яка спадщину прийняла, оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, про що зазначено також у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, однак в позасудовому порядку не може здійснити своє право на спадкування, в зв`язку з неможливістю надати оригінал правовстановлюючого документа на спадщину з незалежних від неї причин. Згідно копії газети «Голос Таврії» №34 (10498) від 17.09.2020 опубліковано повідомлення, що державний акт на право приватної власності на землю серії IІ - ХС № 003233, виданого Григорівською сільською радою14 червня 2000 року, вважати недійсним. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст..1223 ЦК України, право на спадкування мають особа, визначені в заповіті. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя набув право власності на земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IІ - ХС № 003233 та склала заповіт, відповідно до якого заповів вказану земельну ділянку позивачці. Разом з тим, суд не бере до уваги доводи представника відповідача, викладені ним у відзиві, стосовно незаконності видачі вказаного державного акту спадкодавцю і не можливості визнання за позивачкою права власності на спірну земельну ділянку, оскільки предметом позову у даній справі є визнання права власності у порядку спадкування за позивачкою, оскільки досудове врегулювання цього питання є неможливим з причин втрати оригіналу державного акту, а оскільки на момент смерті [PERSON] був власником спірної земельної ділянки, що підтверджується належними та допустимими доказами, які наведені вище, таке право може перейти до спадкоємців. Слід зауважити, що право власності на момент винесення цього рішення є зареєстроване у Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку за [PERSON] і не є скасованим. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved