Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позову зазначив, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2018 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З часу винесення судом рішення, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку збільшився, потреби дитини значно зросли, аліментів, які позивач отримує на дитину, на теперішній час не вистачає. [PERSON] тимчасово не працює, самостійно оплачує комунальні послуги, витрати на лікування дитини. Відповідач у додаткових витратах на дитину участі не бере, хоча має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Просив суд збільшити розмір аліментів, стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просив суд справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2018 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 гривень щомісячно,до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно приписів ч.1 та ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з 29 січня 2018 року з [PERSON] стягуються в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 гривень. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У справах про збільшення розміру аліментів позивач, відповідно до ст.81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більшому розмірі. Щодо встановленого ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд звертає увагу на наступне. Станом на дату прийняття рішення -13.03.2018 року суд керувався ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», якою передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від до 6 до 18 років становить з 01 січня 2018 року - 1860 грн., з 01 липня - 1944 грн., з 01 грудня - 2027 грн. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2021 року прожитковий мінімум становить 2510 гривень. З вищенаведеного вбачається, що 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 1255 грн. З аналізу Закону України «Про державний бюджет» вбачається, що прожитковий мінімум на дитину відповідного віку з часу ухвалення рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до часу подання даного позову до суду зріс. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верхового Суду № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Позивачем зазначено, що матеріальні витрати на дитину значно зросли. Крім того зросла вартість продуктів харчування, витрати на комунальні послуги, які позивач оплачує самостійно. При наведених вище обставинах, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] та визначити їх розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., що в більшій мірі гарантуватиме прожитковий мінімум на дитину, враховуючи її вік і потреби та відповідатиме встановленому законом рекомендованому розміру аліментів на дитину відповідно до положень статті 182 СК України. Суд не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів до 3000,00 грн., як того просить позивач, оскільки [PERSON] не надано доказів, що відповідач має такий дохід, який би був достатнім для сплати аліментів саме у такому розмірі, враховуючи положення статті 182 СК України, і враховуючи обов`язок позивача довести свої вимоги і обставини, на які позивач посилається. Тому суд, при визначенні майнового стану відповідача і його спроможності сплачувати аліменти, виходить з розміру мінімальної заробітної плати. Позивач не довела, що відповідач має більші доходи і, що він спроможний виплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. Враховуючи викладене вище, суд задовольняє позов частково, збільшуючи розмір аліментів, що стягуються з відповідача до такого розміру, що відповідатиме інтересам дитини та не порушуватиме права кожного із сторін. Відповідно до положень статті 192 СК України аліменти у збільшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: partial