Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Представник позивача 15.10.2015 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.12.2013 року між позивачем, (що є правонаступником ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007216022, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 23127,40 грн., з яких: на споживчі цілі - 19430,00 гривень, строком на 36 місяців під 0,01 % річних. Посилаючись на порушення відповідачем умов вищевказаного кредитного договору, на не виконання ним своїх кредитних зобов'язань щодо погашення кредиту, внаслідок чого виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка, станом на 26.08.2015 року, за розрахунками банку, склала 30795,29 гривень, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, як правонаступника ТОВ «ОТП Банк», існуючу заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 30795,29 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, так як відбуває покарання в місцях позбавлення волі в Ольшанській ВК-53 Миколаївської області. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд справи у відповідності з вимогами ст.76ч.6 ЦПК України. На адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява, в якій він заявлений до нього позов не визнав. Заявивши, що вказаного в позові кредиту в цьому банку не брав, кредитний договір від 13.12.2013 року з ПАТ «ОТП Банк» не підписував, так як з 13.04.2013 року перебуває під вартою, в зв'язку з відбуванням покарання у виді позбавлення волі, пояснивши, що він фактично не міг укласти такого договору. Зазначив, що паспорт, який зазначений у кредитному договорі на його ім'я ним було втрачено, в зв'язку з чим, позову не визнає та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Справа, у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, розглянута у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши в судовому засіданні фактичні обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов через його недоведеність позивачем задоволенню не підлягає. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Як вбачається з обставин, викладених позивачем у позові, між відповідачем [PERSON] і ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого являється позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна», 13.12.2013 року, було укладено кредитний договір № 2007216022, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 23127,40 гривень, з яких на споживчі цілі - 19430,00 гривень під 0,01 % річних. Позивач зазначає, що відповідач, отримавши 13.12.2013 року кредит, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, не виконував своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та відсотків по ньому, внаслідок чого у нього перед банком виникла загальна заборгованість за цим кредитним договором, яка, станом на 26.08.2015 року, за розрахунками позивача, склала 30795,29 гривень, з яких: заборгованість по кредиту складає 23127,40 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає 2,37 грн., заборгованість по комісії складає 7665,52 грн. Відповідач у своїй? адресованій суду заяві? заявлений до нього позов не визнав. Зазначив, що вказаного в позові кредиту в цьому банку не отримував, що кредитний договір від 13.12.2013 року з ПАТ «ОТП Банк» не підписував та послався на те, що не міг фактично цього зробити, так як з 13.04.2013 року перебуває під вартою і відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду. Також зазначив, що свій паспорт, який зазначений у цьому кредитному договорі ним було втрачено і він зробив про це відповідну заяву до правоохоронних органів. Посилаючись на вищевикладені обставини, просив суд в задоволені позову відмовити. Представник позивача на спростування заперечень, поданих відповідачем на позов, надала суду перенесене на папір з електронного носія фото зображення особи в момент отримання кредиту в банку, зазначаючи, що це був відповідач [PERSON], якого сфотографували з паспортом у руках в момент отримання ним кредиту в банку. Судом було зроблено запит до керівництва Ольшанської виправної колонії №53, з метою перевірки факту і часу перебування відповідача [PERSON] в місцях позбавлення волі, дати початку строку відбування ним покарання у виді позбавлення волі та надання з цього приводу інформації, а також суд зробив запит на надання фото засудженого [PERSON], з метою здійснення порівняння його особи з особою, яка зображена на фото отриманого судом з банку в момент одержання кредиту. Згідно з наданою керівництвом Ольшанської ВК-53 інформації вбачається, що [PERSON], [INFO], був засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва Миколаївської області від 20.12.2013 року за скоєння злочину, що передбачений ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.71 КК України, йому частково приєднано покарання за вироком Новоодеського районного суду миколаївської області від 02.07.2007 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Також з копій наданих процесуальних документів вбачається, що [PERSON] був затриманий і перебував під вартою з 13 квітня 2013 року і по сьогоднішній день, а тому фактично не міг бути присутнім 13 грудня 2013 року в приміщенні ПАТ «ОТП Банк», отримувати там кредит, підписувати там кредитний договір і фотографуватись в цей момент з паспортом в руках. Крім того, з отриманого з місць позбавлення волі фото засудженого [PERSON] та проведеного порівняння особи зображеної на цьому фото із зображенням особи на фото, наданої представником банку, як відповідача [PERSON] в момент отримання ним кредиту в банку, однозначно можна зробити висновок про те, що на цих фото зображені різні фізичні особи чоловічої статі, що дає суду підстави стверджувати те, що на фото наданому представником банку зображений не відповідач [PERSON], а інша особа схожа за зовнішніми ознаками із [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести в суді ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, так і заперечень. Однак, всупереч вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, представник позивача в судове засідання не з'явився і не спростував повіданих відповідачем фактичних обставин і наданих доказів того, що останній кредиту в банку не отримував і ніякого кредитного договору не підписував та не довів перед судом зворотного, а саме того, що це був саме відповідач [PERSON], а не інша особа, зовні схожа із відповідачем [PERSON] Крім того, в судовому засіданні підтвердився повіданий відповідачем факт про втрату ним паспорту громадянина України та звернення його з цього питання до паспортної служби. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У зв'язку з вищевикладеними обставинами, через відсутність в матеріалах справи достатніх доказів в підтвердження як укладення саме відповідачем [PERSON] кредитного договору від 13.12.2013 року з ПАТ «ОТП Банк», так і доказів отримання саме ним кредиту в цьому банку в розмірі 23127,40 гривень, доказів порушення ним договірних зобов'язань по цьому кредитному договору та через недоведеність цих обставин представником позивача, дає підстави суду стверджувати про недоведеність заявлених позовних вимог позивачем, в зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що в задоволені даного позову позивачу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення 23127,40 гривень заборгованості по кредитному договору, - слід відмовити. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, при відмові в задоволені позову, судові витрати по справі у виді судового збору, позивачу не компенсуються.

Outcome: dismissed