Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Представник позивача, Башкіссер К. В. , звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [PERSON] разом із відповідачкою, [PERSON] , є співвласниками житлового будинку в [ADDRESS] з усіма господарськими прибудовами до нього. При цьому позивачу належить у праві спільної часткової власності на такий будинок 31/50 часток будинку, до складу якої входить житлова прибудова літ. в-1, ганок літ. в1, літня кухня літ. Г-1, огорожі № 1, 2, мощення І, а відповідачці відповідно належить 19/50 часток такого будинку, до складу якої входить житлова прибудова літ. В-1-1, нежитлова прибудова літ. в2-1, тамбур літ. в3-1, тамбур літ. в4-1, хвіртка № 3. Додавав, що для виділу його частки із спільного нерухомого майна наявна технічна можливість, оскільки його частка та частка відповідачки є фактично окремими об`єктами нерухомого майна. За заявою позивача Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради належній йому частині домоволодіння було присвоєно адресу: [ADDRESS] . Також позивач отримав позитивний висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. На підставі наведеного просив суд виділити [PERSON] 31/50 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. В-1, житлової прибудови літ. в-1, ганку літ. в1, літньої кухні літ. Г-1, огорож № 1, 2, мошення І (загальна площа - 44,2 м2, житлова площа - 30,4 м2), у натурі в окремий об`єкт нерухомості по [ADDRESS] . Ані позивач, [PERSON] , ані його представник, адвокат Башкіссер К. В., у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надавши суду заяву від представника позивача з проханням вирішити спір у відсутність адвоката Башкіссер К. В., наполягаючи при цьому на задоволенні поданого позову [PERSON] . Відповідачка, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, надавши заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутності, не заперечуючи проти задоволення поданого [PERSON] позову, вимоги якого визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 1 червня 1990 року було затверджено мирову угоду, за якою [PERSON] було виділено в натурі на праві власності 19/50 частин домоволодіння літ. В-1 по [ADDRESS] , що складається з житлової прибудови літ. В-1-1, кухні 1, ванної кімнати 2, житлових кімнат 4 та 5, коридору 3, тамбурів ІІ та ІІІ (житлова площа 17 кв. м.), 1/2 замощення та 1/2 частку огорожі. У свою чергу такою ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 1 червня 1990 року було виділено в натурі [PERSON] на праві власності 31/50 частин домоволодіння літ. В-1 по [ADDRESS] , що складається з кухні 1-2, кімнат 1-3, 1-4 та 1-5, тамбуру «в», ганку «в», літньої кухні «Г», 1/2 частку огорожі та 1/2 замощення. Право власності за вказаним судовим рішенням було зареєстровано у Маріупольському БТІ 1 березня 1991 року за [PERSON] (19/50 частки) та за [PERSON] (31/50 частки). Згодом відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 травня 2019 року, посвідченого нотаріально, реєстр № 450, [PERSON] набув у власність 31/50 часток житлового будинку [ADDRESS] (житлова площа 47,4 кв. м., загальна площа 85,3 кв. м.), що складається з житлового будинку літ. В-1, житлової прибудови літ. В-1-1, літньої кухні літ. Г-1, вбиральні літ. Б-1, огорожі № 1-2, замощення І, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 травня 2019 року. У свою чергу на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 20 липня 2015 року, посвідченого нотаріально, реєстр № 1348, [PERSON] набула у власність 19/50 часток житлового будинку [ADDRESS] (житлова площа 47,4 кв. м., загальна площа 85,3 кв. м.), що складається з житлового будинку літ. В-1, житлової прибудови літ. В-1-1, нежитлової прибудови літ. в-2-1, тамбурів літ. в-3-1, в-4-1, літньої кухні літ. Г-1, вбиральні літ. Б-1, огорожі № 1-2, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 липня 2015 року. Відповідно до наказу від 30 жовтня 2020 року № 404 Управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради об`єкту нерухомості (31/50 часткам житлового будинку по [ADDRESS] ), що складається з житлового будинку літ. В-1 (загальна площа 44,2 кв. м.), прибудови літ. в-1, ганку літ. в1, літньої кухні літ. Г-1, огорожі № 1, 2, замощення І, присвоєно адресу: [ADDRESS] , що підтверджується також витягом з містобудівного кадастру міста Маріуполя від 30 жовтня 2020 року. На підставі висновку від 5 листопада 2020 року про технічну можливість поділу об`єкта нерухомості КП «Міське архітектурне бюро», наданого [PERSON] експертом Крапівіною О. О. , як техніком з інвентаризації нерухомого майна, вбачається, що 31/50 частки житлового будинку по [ADDRESS] , що складаються з житлового будинку літ. В-1 (загальна площа 44,2 кв. м., житлова площа 30,4 кв. м.), а саме: кухня 1-2, кімнати 1-3, 1-4, 1-5 житлового будинку літ. В-1, а також прибудови літ. в-1, ганку літ. в1, літньої кухні літ. Г-1, огорожі № 1, 2, замощення І, за технічними показниками може бути поділено, що також підтверджується технічним паспортом від 7 вересня 2020 року, виготовленим [PERSON] на його 31/50 частки будинку по [ADDRESS] . На підставі ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. За ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із положеннями ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, які можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 361 ЦК співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно із ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. На підставі ч. 1, 2 ст. 367 ЦК майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Аналізуючи положення ст. 183, 358, 364 ЦК, суд зазначає, що виділ часток (поділ) нерухомого майна в натурі, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності, а також якщо такий виділ (поділ) є технічно можливим. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2020 року по справі №286/3653/18. При виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід. Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 20 листопада 2019 року по справі № 344/8200/14-ц. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, виділена нерухомість повинна складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК та п. 10 «Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117, за яким об`єкту нерухомого майна, що утворився в результаті виділу частки з об`єкта нерухомого майна, присвоюється новий реєстраційний номер. Аналогічний висновок наведено Верховним Судом у постанові від 6 листопада 2019 року по справі № 127/14320/15-ц. Відповідно до п. 1.2, 2.1, 2.4 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, на підставі перелічених норм права та через відсутність згоди співвласника, [PERSON] , на проведення поділу в натурі будинку [ADDRESS] в поза судовому порядку, суд дійшов висновку про наявність необхідних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] шляхом проведення виділу позивачу в натурі 31/50 часток житлового будинку по [ADDRESS] , визнавши таким чином за [PERSON] , як на окремий об`єкт нерухомого майна, право власності на житловий будинок літ. В-1 (загальна площа 44,2 кв. м., житлова площа 30,4 кв. м.), до складу якого входять кухня 1-2, житлові кімнати 1-3, 1-4 та 1-5 у житловому будинку літ. В-1, прибудова літ. в-1, ганок літ. в1, літня кухня літ. Г-1, огорожі № 1, 2 та замощення І. Суд при цьому врахував, що виділ вказаного нерухомого майна у власність позивачу не суперечить правам та інтересам іншого співвласника означеного нерухомого майна, є можливим з технічної точки зору, що підтверджується висновком техніка з інвентаризації нерухомого майна від 5 листопада 2020 року, поділ якого фактично вже відбувся між сторонами, що вбачається з судового рішення від 1 червня 1990 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, а також відповідає належній [PERSON] частці у спільній частковій власності на будинок [ADDRESS] . Таким чином право спільної часткової власності [PERSON] , як співвласника, на будинок [ADDRESS] підлягає припиненню, оскільки позивач набуває права власності на виділену йому в натурі частку такої нерухомості, як на єдиний об`єкт нерухомого майна.

Outcome: approved