Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.02.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк»(змінив назву на АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н. Згідно цього кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 20000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,6% річних за користування кредитом. Станом на 06.11.2017р. відповідач не виконує умови погашення кредиту і заборгованість складає 49577,34грн., з них: 9198,36грн. - тіло кредиту; 17028,8грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 20513,16грн. - нараховано пені; 500,00грн. - штраф(фіксована частина); 2337,02грн. штраф(процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позов, просив відмовити в його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2012р. [PERSON] звернувся з письмовою анкетою-заявою(б/н) до ПАТ КБ «Приватбанк»(змінив назву на АТ КБ «Приватбанк») про надання йому кредиту в розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] станом на 06.11.2017р. складала 49577,34грн., з них: 9198,36грн. - тіло кредиту; 17028,8грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 20513,16грн. - нараховано пені; 500,00грн. - штраф(фіксована частина); 2337,02грн. штраф(процентна складова). При цьому процентна ставка змінювалася двічі: 01.09.2014р. з 27,6% на 32,4%; 01.04.2015р. з 32,4% на 42,0%. Згідно зі ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст.1054 ЦК України, по кредитному договору банк або інша фінансова установа(кредитор) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із ч.3 цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У ч.4 вказаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною в кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до п.3 правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 17.08.2002 №1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові(одержувачу) під розписку. Згідно з п.114 правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень(поштових переказів) вручаються особисто адресату(одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу. У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Таким чином, враховуючи те, що позивачем не надано суду жодних доказів того, чи належним чином був повідомлений [PERSON] про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, а тому суд доходить висновку про передчасність стягнення з відповідача збільшеної процентної ставки за користування кредитом. Крім того, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами вищевказаного кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення, а також сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. За таких обставин, суд вважає також передчасним одночасне стягнення з боржника пені та штрафів. Вищевказані висновки щодо передчасності стягнення збільшеної процентної ставки, одночасного стягнення пені та штрафів повністю узгоджуються з правовою позицією ВСУ в справі №347/1910/15-ц. Зазначені фактичні обставини та правові висновки дають суду підстави вважати за доцільне задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача тільки тіло кредиту в розмірі 9198,36грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 1600,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial