Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 22.06.2018 року між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 112-011-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до якого відповідач отримав через касу банку кредит готівковими коштами в розмірі 28 026,91 грн. на строк з 22 червня 2018 року до 21 червня 2021 року включно, зі сплатою 15% річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним повинні здійснюватися щомісячними ануїтетними платежами. Розмір щомісячного платежу становить 1 677, 56 грн. та включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти, натомість відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та має заборгованість. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором від 22.06.2018 року станом на 01.10.2020 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 44 291, 49 грн., яка згідно з наданим Банком розрахунком складається із: суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 26 746, 31 грн., суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період 01.09.2018 року по 30.09.2020 року включно в розмірі 1 429, 72 грн., комісійної винагороди за період з вересня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 3 503, 35 грн. та суми штрафу нарахованого відповідно до розділу 6 кредитного договору в розмірі 12 612, 11 грн.З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою щодо сплати простроченої заборгованості та штрафу за порушення кредитного договору, проте відповідачем заборгованість не сплачена. Суму заборгованості, що з урахуванням штрафних санкцій склала 44 291, 49 грн., та судові витрати в розмірі 2 102, 00 грн., які просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.01.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, подав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 22.06.2018 року між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 112-011-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). Невід`ємною частиною договору є додаток № 1 (обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит), підписаний сторонами. Відповідно до пункту 1.3. кредитного договору, цей договір є договором приєднання до правил обслуговування клієнтів в ПАТ «Мегабанк». Пунктами 2.2. та 2.3. кредитного договору визначено, що відповідачу надається кредит в розмірі 28 026,91 грн. на строк з 22 червня 2018 року до 21 червня 2021 року включно. За пунктом 2.4 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму залишку заборгованості (фіксована) становить 15% річних. Відповідно до пункту 2.8 кредитного договору розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у 2,5 % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Як вбачається із пункту 2.9. кредитного договору, розмір щомісячного платежу становить 1677,56 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, та сплачується щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Згідно з пунктом 3.2.3. кредитного договору, відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. За умовами пункту 4.1. кредитного договору повернення кредиту та оплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами. Пунктами 4.4., 2.11. 6.3. кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 0,1 %, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Пунктом 3.2.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі за Договором на передбачених договором умовах. Відповідно до пункту 3.3.5. кредитного договору, банк має право вимагати повернення кредиту у повному обсязі, строк виплати якого ще не настав, у разі затримання позичальником сплати щомісячного платежу та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] кредит, видавши через касу банку готівкові кошти у розмірі 28 026, 91 грн. Отримання коштів підтверджено підписом відповідача на заяві про видачу готівки. Вказана обставина підтверджується даними заяви на видачу готівки № TR.1795951.6188.46 від 22 червня 2018 року. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Починаючи з вересня 2018 року, в порушення п.п.1.1,2.9,3.2.3,4.1 кредитного договору, відповідачем не сплачуються у повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом, в результаті чого станом на 01.10.2020 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 44 291, 49 грн., яка згідно з наданим Банком розрахунком складається із: суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 26 746, 31 грн., суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період 01.09.2018 року по 30.09.2020 року включно в розмірі 1 429, 72 грн., комісійної винагороди за період з вересня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 3 503, 35 грн. та суми штрафу нарахованого відповідно до розділу 6 кредитного договору в розмірі 12 612, 11 грн. Зазначені обставини підтверджуються даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 112-011-850-2-18-Г від 22 червня 2018 року станом на 01 жовтня 2020 року, банківською випискою про рух коштів по рахунку за період з 22 червня 2018 року по 30 вересня 2020 року. 22.10.2020 року на адресу позичальника [PERSON] банк направив вимогу № 01-417, в якій банк повідомляв боржника про невиконання зобов`язань за кредитним договором та про те, що банк вимагає сплатити суму заборгованості по кредиту, несплачені проценти за користування кредитними коштами, комісійну винагороду та штраф протягом семи календарних днів. Направлену поштовим відправленням на адресу відповідача вимогу по спливу встановленого семиденного терміну залишено без задоволення, заборгованість не погашено. Доказів погашення заборгованості після звернення позивача до суду з цим позовом відповідачем не надано. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав належні та допустимі докази наявності між сторонами договірних відносин щодо надання кредитних коштів, умов сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісійної винагороди, пені та штрафу за прострочення виконання зобов`язань. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання перед позивачем, чим порушує умови договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Розмір заборгованості, нарахованої у відповідності до погоджених сторонами умов договору становить у загальному розмірі становить 44 291, 49 грн., яка складається із: суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 26 746, 31 грн., суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період 01.09.2018 року по 30.09.2020 року включно в розмірі 1 429, 72 грн., комісійної винагороди за період з вересня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 3 503, 35 грн. та суми штрафу нарахованого відповідно до розділу 6 кредитного договору в розмірі 12 612, 11 грн. Згідно зі статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦПК України, невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно правил статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір нарахованого у відповідності до пунктів 4.4.,6.3. кредитного договору штрафу становить 12 612,11 грн. Відповідач обізнаний про наявність заборгованості, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надав. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 102,00 гривень.

Outcome: approved