Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Представник виконкому Центрально-Міської районної у місті ради звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] має на вихованні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Мати дитини померла [INFO] . Відповідно до наказу служби у справах дітей виконкому районної у місті ради від 29.05.2018 №39-П малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку, оскільки дитина опинилася у складних життєвих обставинах. Батько дитини [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню доньки, систематично зловживає спиртними напоями, однак 06.02.2018 закодувався від алкогольної залежності. Крім того 23.05.2019 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння застосував до доньки фізичне насильство. Під час проведення діагностичного обстеження та корекційної роботи з малолітньою [PERSON] , [INFO] , було встановлено, що дитина відчуває низький рівень психологічного комфорту у сім`ї, на неусвідомленому рівні коментує особливості свого життя вдома, а саме: що вона часто була голодна, не мала друзів та ніхто її не любив. Представник позивача, який належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання призначене на 06.08.2021 не з`явилась, у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання призначене на 06.08.2021 не з`явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У попередніх судових засіданнях проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні та врахувати, що він змінив своє ставлення до виховання та забезпечення дитини, офіційно працевлаштований, має постійний дохід, закодувався від алкогольної залежності 2018 році, має позитивні характеристики з місця роботи та проживання. Під час розгляду справи судом були встановлені наступні фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - а.с.5. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть - а.с.6. Наказом служби у справах дітей виконкому районної у місті ради від 29.05.2018 №39-П малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку, оскільки дитина опинилася у складних життєвих обставинах - а.с.7. Відповідно до характеристик на ученицю [PERSON] та її сім`ю, наданими директором КЗШ № 5, дитина прийшла не готовою до школи, однак завжди чисто одягнена, вміє самостійно дотримуватись гігієнічних вимог. Батько дитини має проблеми з алкоголем, тому не завжди приходить до школи за дитиною, не відвідував батьківські збори. Проте після того, як дівчинку було відправлено до реабілітаційного центру, батько прагне змінитися на краще, а після повернення дівчинки додому він постійно відвідує школу, відвідує батьківські збори, в нетверезому вигляді до школи більше не приходив. [PERSON] стала більш розкутою веселішою - а.с.8,9. Довідкою від 06.02.2018 встановлено, що [PERSON] закодувався від вживання речовин, які викликають стан сп`яніння - 19. Відповідно до довідки, наданої КМДЛ № 1 КМР від 24.05.2019 під час огляду малолітньої дитини [PERSON] встановлено наявність біля очей та лоба гематом - а.с.25. Відповідно до довідки наданої ТОВ «САРКАР», [PERSON] працює на підприємстві з 09.06.2020, проявив себе дисциплінованим та добросовісним працівником, а також надійним товаришем. Крім того, відповідно до довідки ТОВ «САРКАР» заробітна плата [PERSON] становить 6140 грн. Характеристикою наданою 06 липня 2020 року головою квартального комітету № 27 виконкому Центрально-Міської районної у місті ради встановлено, що [PERSON] характеризується з позитивної сторони, скарг на нього не надходило, працює. Відповідно до висновку виконкому Центрально-Міської районної у місті ради позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] є доцільним. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, тому до них мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Суд вважає, що на даний час немає підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки останній кардинально змінив спосіб життя, закодувався від алкогольної залежності, влаштувалася на роботу, не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та має бажання утримувати та виховувати свою дитину самостійно. Крім того, оскільки, суд прийшов до висновку щодо відмови в частині задоволення позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав, то відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів та накладення арешту на відчуження житла, так як дитина залишається на утриманні батька. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed