Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеною заявою і вказав , що 30.03.2007 року позивач - Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» ( правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» ) та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 001-10036-300307. Відповідно до умов договору позивач зобов»язався надати відповідачу кредит в сумі 1970 ( одна тисяча дев»ятсот сімдесят) грн. на придбання певного майна , а відповідач зобов»язана була повернути позивачу вказану суму , а також сплатити кредитору проценти в розмірі 12% річних та 1, 95 % щомісячно за ведення кредитної справи . Позивач свої зобов»язання виконав , надав відповідачу кредит в сумі 1970 грн , а відповідач на вказану суму отримала в своє розпорядження майно , що підтверджується меморіальним ордером , рахунок-фактурою та накладною . Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконала , заборгованість за кредитом , за відсотками та за комісіями в повному обсязі не сплатила , тому станом на 27.02.2014 року заборгованість відповідача за кредитом становить 925 , 37 грн , за відсотками - 46, 37 грн , за комісіями - 516. 87 грн, загальна сума заборгованості складає 1488 , 61 грн . Представник відповідача просить позов задовольнити , стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 1488 , 61 грн та судові витрати в сумі 243 , 60 грн. Справу розглянути в відсутність представника позивача . В судове засідання представник позивача двічі не з»явився незважаючи на ухвалу суду про визнання його участі обов»язковою для дачі пояснень по позову , рекомендовані листи одержав під підпис 04.06. та 05.06.2014 року , надіслав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв»язку . За клопотанням представника позивача суд двічі призначав справу в режимі відео конференції , надіслав представнику ухвалу суду та рекомендовані листи про день та час слухання справи , які він одержав під підпис 23.06., 26.06 та 07.07.2014 року , але на відео конференцію в Ленінський районний суд м. Кіровограда представник позивача не з»явився , про причини неявки суд не повідомив, тому суд розглянув справу в його відсутність . Відповідач [PERSON] позов не визнала і суду пояснила , що дійсно 30.03.2007 року уклала з позивачем кредитний договір , отримала кредит в сумі 1970 грн на придбання холодильника для доньки, придбала холодильник , сплатила в рахунок кредиту страховий платіж , що збільшило суму кредиту на 354 , 60 грн , таким чином сума кредиту складала 2324, 60 грн , яку вона зобов»язана була сплатити позивачу протягом 2-х років ( 24-х місяців) , а також сплачувати позивачу проценти за користування кредитом та за ведення кредитної справи . Сплачувати кредит потрібно було не пізніше 30 числа кожного місяця , щомісячний платіж - 156 грн. Позивач пояснив , що кредит можливо сплатити достроково , якщо сплачувати щомісячно більшу суму , тому інколи вона сплачувала 200 грн , 400 грн . 500 грн , кошти завжди вносила вчасно , пропустила строк сплати лише один місяць. Потім їй зателефонували з Києва , сказали сплатити ще 1400 грн і кредит буде погашено , вона сплатила . Згодом прийшов лист сплачувати ще , вона платила декілька місяців , по квитанціях порахувала , що давно переплатила суму боргу і платити не стала . Тривалий час її ніхто не турбував , а потім знову запропонували сплатити 1400 грн , вона відмовилась . Вважає , що заборгованості не має , що підтверджується квитанціями , кошти банку вона переплатила , тому позов необхідно залишити без задоволення . Свідок [PERSON] суду пояснив , що відповідачка його теща . саме для їх сім»ї вона купувала холодильник . Він разом з [PERSON] сплачував кредит , слідкував , щоб оплата проводилась вчасно . Щомісячно необхідно було сплачувати по 156 грн. Згодом до них телефонували з банку , говорили , що виникла заборгованість , вони почали сплачувати по 200 грн , 400 грн , 500 грн . Потім їм запропонували сплатити 1400 грн , сказали , що кредит буде погашено, вони сплатили . Біля 6 місяців до них ніхто не телефонував , а потім знову запропонували сплатити 1400 грн , погрожували , що звернуться до суду . Вважає ,що кредит вони не лише погасили в повному обсязі , але й переплатили велику суму , згідно квитанцій сплатили більше 5000 грн. Суд , заслухавши відповідача , свідка ,дослідивши матеріали справи дійшов до висновку , що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного : Судом встановлено , що 30.03.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 001-10036-303307 . Відповідно до вимог п. 1.1. та 1.2 зазначеного договору кредитор ( позивач ) зобов»язався надати позичальнику ( відповідачу ) грошові кошти в сумі 1970 ( одна тисяча дев»ятсот сімдесят) грн на придбання майна та 354, 60 грн на оплату позичальником страхових платежів , загальна сума кредиту складає 2324 , 60 грн , кредит надано на 24 місяці, кінцевий термін повернення та сплати всіх платежів 29.03.2009 року . Згідно п. 2.3., 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8 вказаного договору відповідач зобов»язалась придбати відповідне майно , протягом 24-х місяців сплачувати позивачу щомісячний платіж в розмірі 156 грн ,а саме: відповідну суму основного боргу по кредиту , проценти за користування кредитом виходячи зі ставки 12% річних , 1,95 % за ведення кредитної справи починаючи з місяця , що слідує за місяцем , в якому надано кредит. Щомісячний платіж необхідно вносити до 30 числа кожного місяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця , якщо 29 , 30 , 31 число місяця припадає на вихідний . При цьому сторони домовились , що за перший факт порушення строку сплати платежу кредитор штрафні санкції не нараховує , за другий факт порушення строку платежу кредитор нараховує штраф в сумі 200 грн , за третій -300 грн , за четвертий та послідуючі факти - 400 грн ( п. 6.5.1.Договору) . Дані факти не підлягають доказуванню , як такі , що визнаються сторонами і ніким не оспорюються . Позивач свої зобов»язання виконав , надав відповідачу кредит в сумі 2324, 60 грн , відповідач придбала на вказані кошти холодильник , сплатила страхові внески і належним чином до 06.08.2009 року в повному обсязі сплатила позивачу кредитну заборгованість , тобто основний борг в розмірі 2324,60 грн , проценти за користування кредитним коштами та кошти за ведення кредитної справи за 24 місяці, передбачені кредитним договором . Станом на 06.08.2009 року та на час пред»явлення позову заборгованості перед кредитором відповідач [PERSON] не мала . Так, з доданого до матеріалів справи розрахунку ціни позову слідує , що відповідач сплачувала щомісячні платежі банку з 03.05.2007 року по 08.08.2008 року включно , внесла 18 платежів , основний кредитний борг (тіло кредиту) було погашено на суму 1419,03 грн , заборгованість по кредиту складає 905 , 37 грн. Інші внесені відповідачкою кошти були направлені на погашення боргу за процентами за користування кредитом , на комісію ( плата за ведення кредитної справи ) та на відшкодування штрафів . Разом з тим , борг за відсоткакми складає 46, 37 грн , за комісію - 516, 87 грн , а/с- 16-17. Зазначений розрахунок не відповідає дійсності і спростовується наданими відповідачем квитанціями про сплату кредиту , а/с- 56-69 . Виходячи з умов договору відповідач зобов»язана була сплатити банку щомісячні платежі в сумі 3744 грн ( без врахування штрафів ) , фактично за період з 11.04.2007 року по 06.08.2008 року сплатила 4416 грн , тобто , незважаючи на те , що кредит [PERSON] сплатила достроково , не за 24 місяці , а за 17 місяців , проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредитної справи вона оплатила по 29.03.2009 року , переплата склала 672 грн. Суд дійшов до висновку , що позивач безпідставно нараховував відповідачу штраф за порушення строків сплати платежів , оскільки таке порушення мало місце лише один раз , а згідно договору за перший факт порушення строків штраф не нараховується . Кредитним договором передбачено , що платежі в сумі 156 грн позичальник зобов»язаний сплачувати починаючи з місяця , що слідує за місяцем , в якому надано кредит , тобто з квітня 2007 року, не пізніше 30 числа або останнього робочого дня місяця . В розрахунку зазначено , що за платіжні періоди з 31.03. по 30.04. 2007 року та з 01.05. по 30.05.2007 року борги погашено 03.05., 18.05 та 30.05 2007 року , що суперчить квитанціям , в яких вказані дати сплати - 11.04. та 18.05.2007 року , тобто за 19 та 12 днів до 30 числа , завчасно. Платіж за період з 30.05. по 30.06.2007 року було внесено 20.06.2007 року , за 10 днів до передбаченої договором дати . Платіж за період з 01.07. по 30.07.2007 року [PERSON] внесла 18.07, за 12 днів до строку. Платіж за період з 30.07. по 30.08.2007 року відповідач дійсно прострочила , 28.09.2007 року внесла в касу банку не 156 грн , а 400 грн, тобто за 2 місяці з урахуванням прострочених відсотків , мав місце перший факт порушення строку сплати платежу , штраф за який , відповідно до п. 6.5.1, не нараховується , але позивач нарахував [PERSON] штраф в сумі 200 грн. З жовтня 2008 року по серпень 2009 року , тобто до повного погашення заборгованості по кредиту , [PERSON] кредитні платежі сплачувала вчасно , задовго до 30 числа і в розмірах , які відповідали договірним або значно їх перевищували , що потягло за собою дострокову сплату кредиту , але штраф їй безпідставно , необгрунтовано неодноразово нараховувався , а саме : 19.10.2008 року внесено 156 грн , нараховано штраф 300 грн , 07.11.2008 року внесено 200 грн , 05.12.2008 року внесено 500 грн , нараховано штраф 400 грн , 04.01.2009 року внесено 200 грн , нараховано штраф 400 грн 06.02.2009 року внесено 1400 грн , нараховано штраф 400 грн , внесені кошти направлено на погашення неіснуючих штрафів. Послідуючі платежі в розмірі 156 грн вносились також завчасно - 12.03., 04.04, 14.05, 11.06, 09.07 та 06.08.2009 року , але в липні 2009 року з невідомих причин знову було нараховано штраф в розмірі 400 грн . Згідно приписів ст. 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи , які беруть участь у справі , мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості . Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи . Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір. Суд , долучивши докази відповідача , для повного з»ясування обставин справи визнав явку представника позивача обов»язковою , 4 рази викликав представника в судове засідання , в тому числі , за його клопотанням , двічі в режимі відеоконференції , ухвалою суду зобов»язав представника позивача надати в судове засідання для огляду кредитну справу та роздруківку платежів , але представник позивача не скористався своїм правом щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості , тому суд , обгрунтовуючи рішення , виходив з наявних у справі доказів . Таким чином , суд вважає доведеним , що відповідач [PERSON] належним чином виконала свої обов»язки , передбачені кредитним договором , укладеним між нею та ПАТ «Дельта Банк» 30 .03.2007 року , в повному обсязі погасила кредитну заборгованість в сумі 2324,60 грн , сплатила проценти за користування кредитом , комісійні за ведення кредитної справи , заборгованості по кредитному договору № 001-10036-300307 від 30.03.2007 року не має , тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити . Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати по справі необхідно покласти на позивача. Викладене підтверджується копією кредитного договору № 001-10036-300307 від 30.03.2007 року, а/с- 6-8, анкетою позичальника , а/с- 10, рахунок- фактурою № 297 , а/с- 11, накладною № 297 на отримання холодильника , а/с- 12, розрахунком ціни позову , а/с- 16-17 , Статутом ПАТ «Дельта банк» , а/с- 18 , Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи , а/с- 19 , квитанціями про сплату кредиту . а/с- 56-69 , не викликає сумніву , є достовірним , докази є вичерпними . Куруючись ст.ст.10,11,60, 88 , 212 , 214,215,218 ЦПК України, ст.ст. 11,15,22,526,530,631,1046-1056 ЦК України , суд

Outcome: dismissed