Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Гребенюк О. С. у серпні 2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н від 03.03.2011. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшувався. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачу було видано кредитну картку. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах кредитного ліміту. Відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання за договором не надавши кошти для погашення заборгованості розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 30.06.2020 складає 40124 грн 17 коп. У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначену суму боргу та судові витрати. Ухвалою суду від 08.09.2020 було відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 03.03.2011 [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 18). У вказаній Заяві зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, вони складають договір про надання банківських послуг, з якими він був ознайомлений. Крім того, [PERSON] 03.03.2011 року підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, за умовами якої розмір відсотків за користуванням кредитом на рік становить 2,5 % в місяць (30,00 на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, що має бути сплачений не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним; за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня у розмірі: пеня 1 (базова відсоткова ставка за договором/30 обчислюється за кожен день прострочення кредиту) + пеня 2 (1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується раз на місяць); за несвоєчасне погашення заборгованості більше, ніж на 30 днів передбачений штраф - 500 грн. + 5% від заборгованості (а.с.19). До позовної заяви позивачем додано Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача та дати їх затвердження і період протягом якого указані Правила були чинними (а.с. 20-43). З довідки позивача про видані [PERSON] кредитні картки установлено, що відповідач за договором б/н від 03.03.2011 року отримав картку № [NUMBER] з терміном дії до листопада 2014 року (а.с.17). Отже позивачем доведено, що між сторонами 03.03.2011 року був укладений договір, строк якого закінчився 30.11.2014 року. За умовами указаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також сторонами погоджено умову про неустойку у виді штрафу за несвоєчасне погашення заборгованості більше, ніж на 30 днів. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як установлено судом, відповідачем були порушені умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, а тому з [PERSON] підлягає стягненню 3827 грн 10 коп. заборгованості за тілом кредиту. Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості за нарахованими відсотками, яка розрахована позивачем, суд виходить з такого. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів і види транзакцій за кредитною карткою [PERSON] № [NUMBER] установлено, що позивачем нараховувались та списувались відсотки за ставкою 30 % річних за період з 22.04.2011 по 30.06.2020 на загальну суму 35447 грн 07 коп., тобто у тому числі після закінчення строку дії картки 30.11.2014. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, неустойку, комісію, які передбачені договором, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, проценти нараховуються в межах дії договору (карти), який в даному випадку спливає із закінченням дії карти. Позивач має право після закінчення строку дії картки на стягнення відповідних виплат за статтею 625 ЦК України, але таких вимог позивач не заявив. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Відтак, після 30.11.2014 нарахування позивачем відсотків на суму кредиту не повернутого [PERSON] за договором від 03.03.2011 року є безпідставним. Згідно з розрахунком заборгованості поданого позивачем до суду сума відсотків нарахованих позивачем і не сплачених відповідачем станом на дату закінчення строку дії картки склала 5643 грн. 67 коп. Отже, указана сума відсотків є обґрунтованою і підлягає стягненню з відповідача. Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення заборгованості більше, ніж на 30 днів є частково обґрунтованими. Зокрема, сторонами у довідці про умови кредитування погоджено штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) + 5% від заборгованості. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 973 грн 54 коп., який складається з фіксованої частини - 500 грн. та процентної складової - 473 грн 54 коп. (5 % від суми заборгованості за кредитом (3827,10 грн. з урахуванням нарахованих і прострочених процентів визначених судом (5643,67 грн.). Отже, позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 10444 грн 31 коп., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3827 грн 10 коп., заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 5643 грн 67 коп. та пені в розмірі 973 грн 54 грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені в сумі 10444 грн 31 коп., тобто на 26,03 %, отже витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 547 грн 15 коп.

Outcome: partial