Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Голованівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, в якій вказав, що 31 березня 2018 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб. 04.10.2019р. рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Син після розлучення проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , вона займається його утриманням та вихованням. Починаючи з серпня 2019 року відповідач чинить перешкоди в побаченні з сином та прийнятті участі у його вихованні, що проявлялось у не допуску до домоволодіння де проживає син, постійними конфліктами з цього питання. Домовитись ні по телефону, ні особисто про зустріч щодо побачення з сином не вдається, тому що відповідач постійно уникає зустрічей та розмов з ним. У власності позивача є трикімнатна квартира , в якій є всі необхідні умови для життя дитини. Позивач просить зобов`язати [PERSON] не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] . Визначити наступні способи його участі у вихованні сина - побачення три рази на тиждень: вівторок з 15.00 год. до 19.00 год.; четвер з 15.00 год. до 19.00 год.; субота з 09.00 год. до 19.00 год. за місцем проживання або його перебування. Щорічно кожного 02 вересня (день народження його сина) з 12.00 год. до 17.00 год. В день його побачення з сином, він має право забирати сина з дитячого садка, додому (за місцем проживання відповідача) особисто. Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 04 березня 2020 року, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 19 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник адвокат Сигляк В.А. в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, справу просить розглядати по наявним в матеріалах справи доказах. Відповідачка та її представник адвокат Зятковський Т.В. в судове засідання не з`явились, представник подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримують частково, проти визначення способу участі у вихованні, спілкуванні батька з малолітнім сином, викладеного у висновку органу опіки та піклування Голованівської РДА, не заперечує. Представник третьої особи органу опіки та піклування Голованівської РДА Карабенюк Т.Л. в судове засідання не з`явилась подала заяву про розгляд справи у її відсутність та надала висновок органу опіки та піклування. Вивчивши матеріали справи, подані заяви та клопотання, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 вересня 2018 року, який був розірваний рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2019 року, (а.с.5-6). Від шлюбу вони мають сина: [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 22.09.2018 року, (а.с.4) . Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.01.2018 року засвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В., [PERSON] належить квартира, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 8-9). Згідно висновку поданого органом опіки та піклування Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12.03.2020 року №01-32/17/1 членами комісії одноголосно було вирішено: батьку дитини на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] , в якій проживає позивач, в квартирі створені всі умови для проживання дитини. Є окрема кімната обладнана дитячим ліжечком, також забезпечено розвиваюче приладдя, іграшки, доцільно в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та визначено [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні дитини: побачення два рази на тиждень: субота та неділя з 15.00 год. до 17.00 год. в громадських місцях, при несприятливих погодніх умовах за місцем проживання батька в присутності матері; щорічно кожного 02 вересня (день народження сина) з 09.00 год. до 12.00 год лише в присутності матері (а.с.28-29). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 153, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Саме про це свідчить і практика Європейського суду з прав людини, зокрема дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною. Представник позивача під час розгляду справи довів зразкове ставлення [PERSON] до дитини, оскільки останній бажає з нею бачитись, через що звертався до органу опіки і піклування та в суд, крім того, має житло, за станом здоров`я здоровий. Під час вирішення спору щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином суд прийняв до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини - [PERSON] , [INFO] , має не повних два роки, а тому враховуючи його малолітній вік суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, про доцільність побачення два рази на тиждень: субота та неділя з 15.00 год. до 17.00 год. в громадських місцях, при несприятливих погодніх умовах за місцем проживання батька в присутності матері; щорічно кожного 02 вересня (день народження сина) з 09.00 год. до 12.00 год лише в присутності матері,оскільки це негативно може вплинути на психічний стан та розвиток дитини. Відповідно до принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд вважає, що визначений судом спосіб та порядок спілкування з дитиною, є обґрунтованим, найбільш доцільним та справедливим, оскільки такий спосіб направлений на уникнення між сторонами конфліктів, забезпечення спокійного психологічного розвитку та зростання дитини. Слід зазначити, що у разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом її здоров`я, психологічного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. На думку суду з урахуванням відносин, які склалися саме між сторонами на даний час, а не у сторін з дитиною, які є фактично негативними, не повинні впливати на спілкування батьків з дитиною, розвиток та виховання дитини, яка потребує уваги обох батьків. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Outcome: partial