Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Представник позивача 27.03.2014 року звернувся з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу, мотивуючи тим, що ним було виплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №006-0038734/027НТІ від 08.02.2011 року - автомобіля марки «Infiniti EX37», д/н [NUMBER]. Зазначає, що застрахований автомобіль був пошкоджений з вини відповідача [PERSON], вина якого підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року за результатами розгляду адміністративної справи відносно останнього за ст. 124 КУпАП. Для визначення розміру збитку, завданого страхувальнику, позивачем на основі рахунку №АААС006695 від 02.03.2011 року було складено страховий акт №29210/1 від 09.03.2011 року та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 10232,59 грн. Посилається в позові, що на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до нього як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором страхування майна, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, винної за заподіяння шкоди. Тому позивач, за відсутності відомостей щодо укладення відповідачем договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, який би діяв на момент ДТП, скориставшись наданим йому законом правом, просить стягнути з відповідача суму витрат, понесених у зв'язку з виконанням зобов'язань по страховому відшкодуванню, у розмірі 10232,59 грн., та судові витрати. В судове засідання представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про місце та час судового засідання, причини неявки суду не повідомив. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст.ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Також у відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової організації, яка сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить в межах цієї суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Судом встановлено, що 08.02.2011 року між ПАТ «СК «Брокбізнес» та [PERSON] - власником автомобіля марки «Infiniti EX37», д/н [NUMBER], був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №006-0038734/027НТІ, строком дії з 08.02.2011 року по 07.02.2012 року. Після настання страхового випадку [PERSON] звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка відбулась 26.02.2011 року. Позивачем на основі акту огляду транспортного засобу, рахунку №АААС006695 від 02.03.2011 року було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №29210/1 від 09.03.2011 року. Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи вищевикладене та надані документами по події, що мала місце 26.02.2011 року, позивачем було прийнято рішення на підставі наказу №29210/1/1 від 09.03.2011 року про виплату страхового відшкодування в розмірі 10232,59 грн. Свідченням того, що страхове відшкодування було відшкодовано безпосередньо на рахунок станції обслуговування, де повинен був здійснений відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №006-0038734/027НТІ від 08.02.2011 року - автомобіля марки «Infiniti EX37», д/н [NUMBER], є платіжне доручення №2941 від 28.03.2011 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, підставою для даної виплати стало пошкодження автомобіля марки автомобіля ««Infiniti EX37», д/н [NUMBER], внаслідок того, що 26.02.2011 року в м. Києві на вул. Мечнікова, 9 в м. Києві, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», д/н [NUMBER], порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, а саме не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Infiniti EX37», д/н [NUMBER]. За обставинами вказаного ДТП відносно відповідача [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якого постановою Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Отже, внаслідок даного ДТП з вини відповідача [PERSON] через порушення ним правил дорожнього руху було завдано пошкодження автомобілю марки «Infiniti EX37», д/н [NUMBER], який був застрахований власником у позивача на підставі добровільного страхування наземних транспортних засобів №006-0038734/027НТІ від 08.02.2011 року. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, судом встановлено, що відповідно до відомостей про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 26.02.2011 року, не було встановлено наявність полісу, яким би було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON] на час ДТП. Тому, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що за відсутності даних про наявність страхування цивільно-правової відповідальності відповідача [PERSON] як власника (володільця на законних підставах) транспортного засобу перед третіми особами на час ДТП, яка мала місце 26.02.2011 року, саме останній є відповідальним за завдану шкоду внаслідок ДТП, а тому пред'явлений позов до нього про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, є обґрунтованим. Проте, суд вважає за необхідне зазначити за встановлених судом правовідносин, які виникли між сторонами внаслідок виплати страхового відшкодування, пред'явлення вимог позивача ґрунтується на правових підставах, встановлених правилами ст. 993 ЦК України, які регулюють особливий правовий режим, що виникає внаслідок переходу права вимоги від страхувальника до страховика в порядку субрагації, а не правових підстав, які встановлюють право зворотної вимоги (регресу), передбачені ст.1191 ЦК України, що передбачають собою зміну одного зобов'язання на інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не передбачають. За таких обставин, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач є відповідальним за завдану шкоду, тому належним способом захисту прав позивача за пред'явленим позовом є стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, що склали 10 232,59 грн., а також згідно зі ст.88 ЦПК України - сума сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved