Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.12), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором мотивуючи тим, що 04.04.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа [PERSON] шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-07132-040413 (надалі Договір). Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 Частини 1 вищевказаного Договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26256908233648 в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 50000,00 грн.. Згідно п. 1 Частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1. Частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту відповідно до законодавства України. В зв`язку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р., після спливу чергового строку ліміту Кредитної лінії, відповідно до п. 2.4. Частини 3 Договору, був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0,00 грн.. Не сплачена заборгованість за Договором визнана простроченою. Позивач виконав взяті на себе зобовязання, відкривши Відповідачу картковий рахунок № 26256908233648 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 50000,00 грн.. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 11.01.2017 р. не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 11.01.2017 року за Відповідачем по укладеному з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» Договором № 001-07132-040413 від 04.04.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 86 241,22 грн., яка складається з: -тіла кредиту: 0,00 грн., -простроченого тіла кредиту: 50000,00 грн., -заборгованість за відсотками: 36241,22 грн., -заборгованість за комісіями: 0,00 грн.. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією у розмірі 86241,22 гривень 06 копійок та судові витрати. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача в п.3 позовних вимог позовної заяви зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.3 звор.). У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи до суду не надав. Відповідно до ч.9 ст.110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). В матераілах справи наявна копія паспорта відповідача, відповідно до якого місцем його реєстрації є: [ADDRESS] (а.с.7 звор.). Отже, останнім відомим місцем проживання відповідача [PERSON] є саме та адреса, що зазначена у паспорті, а тому суд вважає за можливим в порядку ч.9 ст.110 ЦПК України, розглянути справу за останнім відомим місцем проживання відповідача у м. Енергодар. Відповідно до ч.1 ст.77\~ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться. Відповідно до ст.ст.74-75 ЦПК України\~ - відповідач повідомлений\~ про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, суд, відповідно до вимог ст.ст.169, 224-226\~ЦПК України, за письмовою згодою представника позивача, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Крім того, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку,\~що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими наступними матеріалами: розрахунком ціни позову (а.с.4), заявою № 001-07132-040413 (а.с.5), Тарифами на обслуговування платіжних карток (а.с.6), копією паспорта відповідача з відміткою про реєстрацію (а.с.7), рішенням, наказом фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.9), Витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців (а.с.10), та підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Оскільки у добровільному порядку відповідач вказану заборгованість позивачеві не відшкодував, суд вважає що дана сума підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, згідно з платіжним дорученням від 24.01.2017 року, представником позивача було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.1). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved