Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з даним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що у Ладижинському дитячому будинку-інтернат перебуває на повному державному утриманні малолітній [PERSON], [INFO] з 19.09.2012 року по даний час. Відповідно до свідоцтва про народження батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 13.05.2009 року, [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо їхнього малолітнього сина [PERSON] За весь час перебування дитини в закладі відповідачі жодного разу не відвідували сина, не цікавились його життям та здоровям, участі в його утриманні та вихованні не брали. Лікарсько-консультативною комісією Тульчинської ЦРЛ видано медичний висновок, що [PERSON] є дитиною-інвалідом із встановленням групи інвалідності «А». Дитина потребує стороннього догляду, не говорить, частково розуміє звернену мову, не усвідомлює значення своїх дій, та не може керувати ними. В звязку з цим, представник позивача змушений звернутись до суду та просить винести рішення, яким стягнути з відповідачів аліменти у розмірі ? частини з усіх видів їх заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду та до його повноліття. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій вказав, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення аліментів залишити без розгляду, а відносно позовних вимог до [PERSON] про стягнення аліментів просить розгляд справи проводити за його відсутності позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.02.2016 позовні вимоги до [PERSON] залишенні без розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи згідно наявних повідомлень про вручення поштових відправлень, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: Згідно наказу від 19.09.2012 року за № 10 у Ладижинському дитячому будинку-інтернат перебуває на повному державному утриманні малолітній [PERSON], [INFO] з 19.09.2012 року по даний час, (а.с..11). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно рішення Замостянського районного суду від 13.05.2009 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] (а.с. 9,10). Лікарсько-консультативною комісією Тульчинської ЦРЛ видано медичний висновок (а.с.19), що [PERSON] є дитиною-інвалідом із встановленням групи інвалідності «А». Дитина потребує стороннього догляду, не говорить, частково розуміє звернену мову, не усвідомлює значення своїх дій, та не може керувати ними. За весь час перебування дитини в закладі відповідач жодного разу не відвідував сина, не цікавився його життям та здоровям, участі в його утриманні та вихованні не приймав. В звязку з вищевикладеним, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття На підставі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. Відповідно до ст.. 166 ч.2 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Згідно ст.. 193 ч.2 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини влаштованої до державного закладу або комунального закладу охорони здоровя, навчального або іншого закладу аліменти на дитину можуть бути стягнуті на загальних підставах. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання щодо негайного виконання судового рішення, суд вважає, що воно підлягає виконанню відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в межах суми стягнення за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, в сумі 487,20 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентується ст. 180 - 182 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved