Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Представник заявника Жердєв С.М., в інтересах [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступне. [INFO] у м. Луганськ померла [PERSON] , мати заявника, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала на день смерті одна, оскільки на цей час м. Луганськ, на тепер є територією де здійснюється АТО, а також не можливо перевірити спадкоємців передбачених ч. 3,4 ст. 1268 ЦК України. У зв`язку з цим представник заявника просить суд встановити факт того, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , громадянка України, яка померла [INFO] у м. Луганськ Луганської області, на час відкриття спадщини, а саме [INFO] , мешкала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та його представника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 35). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника Другої сєвєродонецької державної нотаріальної контори (а.с. 48). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими представник заявника обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку доказам, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 31.05.1983 року, бланк якого заповнений російською мовою, виданого на ім`я /мовою оригіналу/ « [PERSON] родился [PERSON] », його батьком вказано « [PERSON] », матір`ю « [PERSON] » (а.с. 8). З копії паспорту громадянина Украйни [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 24 січня 1997 року, вбачається, що його видано на ім`я [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно з копією свідоцтва про смерть запис поновлено повторно серії [NUMBER] від 27.07.2017 року [PERSON] померла [INFO] в місті Луганськ (а.с. 7). В довідці № 1279, скріпленої печаткою, відбиток якої знаходиться в дуже низькій якості - є не читаємим, що виключає можливість встановити орган, що її видав, дату видачі та кому саме видана, вказано, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та померла [INFO] (а.с. 14). Згідно копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 50622220 від 22.01.2018 після померлої [PERSON] . Другою Сєвєродонецькою ДНК 15.06.2017 року заведена спадкова справа за № 181/2017 за номером у Спадковому реєстрі 60794772 (а.с. 15). Постановою державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької ДНК заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки не було надано жодного документу, за яким можливо перевірити факт наявності або відсутності спадкоємців та не реалізації права на прийняття спадщини (а.с. 16-17). Твердження представника заявника про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала одна, не підтверджено жодним доказом у справі. Суд не приймає до уваги копію наданої довідки № 1279, як доказ, що підтверджує обставини про які вказує представник заявника у своїй заяві, а саме щодо проживання спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини одна, оскільки суду була надана лише копія довідки, якість якої не дозволяє ідентифікувати яким органом вона була видана. Також слід зазначити, що заявник [PERSON] використовуючи на власний розсуд надані йому процесуальні права, самостійно обираючи спосіб захисту свого права, в судове засідання для дачі особистих пояснень не з`явився, жодні клопотання про залучення чи витребування доказів на підтвердження викладених обставин, в тому числі і щодо допиту свідків, не заявляв. Будь - яких доказів, на підтвердження того, що на час відкриття спадщини спадкодавець проживав один заявник суду не надав. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, всупереч ст. 81 ЦПК України заявником не надано доказів на підтвердження викладених обставин. Відсутність доказів є підставою для відмови у задоволенні заяви. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що доказів, на підтвердження того, що на час відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] проживала одна заявник суду не надав, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed