Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], мешканку села Богданівка Каховського району Херсонської області, відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], який наразі перебуває у обласному Будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи, стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є матір'ю одиначкою малолітнього [PERSON], [INFO], дитина від народження має вади здоров'я, з цієї причини мати залишила його після пологів у лікарні для подальшого лікування та написала заяву про влаштування її сина на 6 місяців до обласного будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи, та протягом всього терміну відвідала дитину лише один раз, не цікавилася її здоров'ям та життям. Після спливу піврічного терміну [PERSON] написала ще одну заяву подовження терміну перебування дитини в державному закладі, але протягом цього періоду жодного разу не відвідала хлопчика. Мати фактично самоусунулася від виховання, утримання дитини, не намагалася проявити до нього будь-які материнські почуття. [PERSON] перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді з метою збереження біологічної родини. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач до суду не з'явилася, належно сповіщена про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи з вимогами позивача погодився, не заперечував проти їх задоволення. Каховський міжрайонний прокурор в судовому засіданні, позовні вимоги позивача підтримала повністю, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, оцінивши докази у сукупності, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.17). 08.01.2014 року [PERSON] звернулася із заявою до служби у справах дітей Каховської районної державної адміністрації про влаштування її сина [PERSON] до Будинку дитини на 6 місяців (а.с.18). Але протягом всього часу не цікавилася здоров'ям та долею дитини, відвідала його лише один раз (а.с.23). Відповідно до заяви від 15.10.2014 року [PERSON] просила залишити її дитину [PERSON] у Будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи (а.с.20). [PERSON] перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді з метою збереження біологічної родини та створення умов для повернення [PERSON] у сім'ю (а.с.7-8). Відповідно до висновку від 17.03.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав, районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з неї аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини (а.с.3-4). Чинним сімейним законодавством (ст. 150, ч. 4 ст. 155, ст. 164 СК України) встановлено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для позбавлення батьківських прав. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, оскільки поведінка [PERSON], яка полягає у відсутності турботи про життя та розвиток дитини, в ухиленні від виконання батьківських обов'язків, знайшла своє підтвердження. Відповідач свідомо нехтує дитиною, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, що є підставою для позбавлення її батьківських прав, і не суперечить інтересам дитини. Окрім цього, відповідач зобов'язана утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved