Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Представник АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 березня 2008 року позивач та відповідач уклали Кредитний договір № 2000-к (далі - Кредитний договір) відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 150 000,00 гривень, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 16,5 відсотків річних від суми заборгованості, строком до 20 березня 2018 року з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. За таких обставин представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 36258 гривень 62 копійки, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 362 гривні 58 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву в якій просив задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідачів та у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим судом 06 листопада 2014 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених фактів та відповідних їм правовідносинам. 21 березня 2008 року позивач та відповідач уклали Кредитний договір відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 150000 гривень 00 копійок, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 16,5 відсотків річних від суми заборгованості, строком до 20 березня 2018 року. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1250 гривень 00 копійок та сплачувати проценти, нараховані позивачем на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси позивача або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з квітня 2008 року на відповідні рахунки відповідача, відкриті у відділенні Позивача. Згідно п.п.. 4.3.1., 4.3.2. Кредитного договору відповідач зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, повернути кредит в сумі 150000 гривень 00 копійок, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору сплатити штрафні санкції, у строках та на умовах, що визначені цим Договором. Відповідно до п.п. 4.3.3. Кредитного договору, у разі порушення умов Кредитного договору, відповідач зобов'язався достроково повернути Кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій. Згідно п. 5.1. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів, визначених Кредитним договором, відповідач зобов'язався сплатити на користь Позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Рішенням Іванівським районним судом Одеської області 14 грудня 2010 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 148043 гривень 95 копійок. Договір не було розірвано, тому ухвалення рішення не було підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом. З моменту ухвалення рішення виникла заборгованість за кредитом, яка згідно з розрахунком станом на 11 грудня 2013 року становить 36258 гривень 62 копійки, в тому числі: прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 квітня 2008 року по 01 січня 2012 року у розмірі 24886 гривень 31 копійка; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01 січня 2011 року по 01 січня 2012 року у розмірі 5752 гривень 08 копійок; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 січня 2011 року по 01 січня 2012 року у розмірі 5620 гривень 23 копійки. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. З ст. 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved