Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся в суд до відповідачів з уточненими позовними вимогами, в яких просив визнати за ним право власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями і спорудами огорожа №3, хвіртка №4, розташовані за адресою: вул.Шавченка,13-В в м.Стрий Львівської області, який складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 43,9 кв. м та кухні, загальною площею 110,5 кв. м. В обґрунтування позовних вимог покликались на те, що відповідно до договору дарування частини житлового будинку, укладеного 21.08.2004р. між позивачем і [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] реєстр. №5151, позивач став власником частинах 25/100 частин будинку по вул.Шавченка,13 в м. Стрий. [PERSON] є власником 40/100 частин, [PERSON] 14/100 частин, [PERSON] 21/100 частин цього ж будинку. Будинок був умовно поділений на квартири: позивачу належала квартира №1, [PERSON] квартира №2, [PERSON] квартира №3, [PERSON] квартира №4. При отриманні в дар 25/100 частин будинку позивач фактично став власником житлових приміщень, позначених в технічному паспорті літерами: «1-1» площею 6,2 кв. м, «1-2» площею 7,7 кв. м, «1-3» площею 22,4 кв. м, «1-4» площею 3,1 кв. м, «1-5» площею 2,3 кв. м, «1-6» площею 3,0 кв. м та підвальних приміщень «V» площею 7,1 кв. м, «VІ» площею 10,5 кв. м. Ще до укладення зазначеного вище договору дарування Виконавчий комітет Стрийської міської ради рішенням №385 від 20.10.1996р. надав дозвіл [PERSON] на внутрішньо квартирне перепланування з надбудовою другого поверху. На підставі цього рішення було виготовлено будівельний паспорт реконструкції будинку з надбудовою другого поверху. Однак, [PERSON] реконструкції не розпочинала, а подарувала належну їй частину житлового будинку позивачу, який, ставши власником цієї частини будинку, за власні кошти на підставі робочого проекту, що не пройшов відповідного погодження в органах місцевого самоврядування, та без отримання дозволу на виконання будівельних робіт здійснив перепланування та реконструкцію належної йому частини житлового будинку. 27.08.2013р. Виконавчий комітет Стрийської міської ради рішенням №201 надав поштово-адресний номер 13-в по вул.Шевченка частині будинковолодіння (квартирі), що належить позивачу. 11.09.2017р. ФОП [PERSON] виготовила технічний паспорт на житловий будинок №13-в по вул.Шевченка в м.Стрий в тому стані, в якому він існував на 25.10.2004р., тобто до часу здійснення позивачем самочинного будівництва, а також видала Висновок №29 щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна. На підставі зазначених документів державний реєстратор вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок №13-в по вул.Шевченка в м.Стрий, загальна площа якого становить 76,36 кв. м, житлова площа 34,63 кв. м. Позивач та його - адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися. Останній подав заяву, в якій просив справ розглядати за його та позивача відсутності, задоволити позов з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], представники Виконавчого комітету Стрийської міської ради та третьої особи, будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не зявилися, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. ВСУ в правовій позиції, висловленій за наслідками розгляду справи №6-1328цс15, яка в силу вимог ст.360-7 ЦПК України обовязковою для застосування, зазначив, що згідно із частиною першою ст.376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним. За наслідками розгляду справи за № 6-130цс13 у постанові від 04.12.2013р. ВСУ висловив наступну правову позицію: слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а й обєкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об'єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними\~\~ (пункт 3.4.1. Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року № 146 (далі Методичні рекомендації № 146). Поняття реконструкції обєкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.222009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295 (далі ДБН), відповідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Таким чином, норма частини першої статті 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об'єкта нерухомості, у результаті якої об'єкт набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо; розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146). Судом встановлено, що на підставі договору дарування частини житлового будинку, укладеного 21.08.2004р. між позивачем та [PERSON] і посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] реєстр. №5151, позивач став власником частинах 25/100 частин будинку по вул.Шавченка,13 в м. Стрий. Решта зазначеного будинку належала відповідачам: [PERSON] - 40/100 частин, [PERSON] 14/100 частин, [PERSON] 21/100 частин. Будинок був умовно поділений на квартири: позивачу належала квартира №1, [PERSON] квартира №2, [PERSON] квартира №3, [PERSON] квартира №4. До укладення зазначеного вище договору дарування Виконавчий комітет Стрийської міської ради рішенням №385 від 20.10.1996р. надав дозвіл попередньому власнику - [PERSON] на внутрішньо квартирне перепланування з надбудовою другого поверху. На підставі цього рішення було виготовлено будівельний паспорт реконструкції будинку з надбудовою другого поверху. Однак, [PERSON], не розпочавши реконструкцію, подарувала належну їй частину житлового будинку позивачу. Останній, ставши власником цієї частини будинку, за власні кошти на підставі робочого проекту, що не пройшов відповідного погодження в органах місцевого самоврядування, та без отримання дозволу на виконання будівельних робіт здійснив перепланування та реконструкцію належної йому частини житлового будинку. 11.09.2017р. ФОП [PERSON] виготовила технічний паспорт на житловий будинок №13-в по вул.Шевченка в м.Стрий в тому стані, в якому він існував на 25.10.2004р., тобто до часу здійснення позивачем самочинного будівництва. На зазначену дату 25.10.2004р. загальна площа цього обєкту нерухомості становила 76,39 кв. м, житлова площа 34,63 кв. м. Окрім цього ФОП [PERSON] видала Висновок №29, яким підтвердила те, що даний обєкт за технічними показниками може бути поділено. На підставі зазначених вище договору дарування, рішення виконкому, технічного паспорту та висновку ФОП [PERSON] державний реєстратор вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відомості про те, що [PERSON] є одноосібним власником (розмір частки 1/1) житлового будинку загальною площею 76,39 кв. м, житловою площею 34,63 кв. м, розташованого за адресою: вул.Шевченка,13В у м.Стрий Львівської області. З копії технічного паспорту на садибний житловий будинок по вул.Шевченка,13 в м.Стрий, виготовленого 24.10.2013р. [PERSON] «БуТОН» на замовлення [PERSON] вбачається, що останнім самочинно збудовано приміщення № 1-1, 1-2, 1-5, 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12; загальна площа приміщень по кв.1 першого поверху становить 44,7 кв. м, житлова 22,4 кв. м; по кв.1 другого поверху загальна 44,1 кв. м, житлова 21,5 кв. м. Відповідно довиконаного на замовлення позивача [PERSON] «БуТОН» 30.10.2013р. Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж частини житлового будинку, «за результатами технічного обстеження обєкту частини житлового будинку (приміщень №І, ІІ, V, VІ, 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12) за адресою: Львівська області, м.Стрий, вул.Шевченка,13 (двоповерхової загальною площею 110,5 кв. м) встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації». Отже, як вбачається з вищезгаданого технічного паспорту та технічного обстеження позивачем здійснено добудову та надбудову належної йому частини будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі (загальна становить 110,5 кв. м, житлова 43,9 кв. м) геометричних розмірів та функціонального призначення. За приписами ч.1 ст.100 ЖК УРСР, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.\~ Будівельні роботи з перебудови та надбудови частини будинку по вул.Шавченка,13 в м. Стрий здійснені позивачем без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, тому є всі підстави вважати, що позивач здійснив самочинне будівництво. Згідно з ч.3 та ч.5 ст.376 ЦК України, \~право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №56580027 та №56587056 від 04.04.2016р. у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] знаходяться земельні ділянки за кадастровими номерами 4611200000:06:051:033 та 4611200000:06:051:034, розташовані за адресою: м.Стрий, вул.Шевченка,13, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки). 27.08.2013р. Виконавчий комітет Стрийської міської ради рішенням №201 надав поштово-адресний номер 13-в по вул.Шевченка частині будинковолодіння (квартирі), що належить позивачу. \~ Враховуючи, що новий обєкт нерухомого майна по вул.Шевченка,13В у м.Стрий відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації; доказів того, що самочинним будівництвом порушуються права інших осіб, судом не здобуто, тому обставин, які б перешкоджали визнанню за позивачем права власності спірний будинок, суд не вбачає.

Outcome: approved