Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Представник позивача 27.03.2020 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий природний газ, у розмірі 11957,91 грн, інфляційні втрати 1544,69 грн та 3 % річних, - 733,78 грн. Крім цього, просив суд відшкодувати позивачу судові витрати в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . За період часу з 01.11.2017 по 20.04.2018, у відповідача виникла заборгованість за спожитий природній газ, в розмірі 12730,37 грн. При цьому, за вказаний період відповідачем здійснювалась часткова оплата вартості природного газу на суму 772,47 грн, з урахуванням чого заборгованість становить 11957,91 грн. Окрім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, а саме станом на 31.01.2020 інфляційні витрати склали 1544,69 грн, та 3% річних, - 733,78 грн. Загальна сума заборгованості станом на 31.10.2020 становить 14236,37 грн. За адресою проживання відповідачу 30.06.2019 направлялися письмові повідомлення про існування боргу, про те, на теперішній час борг не сплачено. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач правом на участь у судовому розгляді не скористався, повторно до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.22, 24, 28), про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву до суду не надано. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити у справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою KM України від 30.09.2015 № 2496, TOB «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про постачання природного газу побутовим споживачем постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Так, відповідач є споживачем природного газу, який постачає ТОВ «Дніпропетровськаз збут» за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією про зареєстрованих осіб (а.с.4) та довідкою Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.19). Відповідачу в період з 01.11.2017 по 20.04.2018 за вищевказаною адресою було поставлено природного газу на загальну суму 12730,37 грн, при цьому за вказаний період відповідач здійснив оплату вартості поставленого природного газу на суму 772,47 грн, у результаті чого, утворилася заборгованість у розмірі 11957,91 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 5) та інформацією про оплату за період з 01.11.2017 по 26.02.2020 (а.с.7). Проте, до теперішнього часу заборгованість не погашена. Відповідач до суду не з`явилася, доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог не надала. 06.11.2015, набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору (а.с 11-15). Згідно з п. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.5) за спожитий природний газ, відповідач, сплачуючи рахунок позивача за поставлений природний газ, відкрито споживав природний газ до січня 2020 року. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або\~ більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості з індексом інфляції та 3% річних (а.с. 6) заборгованість за спожитий природний газ, з урахування частково сплаченої відповідачем суми заборгованості в розмірі 772,47 грн, станом на 31.01.2020, склала 11957,91 грн, інфляційні витрати склали 1544,69 грн, 3% річних, - 733,78 грн. Суд, приймаючи до уваги, що відповідачем порушено умови типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, а також те, що відповідач у судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог не надав, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.12.2017 по 31.01.2020 в розмірі 11957,91 грн, інфляційні втрати в розмірі 1544,69 грн та 3% річних у розмірі 733,78 грн. Оскільки, позов задоволено, то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. (а.с.3).

Outcome: approved