Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~суду з\~даним позовом\~і просить\~суд стягнути\~з [PERSON] \~заборгованість у\~розмірі 29724\~гривень 67\~копійок та розподілити судові витрати згідно з законом. В обґрунтування позову зазначає, що 15 січня 2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 200115-003, згідно якого [PERSON] надано кредит в сумі 20 000,00 грн., зі сплатою разового проценту в розмірі 5,9\~% із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника та відсотків у розмірі 5,9\~% в місяць від загального розміру кредиту, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 січня 2021 року. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надав Відповідачці кредитні кошти у передбаченому договором розмірі. В зв`язку з тим, що станом на день подання позову відповідачка не сплатила жодного платежу за кредитним договором, її заборгованість перед позивачем становить 29724, 67 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідачка в судове засідання двічі не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи, в силу ст. 128 ЦПК України, повідомлена належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію\~позивача, прийнявши всі заходи по виклику відповідачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 15 січня 2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 200115-003 (далі Договір), згідно якого відповідачці надається кредит в сумі 20 000,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 5,9% в місяць від загального розміру кредиту з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 січня 2021 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Крім щомісячних процентів за умовами п.4.2 Договору із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника стягується разовий процент у розмірі 5,9\~%. За порушення виконання своїх зобов`язань п.7 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у виді штрафу у розмірі 10% від загальної суми простроченої заборгованості, але не більше 20% суми кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачці кредитні кошти у передбаченому договором розмірі. Отримання відповідачкою грошових коштів за кредитним договором підтверджується платіжним дорученням № 410 від 15 січня 2020 року про перерахування останній суми Кредиту з вирахуванням комісії 5,9% за оформлення кредиту. В зв`язку з тим, що відповідачка належним чином свої обов`язки не виконує належним чином, її заборгованість за кредитним договором від 15 січня 2020 року №200115-003 складає: 29 724,67 грн., з яких: 20 000,00 грн. - сума отриманої позики (тіло кредиту); 9440,00 грн. нараховані відсотки за користування кредитними коштами; 284 грн. 67 коп. сума штрафних санкцій. Позивач звертався до відповідачки з досудовою вимогою, проте в добровільному порядку остання заборгованість не погасила, через що позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Ст. 536 ЦК України визначає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За нормами\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (Кредит) Позичальниці у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальниця зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст. 536 ЦК України визначає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. За таких обставин, вимога позивача про сплату суми боргу та відсотків за користування кредитом є правомірною. Окрім того, відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Положеннями статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. В порушення приписів вищезазначених норм матеріального права відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по Договору, а тому має нести відповідальність встановлено Договором у вигляді сплати штрафу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі задоволення позову, враховуючи положення ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору (а.с.3).

Outcome: approved