Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Представник відповідача - Долинської сільради Ренійського району позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія рішення Долинської сільради від 29.01.1998р. про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок під забудову (із додатком до нього); копія довідки сільради про склад сім'ї за спірною адресою на дату смерті [PERSON]; копія довідки Долинської сільради про перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі; копія довідки Долинської сільради про місце мешкання позивача; копія заповіту [PERSON] від 15.02.2002р., складеного на ім'я [PERSON]; копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 27.11.2013р. про належність домоволодіння [ADDRESS] [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - померла [INFO]р.; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], оформленого на ім'я [PERSON]; копія свідоцтва про народження позивача; копія домової книги; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO]р.; копія сертифікату серії ОД № 0140149 на право на земельну частку (пай) у КСП «Анадол» с. Долинське Ренійського району від 06.08.1996р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2014р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] є сином нині померлої [PERSON] За життя матері позивача належало майно: житловий будинок (із надвірними спорудами) [ADDRESS]; земельна частка (пай) розміром 3,29 га у КСП «Анадол» с. Долинське. Факт належності будинку [PERSON] підтверджується рішенням Долинської сільради від 29.01.1998р. про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок під забудову (із додатком до нього), довідкою КП «Ренійське БТІ» про належність домоволодіння, копією технічного паспорту на будинок на її ім'я. Належність [PERSON] земельної частки (паю) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай). [INFO]р. [PERSON] померла. За життя вона розпорядилася належним їй майном, залишила заповіт на ім'я позивача. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкування здійснювалося за заповітом, єдиним спадкоємцем є позивач. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті матері, позивач до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки йому було відомо, що за відсутністю належним чином оформленої технічної документації на будинок в оформленні прийняття спадщини буде відмовлено. Після смерті [PERSON] позивач оформив належним чином технічну документацію на житловий будинок, однак, оформити прийняття спадщини у нотаріуса він зараз не може, оскільки вийшли встановлені законодавством відповідні строки на прийняття спадщини. Питання про визнання права власності на майно в порядку спадкування повинно вирішуватися у судовому порядку. На момент смерті [PERSON] разом із нею мешкав позивач (її син), невістка та онуки. Після смерті матері позивач продовжує жити у спадковому будинку, доглядає за його технічним станом, несе всі витрати по його утриманню, сплачує необхідні платежі, обробляє земельну ділянку. Вся технічна та правовстановлююча документація на спадкове майно знаходиться у позивача. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлої матері і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як було встановлено в судовому засіданні та виходить з наданих суду доказів, на момент смерті [PERSON] їй належали житловий будинок [ADDRESS] та земельна частка (пай) у КСП «Анадол». На ім'я позивача [PERSON] склала заповіт. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З урахуванням вищезазначеного, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом ( ст. 1235 ЦК України). Він у передбачений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, на момент смерті [PERSON] мешкав разом із нею, отже вважається таким, що прийняв її фактично. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки воля позивача, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (догляд за будинком, сплата витрат по його утриманню, зберігання відповідних документів на майно та ін.). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, він не має змоги звернутися за оформленням прийняття спадщини та отриманням відповідного свідоцтва, оскільки у період строку, встановленого для звернення за прийняттям спадщини, не була виготовлена вся технічна документація на будинок, в даний же час нотаріус посилається на те, що нерухомість не була зареєстрована у передбаченому законом порядку. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб'єктом набуття права власності на житловий будинок та земельну частку (пай) з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved