Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Представник позивача в січні 2013 року звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою до відповідача, посилаючись на те, що 28 листопада 2007 року між Полтавським акціонерним банком «Полтава-банк», правонаступником якого став ПАТ «Полтава-банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір №88580 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти. Згідно казаного договору банк відкриває клієнту картковий рахунок [NUMBER], обслуговує цей рахунок у національній валюті України для здійснення операцій з платіжною карткою АБ «Полтава-банк», виконує розрахунково-касове обслуговування клієнта - утримувача платіжної картки АБ «Полтава-банк», а також надає кредитний ліміт у розмірі та на умовах, встановлених цим договором. Згідно п.2.6 договору банком встановлено клієнту кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. За фактичне користування кредитом та прострочену заборгованість по кредиту клієнт сплачує банку проценти згідно тарифів АБ «Полтава-банк». Встановлена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 2,5% в місяць. Пунктом 2.9 договору передбачено, що відсотки за користування кредитом та простроченою заборгованістю по кредиту нараховуються за фактичний строк використання кредитних коштів виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на позичковому рахунку. Відсотки нараховуюся виходячи з календарної кількості днів у місяці та році, застосовуючи метод «Факт/факт». День повернення заборгованості по кредиту та простроченою заборгованістю по кредиту не враховується в період, за який нараховуються відсотки. За користування кредитом та простроченою заборгованістю по кредиту банк нараховує відсотки виходячи з тарифів за період користування кредитом держателем, починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи при цьому метод нарахування процентів, визначений в цьому пакті договору. Відповідно до п.2.10 договору проценти за користування коштами кредиту та простроченою заборгованістю нараховуються банком та сплачуються клієнтом в останній робочий банківський день місяця, у сумі, обрахованій відповідно до п.2.9 даного договору. Зазначив, що [PERSON] зобов'язання за договором не виконує, у зв'язку з чим її заборгованість перед банком згідно договору №88580 від 28 листопада 2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти станом на 23 січня 2013 року становить 4102 грн. 83 коп., яка складається із суми кредиту - 2998 грн. 63 коп., відсотків за користування кредитом - 1104 грн. 20 коп. Враховуючи вказане, просив розірвати договір №88580 від 28 листопада 2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, укладений між АБ «Полтава-банк» та [PERSON], стягнути з відповідача на користь банка заборгованість по договору в сумі 4102 грн. 83 коп. та витрати по сплаті судового збору. В квітні 2014 року представник позивача збільшив позовні вимоги, посилаючись на те, що [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором та її борг станом на 15 квітня 2014 року складає 5213 грн. 29 коп., а саме: сума кредиту 2998 грн. 63 коп., сума відсотків по кредиту 2214 грн. 66 коп. Враховуючи уточнені позовні вимоги, просив розірвати договір №88580 від 28 листопада 2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, укладений між ПАБ «Полтава-банк» та [PERSON], стягнути з відповідача на користь банка заборгованість по договору в сумі 5213 грн. 29 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. В серпні 2013 року до початку розгляду справи по суті, відповідач пред'явила зустрічний позов, в якому посилається на те, що відповідно до умов договору №88580 від 28 листопада 2007 року ПАТ «Полтава-банк» відкриває картковий рахунок [NUMBER], обслуговує цей рахунок для здійснення операцій з платіжною карткою, здійснює розрахункове-касове обслуговування її як клієнта банку. Також згідно кредитного договору їй встановлено кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. Проте, на картковий рахунок [NUMBER] окрім кредитних коштів також зараховувалися і інші, а саме відсотки за депозитом та її заробітна плата. Нею в період з 28 листопада 2007 року по 11 січня 2012 року було знято з картки кошти на загальну суму 67730 грн. Дані кошти не можуть бути кредитними, оскільки ліміт кредиту складає 3000 грн. Банк з невідомих причин нарахував відсотки за використані нею власні кошти як за кредитні, хоча вона фактично даним кредитом не користувалася. Укладений кредитний договір є фактично договором овердрафту, суть якого полягає в тому, що відсотки за користування кредитом нараховуються щодня на суму фактично використаних коштів. Банком не доведено той факт, що нею використовувалися саме кредитні кошти, а не її власні; не вказано, яким чином і на якій підставі нараховувалися відсотки за користування кредитом. Вказала, що договір страждає суттєвими пороками невідповідності його змісту актам законодавства України, які допущені свідомо проти її інтересів, а тому просила визнати недійсним договір №88580 від 28 листопада 2007 року, укладений між ПАТ «Полтава-банк» та нею. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Лукімський С.М. позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просив уточнений позов задовольнити, зустрічний позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позов до [PERSON] не визнала з наведених у зустрічному позові підстав. Крім того зазначила, що спірний договір був укладений на 12 місяців, а тому діяв до 28 листопада 2008 року. Просила відмовити у задоволенні позову з підстав порушення строку позовної давності. Зустрічний позов підтримала та просила задовольнити з наведених в ньому підстав. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що між Полтавським акціонерним банком «Полтава-банк» та [PERSON] 28 листопада 2007 року укладено договір №88580 на відкриття карткового рахунку на обслуговування платіжної картки від АБ «Полтава-банк» (т.1 а.с.9). Згідно умов договору (п.2.6) банк встановив клієнту кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. За фактичне користування кредитом та прострочену заборгованість по кредиту клієнт повинен сплатити банку проценти згідно тарифів АБ «Полтава-банк». Процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 2,5% в місяць. Банк відкрив клієнту кредитний ліміт при умові отримання клієнтом заробітної плати (пенсії) шляхом її зарахування на картрахунок в АБ «Полтава-банк» та наявності договору про відкриття картрахунку та обслуговування ПК (п.2.7). Встановлений строк дії кредиту - до моменту витребування Банком, але не більше ніж 12 місяців від дня підписання цього договору. В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань по погашенню сум кредиту та відсотків за користування кредитом згідно тарифів, клієнт передає в заставу банку майнові права на одержанні від підприємства (установи) заробітної плати (пенсії) в розмірі 6000 грн., та на зобов'язання відповідає всім своїм майном (п.2.13). Пунктом 2.9 договору передбачено, що відсотки за користування кредитом та простроченою заборгованістю по кредиту нараховуються за фактичний строк використання кредитних коштів виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на позичковому рахунку. Відсотки нараховуються виходячи з календарної кількості днів у місяці та році, застосовуючи метод «Факт/факт). День повернення заборгованості по кредиту та простроченою заборгованістю по кредиту не враховується в період, за який нараховуються відсотки. За користування кредитом та простроченою заборгованістю по кредиту банк нараховую відсотки виходячи з тарифів за період користування кредитом Держателем, починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи при цьому метод нарахування процентів, визначений в цьому пункті договору. Згідно п.2.10 договору проценти за користування коштами кредиту та простроченою заборгованістю нараховуються банком та сплачуються клієнтом в останній робочий банківський день місяця, у сумі, обрахованій відповідно до п.2.9 даного договору. Пунктом 2.8 договору передбачено, що строк дії кредиту до моменту витребування банком, але не більше ніж 12 місяців від дня підписання цього договору. В пункті 5.10. договору встановлений строк дії договору 364 дня, а також зазначено, що якщо по закінченню кожного наступного року ні одна сторона не заявила про свої наміри відмовитися від цього договору, строк дії договору продовжується на той-же період. Сторонами не надано суду докази щодо заявлення однієї із сторін договору намірів відмовитися від договору. До того ж, суд виходить з того, що згідно виписки по рахунку, відкритого на [PERSON], наданої ПАТ «Полтава-банк», [PERSON] 28 листопада 2011 року визнавала борг перед банком за договором №88580 від 28 листопада 2011 року та з її рахунку на погашення кредиту знято 710 грн. 17 коп. Згідно тієї ж виписки, 29 листопада 2011 року позичальнику [PERSON] був наданий кредит в рахунок кредитної лінії/овердрафту в сумі 700 грн. (т.2 а.с.44). Таким чином, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин не може бути застосована позовна давність. Посилання відповідача за первісним позовом [PERSON] на те, що банк нарахував відсотки за використані нею власні кошти як за кредитні, хоча вона фактично даним кредитом не користувалася, спростовується наданою банком випискою по рахунку 26254088580001 за період з 14 серпня 2007 року по 24 березня 2014 року (т.1 а.с.75-163, 209-250, т.2 а.с.1-47). У зв'язку з невиконанням умов договору [PERSON], її заборгованість перед ПАТ «Полтава-банк» згідно договору №88580 від 28 листопада 2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти станом на 15 квітня 2014 року становить 5213 грн. 29 коп., а саме: по сумі кредиту 2998 грн. 63 коп., відсоткам за користування кредитом - 2214 грн. 66 коп., що підтверджується наданим банком розрахунком, який перевірений судом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до мов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Встановлено, що [PERSON] порушила зобов'язання, встановлені вказаним договором, а тому вимоги про стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості в розмірі 5213 грн. 29 коп. за кредитним договором №988580 від 28 листопада 2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ «Полтава-банк» підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотнім є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того на що вона розраховувала при укладенні договору. У даному випадку несплата позичальником кредиту та процентів по кредитному договору є істотнім порушенням стороною договору, а тому позовні вимоги щодо розірвання договору №88580 від 28 листопада 2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, укладений між АБ «Полтава-банк» та [PERSON] слід задовольнити. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Полтава-банк» за зустрічним позовом про визнання договору недійсним, суд виходить з наступного. Згідно положень ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Підставою недійсності правочину у розумінні ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Нормами ст.626 ЦК України визначено, що договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Зі змісту ст.628 ЦК України вбачається, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Нормою ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. При укладенні 28 листопада 2007 року договору №88580 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки з ПАТ «Полтава-банк» [PERSON] була ознайомлена з його умовами та поголилась його укласти. Таким чином, підписавши даний договір та виконавши свої зобов'язання за ним добровільно визнала умови даного кредитного договору. Нормою ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Посилання [PERSON] на те, що договір №88580 28 листопада 2007 року страждає суттєвими пороками невідповідності його змісту актам законодавства України, які допущені свідомо проти її інтересів, позивачем за зустрічним позовом та її представником не доведено. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Полтава-банк» про визнання договору недійсним слід відмовити. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Полтава-банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ «Полтава-банк» необхідно стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved