Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Представник за договором [PERSON] , діючий в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Севастополь Автономної Республіки Крим, Україна, громадянство Україна у [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначив, що між [PERSON] та [PERSON] 18.07.2018р. укладено шлюб, зареєстрований Бахмутським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №295. Після укладення шлюбу заявник [PERSON] виїхала до м.Севастополь, де [INFO] народила дитину - [PERSON] . Дитина народилась на території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі, через що заявник не може отримати в органах державної влади України свідоцтво про народження дитини. Заявник та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Надав клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи та ухвалення рішення відповідно до діючого законодавства України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч. 3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження (абз. 1 ч. 4) та за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз. 5 ч. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що заявником у даній справі є громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорту, довідкою про реєстрацію місця проживання особи. 18 липня 2018 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Бахмутським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №295. Після укладення шлюбу заявник виїхала до м.Севастополь Крим, Україна, де [INFO] народила дитину - [PERSON] . На підтвердження факту народження дитини заявником надана копія свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 25.02.2020року у м.Севастополь, що є окупованою територією України, а також фотографії, на яких зображена заявник [PERSON] та її чоловік [PERSON] з дитиною. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації особистих майнових та немайнових прав заявника, суд, як виняток, приймає до уваги вищевказаний доказ, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження [PERSON] [INFO] дитини чоловічої статі у м.Севастополь, що надасть можливість заявнику отримати видане державним органом України свідоцтво про народження дитини. За таких обставин, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved