Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Представник ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» (далі по тексту - позивач) вернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № ICKGMC.21017.003 від 26.01.2012р. (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 7 382, 12 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.12.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № ICKGMC.21017.003, відповідно до якого відповідачу було надано кредит, а саме відкрито картковий рахунок [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн., за користування кредитом встановлюється відсоткова ставка 36 % річних. відповідач скористався кредитними коштами, але належним чином не виконує умови Договору, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 10.02.2015р. утворилась заборгованість в розмірі 7 382, 12 грн., яка складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту - 3 436, 38 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 1 813, 03 грн., поточна заборгованість за процентами - 166, 29 грн., прострочена заборгованість за процентами - 1 603, 71 грн., сума пені - 362, 71 грн. У зв'язку з вище викладеним, позивач був змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 26 січня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ICKGMC.21017.003, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії в розмірі 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок [NUMBER] за користування кредитом Банк нараховує відсотки у розмірі 36 % річних, крім пільгового періоду (п. 2.2., 2.3. кредитного договору). Умовами кредитного договору (п. 2.5.) визначено щомісячний мінімальний платіж, який складає 10 % від суми заборгованості та підлягає сплаті Позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. Відповідно до п. 3.2. кредитного договору, кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє протягом 2 років, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим договором. У разі закінчення терміну дії кредитного договору, при відсутності письмової заяви Позичальника про розірвання кредитного договору та простроченої заборгованості по кредиту. Договір вважається продовженим на такий самий строк. Також положеннями кредитного договору визначено, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого Банком, у період обслуговування кредитного договору (п. 3.4. кредитного договору). За порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвоєної процентної ставки, що встановлена в п. 2.3. За порушення строків сплати процентів, Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0, 5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п.п. 5.1., 5.2. кредитного договору). Відповідач своїм підписом засвідчив ту обставину, що він повністю отримав, повністю ознайомлений та згоден з умовами кредитного договору ат Тарифами Банку. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Відповідно до ч. 2 ст . 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю. Відповідач належним чином не виконує умови Договору, внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем станом на 10.02.2015р. утворилась заборгованість в розмірі 7 382, 12 грн., яка складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту - 3 436, 38 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 1 813, 03 грн., поточна заборгованість за процентами - 166, 29 грн., прострочена заборгованість за процентами - 1 603, 71 грн., сума пені - 362, 71 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, суд вважає за можливе задовольнити позов ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 7 382,12 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved