Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Представник заявника Мазур А.А. звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд визнати недієздатною [PERSON], [INFO]. Стверджує, що остання проживає у будинку [PERSON], близьких та рідних у неї немає. Вказує, що [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства. Причиною інвалідності є хронічне психічне захворювання, у зв'язку з яким така перебуває на обліку у психіатра. Зазначає, що захворювання [PERSON] призводить до того, що така не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги, часто вчиняє неадекватні поступки. Покликається на те, що [PERSON] народила сина [PERSON], 2010 року народження, який від народження влаштований у будинку дитини №1 м.Львова, оскільки така не могла займатись вихованням дитини, не усвідомлювала дій щодо догляду за таким. Представник заявника Мазур А.А. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, посилався на обставини зазначені в заяві, просить суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатною та призначити [PERSON], [INFO], жителя с.Радохінці Мостиського району Львівської області опікуном. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Мостиської РДА Ковалик З.І. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення вимог представника заявника, а також просила суд призначити [PERSON] опікуна - [PERSON]. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Мостиської РДА Львівської області Онохова О.В. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення вимог представника заявника. Заслухавши думку представника заявника та представників заінтересованих осіб, дослідивши в судовому засіданні докази, оцінивши такі в сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 14.08.2007 року та перебуває на обліку у лікаря-психіатра Мостиської районної поліклініки (довідка за №368 від 08.07.2013р.). Згідно ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Із Акту судово-психіатричного експерта за №3 від 03 січня 2014 року, [PERSON] в даний час страждає стійким психічним розладом у формі легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності з вираженими емоційно-вольовими розладами. Наявні розлади в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сфері хоча і не виражені та не досягають рівня хворобливих розладів, однак істотно впливають її можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує піклувальника. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Як відомо із змісту ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх, які за станом свого здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.Приписами ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. У відповідності до ч.2 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з поданням Мостиської РДА Львівської області, як органу опіки та піклування, від 04.03.2014 року за №02-36/335 вважається за доцільне призначення опікуном [PERSON], [INFO] над [PERSON], [INFO], у разі, якщо суд дійде висновку про визнання останньої недієздатною. Зі змісту подання також відомо, що [PERSON] по місцю проживання характеризується позитивно та за станом здоров`я може бути призначений опікуном. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України. На підставі наведеного, враховуючи наявність законних підстав для визнання [PERSON] недієздатною, з урахуванням подання органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про задоволення зазначеного подання та встановлення над нею опіки, призначивши опікуном [PERSON]

Outcome: approved