Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить звернути стягнення на предмет застави, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та громадянином [PERSON] був укладений Кредитний договір, згідно умов якого на підставі кредитної заявки відповідача банк надав [PERSON] кредит в сумі 8560,00 дол.США. 12.08.2008 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк і [PERSON] уклали договір застави, згідно умов якого відповідач надав в заставу банку автомобіль CHANGAN BENNI, реєстраційний номер №АХ0576ВО 2008 року випуску, що належить [PERSON] на праві власності. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.06.2012 року і договору відступлення права вимоги від 27.06.2012 року банк відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за даним Кредитним договором і Договором застави. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним за ним виникла заборгованість за кредитним договором та рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.05.2014 року з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 69\~429,51 гривен, яке набуло чинності. На підставі викладеного представник позивача просить звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором у розмірі 69\~429,51 грн. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету застави за договором застави автотранспортного засобу CHANGAN BENNI, реєстраційний номер №АХ0576ВО 2008 року випуску, що належить [PERSON] на праві власності , за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид рухомого майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, на час продажу, з наданням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх повноважень продавця. Передати предмет застави в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з метою збереження предмета застави. Вилучити у [PERSON] та передати позивачу комплект ключів на автомобіль CHANGAN BENNI, реєстраційний номер №АХ0576ВО 2008 року випуску. Стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання уповноважений представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 12 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк», правонаступником якого згідно статуту є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-707/155/2008, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 8560,00 дол.США на строк до 12.08.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,99 % річних. \~Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст.524 ЦК України\~сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної вище статті, до\~\~відносин\~\~ за\~\~ кредитним\~\~ договором\~\~ застосовуються положення\~\~параграфа\~\~1\~\~цієї глави,\~\~якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України\~\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов\~\~договору\~\~та\~\~вимог\~\~цього Кодексу,\~\~інших актів цивільного законодавства,\~\~а за відсутності таких умов та вимог -\~\~відповідно до\~\~ звичаїв\~\~ ділового\~\~обороту\~\~або\~\~інших\~\~вимог, що\~\~звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти\~\~виконання\~\~особисто,\~\~якщо інше не встановлено договором або законом,\~\~не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений строк. Відповідно ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строк відповідно до умов договору. Згідно із статтею 1050 ЦК України\~ встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.05.2014 року встановлено, що сума заборгованості [PERSON] станом на 14.01.2014 року складає 218126,60 грн., з яких 5739,63 дол.США, що становить 45876,86 грн. заборгованість за кредитом; 51,23 дол.США, що становить 409,48 грн. заборгованість за нарахованими та не сплаченими відсотками; 171840,26 грн. пеня. Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі та обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися заставою. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №CL-707/155/2008 12 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк», правонаступником якого згідно статуту є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено Договір застави №РCL-707/155/2008, згідно умов якого заставодавець надав в заставу автомобіль CHANGAN BENNI, реєстраційний №АХ0576ВО, 2008 року випуску, тип легковий, колір БІЛИЙ, кузов №Y7CSC713380095504, LS5F3CBR57A529759 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АХС 131512, виданий ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків), який належить [PERSON] на праві власності. Пунктом 3.3 Договору застави сторонами договору визначено вартість предмета застави у розмірі 46\~650,00 грн.. Згідно зі ст.1 Закону України «Про заставу», застава це спосіб забезпечення зобовязань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною 2 ст.590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно з ч.2 вказаної статті звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Пунктом 2.1 Договору застави встановлено, що застава за цим Договором забезпечує вимоги Заставодержателя щодо сплати Заставодавцем кожного і всіх його платіжних зобовязань у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, зі всіма змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені Сторонами в майбутньому. Відповідно о п.6.1 Договору, за рахунок предмета застави Заставодержатель може задовольнити у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, такі вимоги: всі несплачені Боргові зобовязання, в тому числі заборгованість по овердрафту та всі інші свої вимоги, які можуть бути задоволені із вартості Предмета застави, згідно з чинним законодавством України, включаючи вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням зобовязання за Кредитним договором та цим Договором (враховуючи неотриманий прибуток), а також всіх витрат, понесених Заставодержателем у звязку із реалізацією його права за цим Договором. Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, крім іншого, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, та спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, зокрема, продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. За таких умов, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором суд вважає можливим звернути стягнення на предмет застави: автомобіль CHANGAN BENNI, реєстраційний №АХ0576ВО, 2008 року випуску, тип легковий, колір БІЛИЙ, кузов №Y7CSC713380095504,LS5F3CBR57A529759 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АХС 131512, виданий ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків), який належить [PERSON] на праві власності. Нормами чинного законодавства заставодержателю надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі й продаж предмета такого обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Також судом встановлено, що 27 червня 2012 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Відповідно до умов даного договору продавець продає (переуступає) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку №1 до цього договору), а покупець приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь продавця винагороду. Згідно ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно витягу з Додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.06.2012 року, до позивача по справі перейшло право вимоги за кредитним договором №CL-707/155/2008 від 12.08.2008 року, боржником за яким є [PERSON] та договором застави №РCL-707/155/2008. Відповідно до ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №CL-707/155/2008 від 12.08.2008 року договором застави №РCL-707/155/2008. Також між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» 27 червня 2012 року укладено договір відступлення права вимоги, згідно умов якого до позивача по справі перейшли права вимоги у зобовязаннях, які виникли на підставі Договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором (включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки/застави). Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2756,00 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 256, 257, 525-527, 530, 546, 549, 589, 590, 610, 611, 626, 628,1048-1050,1054,1077 ЦК України, ст.ст.1, 20 ЗУ «Про заставу», ст.25, 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved