Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Представник позивача адвокат Братівник Ігор Васильович звернувся до Монастириського районного суду Тернопільської області в інтересах [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. 01 липня 2021 року рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області позовні вимоги по даній цивільній справі задоволено частково, ухвалено стягувати з [PERSON] на ім`я [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, вищевказаним рішенням ухвалено призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення подати докази щодо розміру понесених ним судових витрат. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представником позивача 06 липня 2021 року направлено заяву про стягнення судових витрат, в якій він просить розглянути дану заяву без участі позивача та її представника. Також, представником позивача в даній заяві вказується, що позивачем понесено витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн в межах орієнтовних витрат, зазначених в позовній заяві та в підтвердження надано Акт виконаних робіт. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви про стягнення судових витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги адвоката. Однак, в судовому засіданні 01 липня 2021 року представник відповідача заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки гонорар адвокату був оплачений пізніше ніж це передбачено договором про правову допомогу. Також зазначав, що коли суд все ж таки вважатиме підставним стягнення указаних витрат, то слід урахувати, що такі витрати є значно завищені у порівнянні з ринковими цінами на аналогічні послуги, а тому їх необхідно зменшити. Вирішуючи це питання суд виходить з такого. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України\~докази щодо розміру витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що під час судового засідання представником позивача до судових дебатів заявлено клопотання про надання додаткових доказів про витрати позивача, які вона понесла у зв`язку з розглядом справи. Тому позивачем дотримано вимог, передбачених ч. 8 ст.141 ЦПК України. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне ухвалити у даній справі додаткове рішення. За змістом ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2, ч.3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Вказана обставина підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 22 лютого 2021 року; квитанцією до прибуткового касового ордера №8 від 11 березня 2021 року на суму 5000 грн; ордером про надання правничої допомоги серії ВО №1014888 від 11 березня 2021 року, Актом виконаних робіт від 05 липня 2021 року. За таких обставин відмовляти позивачу повністю у стягненні витрачених нею витрат на правову допомогу суд не вбачає, адже це підтверджено належними та допустимими доказами. Між тим, для вирішення спірного питання щодо стягнення витрат на правову допомогу суд враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду. Так у постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18 ВС дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, усі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial