Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків. В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач працював на підприємстві відповідача 21 рік 5 місяців до часу травмування. Після травмування переведений на іншу роботу. 29.12.2019 року о 8 годині 40 хвилин він увійшов у зону дії дверезйомного механізму та почав оглядати правильність установки правої сторони двері та надійного зчеплення верхнього ригеля. Під час огляду ліва рука позивача опинилась між дверезйомним механізмом зриву двері дверезйомної машини та нижнім карманом коксової печі, внаслідок чого отримав травму пальця лівої руки. Згідно виписки КП «Криворізька міська лікарня №2» Криворізької міської ради встановлений діагноз: «Травматичне відсічення дистальної фаланги 3 [INFO] кисті». По факту трудового каліцтва 06.01.2020 року було складено Акт №25 розслідування нещасного випадку. В п. 5 акту розслідування вказано: «Вид події та причини настання нещасного випадку. Основна: організаційна - невиконання вимог інструкції з охорони праці, порушено вимоги п. 3.2, п.3.3 інструкції з охорони праці для машиніста коксових машин (дверезйомної машини) коксового цеху №1 коксохімічного виробництва». За висновком МСЕК від 18.02.2020 року йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 10 % по трудовому каліцтву первинно, з переоглядом в 2021 році Згідно рекомендацій МСЕК потребує медикаментозне лікування і ВМП по висновку ЛКК ЛПЗ. Таким чином, внаслідок отримання трудового каліцтва він не в змозі вести звичне життя, тому що змушений перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати лікування, бо без цього його стан погіршується. В зв`язку з каліцтвом змінилися стиль та якість життя, він не може працювати на колишній роботі, після травмування він був переведений на інше місце, виконувати домашні обов`язки в повному обсязі, обмежений вибір робот, на які він може розраховувати після травмування. При зустрічах зі знайомими він відчуває ніяковість, бо змушений пояснювати та відповідати на питання щодо свого каліцтва, бо воно очевидне для оточуючих. Це завдає йому моральних страждань. Він відчуває дискомфорт, його турбує обмеження рухів, порушення функцій кисті лівої руки. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 188920,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів. Ухвалою від 19.03.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Т.О. Єфремова подала до суду відзив, згідно якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зазначила, що в п. 5 акту форми Н - 1 розслідування встановлено - причиною настання нещасного випадку є «невиконання вимог інструкції з охорони праці, порушено вимоги п. 3.2. п. 3.3. інструкції з охорони праці для машиніста коксових машин коксового цеху №1 коксохімічного виробництва». Крім того, п. 8 акту форми Н - 1 встановлено особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування є сам [PERSON] та [PERSON] . Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Настання нещасного випадку знаходиться в прямому причинному зв`язку та у прямій залежності від неправомірних дій позивача. Таким чином, будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку, відповідач не вчиняв, позивачем вину відповідача не доведено. Крім того, позивач при пред`явленні вимог про стягнення моральної шкоди має довести в чому полягає завдана шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно, з яких міркувань виходив позивач визначаючи розмір шкоди, та якими доказами він це підтверджує. Правовідносини, що існували між позивачем та відповідачем ґрунтувались на підставі трудового договору, а отже до таких правовідносин не може застосовуватись такий спосіб захисту, як компенсація моральної правової допомоги не є належним та допустимим доказом, що підтверджував би дійсність правочину з укладення договору та як наслідок надання правової допомоги та її оплати, так як вони не засвідчені належним чином, а отже не можуть бути прийняті судом до розгляду та не мають юридичної сили З огляду на вище викладене, зважуючи на те, що позивачем не надано суду жодних допустимих і належних доказів, які б підтверджували факт спричинення шкоди саме відповідачем, доказів що підтверджують протиправність дій відповідача і його вину, відсутність причинного зв`язку між протиправною дією та негативними наслідками з приводу завдання шкоди його здоров`ю, зважаючи, що понесені позивачем витрати на правову допомогу є не підтвердженими - позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно трудової книжки [PERSON] тривалий час працював на підприємстві відповідача (а.с. 11-13). Відповідно до Акту про розслідування нещасного випадку №25 від 06.01.2020 року з [PERSON] 29.12.2020 року стався нещасний випадок, який визнано таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с. 3-8). Згідно довідки МСЕК від 18.02.2020 року [PERSON] встановлено первинно 10% втрати професійної працездатності з 17.02.2020 року 01.03.2021 року (а.с. 9). Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно з ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з нещасним випадком на виробництві та ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач оцінює в розмірі 188920,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримав 10% втрати професійної працездатності. Згідно виписки з медичної карти, [PERSON] потребує спостереження лікарів, фізіо - функціональне лікування, тощо (а.с. 10). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками нещасного випадку порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачу моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість ушкодження здоров`я, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок захворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому, суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» спричиненої позивачу моральної шкоди повинна складати 35000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 188920,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу шкоди. Позивач, окрім іншого, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правинучу допомогу, вирішуючи по суті вказані позовні вимоги, суд доходить до наступного. Відповідно до\~положень ч.\~1,\~п.п.\~1,\~4\~ч.\~3\~ст. 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень\~ч.\~1-4\~ст. 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У п. п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги №14/20 від 26.02.2020 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги; розрахунок судових витрат від 28.02.2020 року по договору про надання правової допомоги; копію акту приймання-передачі правової допомоги відповідно до умов договору від 28.02.2020 року та копію прибуткового касового ордеру №14 від 26.02.2020 року, відповідно якого [PERSON] сплачено на користь адвоката Карнаух Т.В. витрати за правову допомогу у розмірі 3900,00 грн. (а.с. 17, 18, 19, 20, 21). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2700,00 грн., оскільки сума у розмірі 1200,00 грн. за представлення інтересів в суді (орієнтований час 2 години) стягненню не підлягають, зважаючи на те, що розгляд справи здійснювався в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial