Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою 30.07.2015 року, в якій просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» суму заборгованості за угодою №167067 від 22.06.2007 року про придбання транспортного засобу в розмірі 53\~418 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» суму сплаченого судового збору в розмірі 534,18 грн. В обгрунтування предявлених вимог вказав, що 22.06.2007 року між ЗАТ «АІСЕ УКРАЇНА», правонаступником якого є [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА», та [PERSON] було укладено угоду № 167067 та підписано додатки №1-3 до неї, за умовами якої відповідач-1, будучи учасником системи «придбання товарів в групах» системи АВТОПЛАН, придбав автомобіль марки CHERY QQ S11, 2007 року випуску, кузов № VIN-Y6DDB12A78D005715 LVVDB12A78D005715, р/н АЕ 3467ВХ, із зобовязанням оплатити 100% вартості транспортного засобу та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків. В рахунок забезпечення виконання зобовязань [PERSON] 10.08.2007 року між [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки, за яким вони зобовязались нести солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником своїх договірних зобовязань. Протягом липня 2007 року листопада 2013 року відповідач [PERSON] сплачував щомісячні внески, проте починаючи з грудня 2013 року припинив їх виплату, фактично сплативши 66,2975% зі 100% в оплату щомісячних чистих внесків та 88 внесків зі 100 в оплату послуг позивача, внаслідок чого розмір боргу [PERSON] станом на липень 2015 року становив 33,7025% щомісячних чистих внесків від поточної ціни автомобіля та 23 внески в оплату послуг товариства. Враховуючи те, що з січня 2014 року було припинено продаж автомобілів CHERY QQ, в порядку п.11.1 ст.11 додатку №2 до угоди № 167067 від 22.06.2007 року, [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» у березні 2014 року здійснило заміну автомобіля CHERY QQ на автомобіль із наявного модельного ряду найближчого за технічними характеристиками та в ціновій категорії станом на момент заміни автомобіль ЗАЗ Sens D4LC500, після чого з урахуванням процентного співвідношення вартості автомобілів на момент їх заміни, обсягу виконаних відповідачем [PERSON] зобовязань станом на липень 2015 року заборгованість останнього перед [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» складає 53\~418,36 грн., з яких: 41\~518,16 грн. щомісячних чистих внесків, 11\~900,20 грн. щомісячних внесків за оплату послуг (з урахуванням залишкових 23 внесків). Оскільки відповідач [PERSON] та поручителі [PERSON], [PERSON] в добровільному порядку існуючу заборгованість не виплачують, тому представник позивача з метою захисту майнових інтересів товариства вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, предявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково заперечував проти позову, посилаючись на те, що позивачем завищена сума боргу за кредитним договором в порядку визначеному п.11.1 ст.11 додатку №2 до угоди № 167067 від 22.06.2007 року, з яким він незгодний. В подальшому відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково заперечував проти позову, посилаючись на те, що позивачем завищена сума боргу за кредитним договором в порядку визначеному п.11.1 ст.11 додатку №2 до угоди № 167067 від 22.06.2007 року, з яким він незгодний. В подальшому відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ст.169 ЦПК України. Суд, вислухавши відповідачів [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22.06.2007 року між ЗАТ «АІСЕ УКРАЇНА», правонаступником якого є [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» (а.с.16), та [PERSON] як «учасником системи» придбання товарів в групах, укладено угоду № 167067 з підписанням додатків №1-3 (а.с.3-8), що є її невідємними частинами, за умовами якої [PERSON] придбав автомобіль марки CHERY моделі CHERY QQ S11 SQR711 з поточною (роздрібною) ціною 33 650 грн. з виплатою його вартості згідно погодженого сторонами графіку, а саме шляхом оплати 100% вартості транспортного засобу щомісячними 100 повними внесками, які включають: 100 % цілими чистими внесками, щомісячним внеском в оплату послуг 0,35%, щомісячним внеском в оплату страхового платежу 0,065 %, платою за право на отримання автомобіля 3 % (розділ ІІІ ст.4 Правил функціонування системи АВТОПЛАН, а.с.7). Відповідно до ст.1 угоди (а.с.5,16), [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 21691356, є юридичною особою, що надає послуги, структуровані в системі АВТОПЛАН, предметом яких є придбання автомобілів учасниками системи за умови виконання ним всіх зобовязань, що випливають з угоди. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за угодою, 10.08.2007 року між [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого кожен із співпоручителів зобовязались відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником зобовязань, в тому числі виконання обовязків по щомісячній сплаті повних внесків та виконання обовязків по сплаті інших платежів, передбачених угодою. В разі невиконання боржником таких зобовязань, боржник і кожен з поручителів відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 17.10.2007 року відповідач [PERSON] отримав у власність автомобіль марки CHERY QQ, № шасі (кузова) VIN-Y6DDB12A78D005715 LVVDB12A78D005715, 2007 року випуску, р/н АЕ 3467ВХ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС 161519, виданим 17.10.2007 року РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.19), є свідченням належного виконання позивачем своїх зобовязань за угодою № 167067 від 22.06.2007 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення коштів, якому відповідає право кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати їх повернення. Як вказував представник позивача, що не спростовано жодними доказами з боку відповідачів, [PERSON] протягом періоду з липня 2007 року по листопад 2013 року сплачував щомісячні внески, здійснивши фактично 77 внесків та сплативши 66,2975 % поточної ціни автомобіля (відповідно залишок несплачених 33,7025%), що складає відповідно 56\~786,75 грн., що підтверджується розрахунком платежів (а.с.10-15), проте з грудня 2013 року здійснення щомісячних виплат припинив, допустивши порушення виконання зобовязань, що суд вважає доведеним. Згідно повідомлення №27 від 31.01.2014 року (а.с.20) ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» завершило продав автомобілів моделі CHERY QQ та CHERY Amulet, у звязку з чим у відповідності до положень п. 11.1 ст.11 додатку №2 до угоди № 167067 від 22.06.2007 року (а.с.8), [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» у березні 2014 року здійснило заміну автомобіля CHERY QQ на автомобіль із наявного модельного ряду автомобілів, на поставку яких між [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» та постачальниками укладені договори постановки, найближчого за технічними характеристиками та в ціновій категорії за вартістю в 59\~500 грн. станом на момент заміни автомобіль ЗАЗ Sens D4LC500 вартістю 57\~900 грн. (а.с.21-22). З урахуванням поточної ціни виданого автомобіля ЗАЗ Sens D4LC500 станом на липень 2015 року для розрахунку повних внесків - 147\~000 грн. у відсотковому співвідношенні ціни автомобілів станом на момент заміни автомобілів 83,800282 %, що відповідно складає 123\~190,16 грн., позивачем розраховано дійсну заборгованість відповідача-1 за угодою станом на липень 2015 року в загальному розмірі 53418,36 грн., з яких: за щомісячним чистим внеском 41 518,16 грн. (з розрахунку: 123 190,16*33,7025 %), щомісячними внесками в оплату послуг 11\~900,20 грн. (з розрахунку: 123\~190,16 *0,35%+20% ПДВ)*23 несплачених внески). Наведений в позові розрахунок заборгованості суд вважає правильним, обґрунтованим, а в сукупності з обсягом досліджених письмових доказів доведеним, у звязку з чим заявлений позивачем розмір заборгованості в сумі 53\~418,36 грн. підлягає стягненню на користь [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА». Перевіряючи обґрунтованість та законність предявлення позивачем вимог про солідарне стягнення вказаної заборгованості з [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] як співвідповідачів у звязку з неналежним виконанням зобовязань боржником, суд виходить з наступного. Згідно ст.ст.610,611 ЦК України,\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.1\~ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Так, згідно ст.3 договору поруки (а.с.9-зворот), в разі невиконання боржником зобовязань по сплаті одного або більше повних внесків, співпоручителі зобовязуються сплатити кредиторові грошові кошти і розмірі всіх несплачених повних внесків, передбачених угодою. Сума коштів несплачених боржником повних внесків, що підлягатиме сплаті співпоручителями, вказана в повідомленні кредитора співпоручителеві. При цьому, співпоручителі зобовязуються сплатити кредиторові грошові кошти в розмірі всіх несплачених внесків протягом 10 днів від дати отримання відповідного повідомлення кредитора. Положеннями п.п.4.1-4.4 договору передбачено, що строк дії договору поруки до 31.10.2015 року (а.с.9-зворот). Зобовязання поручителів за цим договором припиняються: 1) одночасно з припиненням забезпечених порукою зобовязань боржника; 2) у разі, коли боржник повністю вибуває з передбачених угодою зобовязань внаслідок заміни його іншою особою, якщо співпоручитель не має бажання відповідати за нового боржника; 3) після повного виконання всіх забезпечених порукою зобовязань. Системний аналіз зазначених положень договору поруки та ч.4 ст.559 ЦК України дає підстави суду для висновку, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються, що також узгоджується з правовою позицією Верхового Суду України, викладеною в постанові від 24.02.2016 року у справі № 6-2239цс15. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, ч.4 ст.559 ЦК України передбачає наступні випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя. Оскільки строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування самого зобов'язання поруки, - це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки як строковим зобовязанням, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Факт не направлення позивачем досудової вимоги до співпоручителів про погашення існуючої заборгованості в розумінні положень ст.555 ЦК України, ст.3 договору поруки від 10.08.2007 року (а.с.9) суд оцінює критично та не вважає свідченням передчасності предявлення [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» вимог до поручителів та підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині, оскільки позивач вправі самостійно та на власний розсуд приймати рішення про досудове врегулювання виниклого між сторонами спору або безпосередньо шляхом звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, порушення яких є наявним та доведеним. В той же час, положення в п.3.2 договору поруки про повідомлення [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» співпоручителів щодо розміру несплачених боржником внесків не має обовязкового характеру, а по своїй суті зміст «повідомлення» має інформативний характер та не є тотожним із «попередженням» або «досудовою вимогою», що містять претензійний характер. Враховуючи те, що позивач [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» звернувся до суду з позовом до співпоручителів 30.07.2015 року, тобто в межах строку дії поруки, реалізувавши надане йому законом право на застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність предявлення ним вимог про солідарне стягнення з боржника [PERSON] та співпоручителів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за угодою №167067 від 22.06.2007 року в сумі 53\~418,36 грн. Приходячи до вказаного вище висновку, суд не приймає посилання відповідачів [PERSON] та [PERSON] на те, що позивачем завищена сума боргу за кредитним договором, оскільки при укладанні договору поруки від 10.08.2007 року останнім було відомо умови викладені в додатку №2 до угоди № 167067 від 22.06.2007 року, в тому числі в ст.11 цього додатку, а отже ці посилання є безпідставними. При цьому під час розгляду справи судом не встановлено, що умови визначені ст.11 додатку №2 до угоди № 167067 від 22.06.2007 року суперечать вимогам закону та іншим умовам договору. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь [PERSON] «АІСЕ УКРАЇНА» в рівних частках з кожного по 178,06 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.24), оскільки солідарне стягнення судових витрат діючим законодавством не передбачене.

Outcome: approved