Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07.02.2008 року між сторонами укладено договір № 02-21027-070208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Згідно Договору відповідач прийняв на себе зобовязання погашати кредит, але не виконує взятих на себе зобовязань та станом на 13.07.2015 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 38224,92 грн., яка складається з: тіла кредиту 15600,81 грн., простроченого тіла кредиту 5946,78 грн., заборгованості за відсотками 16677,33 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність. На запити суду письмово повідомив, що зміна тарифів була здійснена банком у відповідності до п. 3.14 договору на обслуговування платіжної картки та п. 6.1.1 Правил надання банківських послуг з тарифу «VISA класичний» з ставкою 29,9% річних на тариф «Лояльний акційний 1» з відсотковою ставкою 19,9% річних проти чого позичальник не заперечував. Крім того, зазначив, що заборгованість за комісією нараховувалася банком згідно п. 1.5 Тарифів на обслуговування платіжної картки, а починаючи з 03.03.2015 року (введення тимчасової адміністрації) була переведена на рахунок заборгованості з відсотків у відповідності до п. 3.4 Договору. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково. Підтвердила наявність між сторонами кредитних правовідносин в період з лютого 2008 року по квітень 2010 року за тарифним пакетом «VISA класичний» з ставкою 29,9% річних. Однак відповідач за вказаним кредитним продуктом свої зобовязання виконав в повному обсязі. В подальшому, без відповідного повідомлення (погодження) з позичальником та укладення додаткової угоди, позивач змінив умови кредитування та кредитний продукт «Лояльний акційний 1» за яким продовжував нарахування відсотків, комісій, тощо. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані невиконанням умов кредитування за тарифним планом «VISA класичний» за яким відповідач виконав зобовязання в повному обсязі, неналежне оформлення (відсутність відповідного договору чи додаткової угоди) зміни тарифного плану, відсутність посилання на нього у позові просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Також вказала на те, що у разі продовження дії попереднього тарифного плану заборгованість відповідача перед позивачем була б відсутня. Звернула увагу суду на те, що всупереч закону та умовам договору в березні 2015 року сума нарахованих банком комісій 7706,35 грн. була включена у склад відсотків. Просила відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. 07 лютого 2008 року між сторонами укладено договір № 002-21027-070208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно п. 1.2 Договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 26252902073262 в національній валюті України гривні, випустив та надав йому платіжну картку, здійснив обслуговування на умовах, викладених в Тарифному пакеті, що міститься в додатку №1 до Договору. Згідно п. 1.3 кредитного Договору, позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. У відповідності до п. 3.14 Договору, перелік послуг, що надаються банком та їх вартість можуть бути змінені, згідно умов, визначених Правилами у випадку прийняття уповноваженим органом банку відповідного рішення. Про зміну тарифів банк повідомляє шляхом розміщення відповідного оголошення у виписці, на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях банку та на сайті банку за один календарний місяць до вступу в дію таких змін. У відповідності до п. 3.6 Договору, держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу ОМП, складові якого зазначаються у «Тарифах». Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. У разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі та порядку, які визначені Правилами та Тарифами (3.7). Згідно п. 3.4 Договору, держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за кредитним Договором. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 13.07.2015 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 38224,92 грн., яка складається з: тіла кредиту 15600,81 грн., простроченого тіла кредиту 5946,78 грн., заборгованості за відсотками 16677,33 грн., заборгованості за комісіями 0,00 грн. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 629 ЦК України передбачає обовязковість виконання умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Доводи представника відповідача про те, що умови кредитування за тарифним планом «VISA класичний» були відповідачем виконані в повному обсязі заслуговують на увагу, оскільки підтверджуються наданим позивачем розрахунком. Суд не може погодитися з посиланням позивача на до п. 6.1.1 Правил надання банківських послуг фізичним особам за поточними рахунками з використанням платіжної картки у національній та іноземній валюті, оскільки вказані правила були затверджені рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» від 27.10.2010 року в той час як [PERSON] був переведений на тарифний план «Лояльний акційний 1» з травня 2010 року. З цих же підстав не можна прийняти до уваги посилання відповідача на правила банківського обслуговування від 2015 року. Разом з тим, зміна тарифного пакету передбачена п. 3.14 Договору. На підставі вказаних умов рішенням тарифного комітету від 23.02.2010 року (Протокол №233) було погоджено затвердження тарифного пакету «Лояльний акційний 1». За умови активації іменної картки або оформлення картки з новим терміном дії 31.12.2012 та більше з 01.05.2010 року до 31.05.2010 року прийнято рішення перевести клієнтів згідно Додатку 10 на дані тарифи з 05.05.2010 року. У своїх запереченням відповідач фактично підтвердив, що у квітні 2010 року позивач направив йому нову картку з тарифним пакетом «Лояльний акційний 1». Умови вищевказаного тарифу надані банком узгоджуються з долученим до матеріалів справи розрахунком. З вказаного розрахунку також вбачається, що з травня 2010 року по лютий 2014 року відповідачем неодноразово знімалися кредитні грошові кошти, а погашення кредиту здійснювалося з травня 2010 року по листопад 2014 року. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що дії відповідача свідчать про прийняття та згоду з новими тарифами (тарифний пакет «Лояльний акційний 1»), а отже доводи відповідача про те, що зміна тарифів потребувала окремого погодження між сторонами і укладення додаткового договору не ґрунтуються на законі, договорі та не можуть бути прийняті судом до уваги. Вищевказане також спростовує доводи відповідача про порушення банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів» оскільки [PERSON] міг до прийняття умов нових тарифів ознайомитися з ними із загальнодоступних джерел та відмовитися від їх прийняття у встановленому законом та договором порядку. При цьому також слід звернути увагу на те, що відсоткова ставка за новими тарифами була змінена банком в бік зменшення. Щодо доводів представника позивача про неправомірне зарахування простроченої заборгованості із комісії в розмірі 7706,35 грн. яка існувала станом на лютий 2015 року в прострочені проценти за березень того ж року вони заслуговують на увагу. Доводи позивача про те, що таке перерахування передбачено п. 3.4 Договору не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у вказаному пункті договору мова йде про договір не списання коштів з інших рахунків відповідача на погашення кредиту. Разом з тим, доказів того, що таке зарахування свідчить про неправильне визначення загального розміру заборгованості в судовому засіданні відповідачем суду не надано. При цьому суд враховує, що вимоги про стягнення комісії також було заявлено позивачем, однак її розмір було визначено як 0,00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved