Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: Копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копія паспорта [PERSON]; копія заповіту від 22.02.2012 року; копія договору купівлі-продажу від 24.10.2001 року; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]; копія постанови нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 08 лютого 2013 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на квартиру [ADDRESS]. Під час життя [PERSON] залишила заповідальне розпорядження, яким заповідала позивачці усе своє майно. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-місячній термін. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки на нерухоме майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, \~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповідала усе своє майно позивачці по справі. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач прийняла спадщину та звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що на нерухоме майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів Таким чином, позивач прийняла спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на нерухоме майно, яке залишилось після смерті [PERSON]

Outcome: approved