Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

\~ Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) \~[PERSON] 11.09.2014 року через поштове відділення звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що згідно укладеного договору б/н від 27.04.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3. [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до п. 3.3 [PERSON] та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з [PERSON] надання банківських послуг, [PERSON] користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору, сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.8.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. \~ Відповідно до п. 9.12 [PERSON] та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. Однак, у звязку з порушення відповідачем умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України станом на 31.08.2014 року виникла заборгованість у сумі 57115,94 грн., у т.ч.: 9749,40 грн. заборгованість за кредитом; 44170,54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 2696 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27.04.2006 року у розмірі 57115,94 грн., у т.ч.: 9749,40 грн. заборгованість за кредитом; 44170,54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 2696 грн. штраф (процентна складова, \~а також судові витрати у розмірі 571,16 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримуєта просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду визнав обставини укладення ним 27.04.2006 року кредитного договору з Банком, а також отримання ним кредитної картки та користування коштами. Однак, у подальшому ним було подано письмові заперечення на позов, згідно яких він не визнає позовні вимоги та просить відмовити у їх задоволенні позовних вимог. Крім того, зазначено клопотання про розгляд справи без його присутності та присутності його представника. У запереченнях відповідач зазначив, що анкета-заява про приєднання до [PERSON] та [PERSON] банківських послуг, датована 05.11.2010 роком, а також в графі «Прошу надати перераховані нижче послуги» зазначено, що він отримав «зарплатну картку», а не «платіжну картку кредитка універсальну». На наданих представником позивача [PERSON] та [PERSON] банківських послуг відсутня дата та його підпис про ознайомлення з їх змістом. Крім того, зазначає, що згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості, вона виникла, починаючи з 28.09.2007 року, а сам договір діяв до квітня 2011 року. Відповідно вважає, що представником позивача пропущений строк позовної давності, який сплив 30.04.2014 року, тому просить застосувати наслідки його спливу. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 27.04.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір шляхом підписання заяви, яка разом з [PERSON] надання банківських послуг, [PERSON] користування платіжною карткою та Тарифами банку складала договір про надання банківських послуг. Згідно умов договору позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді фіксованого кредитного ліміту у розмірі 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання по вищезазначеному договорі виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу [PERSON] картку №4149605903359776, з терміном дії до останнього дня 04.2011 року, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 18.07.2017 року №30.1.0.0/2-20140915/1181. Згідно \~ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК\~України) \~зобовязання \~має \~виконуватися \~належним \~чином \~відповідно \~до \~умов \~договору. Відповідно до ч.1 ст.530 \~ЦК \~України, \~якщо \~у \~зобовязанні \~встановлений \~строк \~(термін) \~його \~виконання, \~то \~воно \~підлягає \~виконанню \~у \~цей \~строк (термін). На \~підставі \~ст.536 ЦК \~України \~за \~користування \~чужими \~грошовими \~коштами \~боржник \~зобовязаний \~сплачувати \~проценти, \~якщо \~інше \~не \~встановлено \~договором \~між \~фізичними \~особами. \~Розмір \~процентів \~за \~користування \~чужими \~грошовими \~коштами \~встановлюється \~договором, \~законом \~або \~іншими \~актами \~цивільного \~законодавства. Згідно ст.611 \~ЦК \~України \~у \~разі \~порушення \~зобовязання \~настають \~правові \~наслідки, \~встановлені \~договором \~або законом, \~зокрема \~відшкодування \~збитків. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого представником позивача розрахунку, відповідач [PERSON], починаючи з 28.09.2007 року не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією відповідно до умов договору і станом на 30.04.2011 року (кінцевий строк дії договору) розмір заборгованості складала 30158,65 грн. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до положень статті 253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та п`ята статті 261 ЦК України) Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України по справі №6-61цс14 від 18.06.2014 року, який відповідно до положень ч.1 ст.360-7 ЦПК України повинен враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права, за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК України). Відповідач [PERSON] не вчиняв будь-яких дій, які б свідчили про визнання ним заборгованості, відповідно відсутні підстави передбачені положеннями ст.264 ЦК України для переривання перебігу позовної давності. Крім того, будь-яких поважних причин пропущення позовної давності представником позивача суду не наведено. При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання представника позивача на [PERSON] та правила користування банківськими послугами, а також [PERSON] користування платіжною карткою, які додані до позовної заяви та якими передбачено зміну умов договору щодо строку його дії та збільшення позовної давності в односторонньому порядку, оскільки представником позивача не доведено, що саме зазначені [PERSON] та [PERSON] були надані на ознайомлення відповідачу, а також на них відсутній його підпис. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки представник позивача звернувся до суду з позовом 11.09.2014 року, тобто після спливу позовної давності, який відраховується 01.04.2011 року, тому відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. ст. 253, 256, 261 ч.ч.1,5, 267 ч.ч.3,4, 512, 526, 530, 536, 611, 625, 634, 1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: dismissed