Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON], помер 30.07.2014 р.; довідка Новосільської сільської ради № 1327 від 14.07.2015 р., згідно якої на день смерті [PERSON] були зареєстровані і мешкали з ним позивач [PERSON] та дружина [PERSON]; копія паспорту [PERSON]; копія свідоцтва про народження позивача [PERSON], батько [PERSON]; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2015 р; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копія технічного паспорту на домоволодіння по вул.. Інзова, 20, с. Новосільське, Ренійського району Одеської області, власник [PERSON]; копія рішення Новосільської сільської ради № 90 від 29.02.2000 р., про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку [PERSON]; заява [PERSON] від 10.12.2016 р. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 30.07.2014 року помер [PERSON], який був батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними спорудами № 20 по вул. Інзова, с. Новосільське, Ренійського району, Одеської області. Під час життя, [PERSON] не залишив заповідальне розпорядження, спадкоємцями першої черги, після його смерті, є позивач та його мати [PERSON]. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, \~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, батько позивача, [PERSON] на випадок своєї смерті не склав заповіт, тому спадкоємство здійснюється за законом. Позивач та його мати [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] [PERSON], фактично прийняла спадщину шляхом фактичного проживання із спадкодавцем на момент смерті, однак на спадщину не претендує, відмовляється від її прийняття та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-ти місячний строк позивач не звертався, однак на день смерті проживав разом із спадкодавцем, тобто прийняв спадщину фактично. Відмову від спадщини не заявляв. Пізніше позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що на нерухоме майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька.

Outcome: approved