Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~суду з\~вказаною позовною\~заявою,\~в якій\~просить встановити\~факт постійного\~проживання [PERSON] \~зі спадкодавцем\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~на момент\~смерті останнього;\~ визнати\~за [PERSON] \~в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~право на\~земельну ділянку,\~площею 4,72\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~право на\~яку померлого\~було посвідчене\~Державним актом\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії ІІ-ЗП\~№ 023606,\~виданим Приазовською\~районною радою\~22\~березня 2001\~року. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер [PERSON] , який не мав рідних, та потребував допомоги. За домовленістю з початку 2005 року до моменту смерті [PERSON] мешкав у будинку [PERSON] та перебував на його утриманні. За часів життя [PERSON] склав заповіт, в якому заповів належну земельну ділянку [PERSON] .. Таким чином, [PERSON] фактично прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Отримати свідоцтво про спадщину [PERSON] не може, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, був втрачений за життя померлим. За таких обставин просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою Приазовського районного суду від 24 березня 2021 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання по справі, витребувано з Приазовської державної нотаріальної контори копію спадкової справи: після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 02 квітня 2021 року з Приазовської державної нотаріальної контори надійшла відповідь, в якій зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася. Ухвалою Приазовського районного суду від 14 квітня 2021 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Приазовського районного суду від 12 травня 2021 року оголошена перерва у справі. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило, відповідачем відзиву на позовну заяву не було надано. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та що підтримують заявлені вимоги. \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача\~ Приазовської\~селищної ради у судове засідання не з?явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника, в вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її чоловік, а [PERSON] проживав разом з ними з початку 2005 року по день смерті. Вони здійснювали догляд за [PERSON] , який склав заповіт на чоловіка. [PERSON] був старенький та потребував догляду. Проживав у них по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дуже добре знає [PERSON] .. [PERSON] в 2005-2006 роках жив разом з [PERSON] , які здійснювали догляд за ним, бо він був стареньким та потребував догляду. Суд, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 10/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі й на належну йому земельну ділянку площею 4,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Богданівської сільської ради, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 023606 /а.с. 11/. Згідно заповіту від 10.03.2006 року [PERSON] належну йому земельну ділянку заповів [PERSON] позивачу по справі. Відповідно до інформаційної довідки, наданої нотаріусом Приазовської державної нотаріальної контори /а.с. 26/ спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно довідки Приазовської селищної ради Запорізької області за № 765 від 16.03.2021 року /а.с. 14/ [PERSON] дійсно фактично мешкав без реєстрації з січня 2005 року по день смерті, [INFO] , по [ADDRESS] Друга з [PERSON] . За законом після смерті [PERSON] спадкоємці невідомі; відомий спадкоємець за заповітом [PERSON] . Факт проживання [PERSON] з [PERSON] підтверджують свідки [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] у 2005-2006 роках по [ADDRESS] , та здійснював догляд за ним. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх покази об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів, які підтверджують його вимоги в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому слід визнати той факт, що [PERSON] спільно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , протягом року до моменту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, з урахування того, що [PERSON] мешкав разом зі спадкодавцем [PERSON] і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї, суд вважає, що [PERSON] шляхом пасивної поведінки прийняв спадщину. Позивач стверджує, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку був втрачений [PERSON] ще за життя. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів, які підтверджують його вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved