Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позові навів слідуючі підстави. Позивач являється власником квартири № 1 у житловому будинку № 7, що розташований по вул. Нова, в селищі Газопровідне Семенівського району Чернігівської області. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.10.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.10.2013 року. Згідно домової книги на вказану квартиру, в ній зареєстрована продавець цієї квартири [PERSON] - відповідач по справі. Однак, відповідач на даний час лише зареєстрована за вищевказаною адресою, хоча фактично, з 2013 року та по даний час в зазначеній квартирі не проживала та не з'являється, оскільки квартиру вона продала. На даний час відповідач проживає [INFO] Російської Федерації. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). В свою чергу відповідач, яка не проживає за адресою: [INFO], селище Газопровідне Семенівського району Чернігівської області, втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок її відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. В жовтні 2015 року відповідач надіслала на адресу позивача лист, в якому просить справу щодо визнання її такою, що втратила право на користування квартирою, розглянути без її участі, позовні вимоги вона визнає повністю. Факт реєстрації відповідача в квартирі без фактичного її проживання позбавляє позивача права отримати у встановленому законом порядку субсидію на оплату за житлово-комунальні послуги та приносить інші незручності. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належним чином судовою повісткою, і від неї не надійшло повідомлення про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за слідуючих підстав. По справі доведено доказами предоставленими позивачем, що вона є власником квартири № 1 у житловому будинку № 7, що розташований по вул. Нова, в селищі Газопровідне Семенівського району Чернігівської області. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.10.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.10.2013 року (а.с.5-6). даними домової книги на вказану квартиру, в якій зареєстрована продавець цієї квартири [PERSON]Л.(а.с.8-9); Статею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному випадку позивач не може користуватись своїм нерухомим майном - жилим будинком у повному обсязі. Реєстрація відповідача за вказаною адресою означає право користуватися будинком, але [PERSON] не є членом сім»ї, протягом тривалого часу з 2013 року не проживає у будинку, не є співласником будинку, не виконує вимог по сплаті комунальних послуг. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 9 ЖК Укрїни ніхто не може бути виселений із займаного житлового будинку або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше, як з підстав і в порядку, передбаченмх законом. Судові витрати вирішити на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, де зазначено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved