Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, посвідченої виконуючим обовязки начальника Харківського слідчого ізолятору [PERSON], звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача проценти за користування безпідставно набутими коштами в розмірі 9098,65 гривень; інфляційне збільшення в розмірі 24552,22 гривень; три проценти річних в розмірі 1638,67 гривень та моральну шкоду в розмірі 20000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 вересня 2008 року [PERSON] в обмін на належну йому на праві власності книгу «Большая Энциклопедія» Четвертый томъ, Бугурусланській уездъ-Византыйськое право, издатели: Библыографическый Институтъ (Мейеръ) въ Лейпциге и Вене, Книгоиздательское Товарищество «Просвещеніе» въ С.-Петербурге, отримав у власність від [PERSON] 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця Червоних Партизан, 6/ провулок Червоних партизан, 2; на підтвердження чого 16 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір міни, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 3059. Відповідно до умов якого, вартість переданої у власність книги, за домовленістю сторін визначена у розмірі 1000,00 гривень та у звязку з тим, що товар більшої вартості обмінювався на товар меншої вартості також встановлена доплата у розмірі 79000,00 гривень, яка була отримана відповідачем до підписання договору міни від 16 вересня 2008 року. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2013 року, визнано недійсним договір міни від 16 вересня 2008 року. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2013 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2013 року залишено без змін. Враховуючи, що договір міни від 16 вересня 2008 року визнаний недійсним з моменту його вчинення, тому відповідач безпідставно володіла та користувалася сплаченими їй позивачем грошовими коштами в розмірі 79000,00 гривень. З метою захисту своїх прав, позивач 06 листопада 2013 року звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення з [PERSON] безпідставно набутих коштів. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення безпідставно набутих коштів, задоволено вимоги позивача та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму безпідставно набутих коштів в розмірі 79000,00 гривень; суму процентів за користування безпідставно набутими коштами у розмірі 43357,47 гривень; інфляційне збільшення в розмірі 39737,00 гривень; три проценти річних в розмірі 14681,01 гривень; вартість переданої книги у розмірі 1000,00 гривень; моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень; також стягнуто з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 1827,75 гривень. На день звернення до суду, відповідач не сплатила позивачу заборгованість у загальному розмірі 184603,23 гривень, визначену рішенням суду від 22 грудня 2014 року та продовжує користуватися коштами позивача. У звязку з цим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача процентів за користування безпідставно набутими коштами, трьох процентів річних та суми інфляційного збільшення. Крім того, внаслідок визнання договору міни недійсним, не повернення відповідачем отриманої від позивача книги та грошових коштів, безпідставне користування вказаними коштами протягом більше пяти років, завдано позивачу моральної шкоди, яка полягає у зневірі позивача у людяності та справедливості, остаточній втраті душевного спокою, порушенні режиму сну і відпочинку, а також інших моральних стражданнях та складає суму в розмірі 20000,00 гривень. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, посвідченої виконуючим обовязки начальника Харківського слідчого ізолятору [PERSON] у судове засідання не зявився, подав суду заяву та просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 16 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем, укладено договір міни, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 3059, відповідно до умов якого, [PERSON], належні їй 3/10 частини житлового будинку \~з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця Червоних партизан, 6/ провулок Червоних партизан, 2, обміняла на книгу «Большая Энциклопедія» Четвертый томъ, Бугурусланскій уездъ-Византійськое право, издатели: Библіографическій Институтъ (Мейеръ) въ Лейпциге и Вене, Книгоиздательское Товарищество «Просвещеніе» въ С.-Петербурге, що знаходиться у спільній власності [PERSON] та його дружини \~з доплатою 79000,00 гривень, які відповідач отримала від позивача повністю, ще до підписання вказаного договору. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2013 року, по цивільній справі №2034/2-4504/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору міни, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], повністю задоволено вимоги позивача та визнано недійсним договір міни 3/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця Червоних партизан, 6/ провулок Червоних партизан, 2, на книгу «Большая Энциклопедія» Четвертый томъ, Бугурусланскій уездъ-Византійськое право, издатели: Библіографическій Институтъ (Мейеръ) въ Лейпциге и Вене, Книгоиздательское Товарищество «Просвещеніе» въ С.-Петербурге, укладений 16 вересня 2008 року між [PERSON] і [PERSON], та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 3059. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2013 року, рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2013 року залишено без змін. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року, по цивільній справі № 635/10363/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення безпідставно набутих коштів, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь позивача суму безпідставно набутих коштів в розмірі 79000,00 гривень; суму процентів за користування безпідставно набутими коштами у розмірі 43357,47 гривень; інфляційне збільшення в розмірі 39737,00 гривень; три проценти річних в розмірі 14681,01 гривень; вартість переданої книги у розмірі 1000,00 гривень; моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень, а всього 182775,48 гривень та суму судового збору у розмірі 1827,75 гривень. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідача складає: - сума процентів за користування безпідставно набутими коштами: за період з 25 листопада 2014 року до 05 лютого 2015 року складає 5168,89 гривень (5168,89 гривень = 184603,23 (сума несплачених коштів) х 73 (кількість днів) х 14,00 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування коштами) / 100% / 365 днів); за період з 06 лютого 2015 року до 03 березня 2015 року складає 2564,21 гривень (2564,21 гривень = 184603,23 (сума несплачених коштів) х 26 (кількість днів) х 19,50 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування коштами) / 100% / 365 днів); за період з 04 березня 2015 року до 12 березня 2015 року складає 1365,55 гривень (1365,55 гривень = 184603,23 (сума несплачених коштів) х 9 (кількість днів) х 30,00 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування коштами) / 100% / 365 днів); загальна сума процентів за користування безпідставно набутими коштами в період з 25 листопада 2014 року до 12 березня 2015 року складає 9098,65 гривень; - сума інфляційного збільшення суми неповерненого боргу за листопад 2014 року складає 3507,46 гривень (3507,46 гривень = 184603,23 (сума неповерненого боргу) х (101,9 (індекс інфляції) - 100%) / 100%); за грудень 2014 року складає 5538,09 гривень (5538,09 гривень = 184603,23 (сума неповерненого боргу) х (103,0 (індекс інфляції) - 100%) / 100%); за січень 2015 року складає 5722,70 гривень (5722,70 гривень = 184603,23 (сума неповерненого боргу) х (103,1 (індекс інфляції) - 100%) / 100%); за лютий 2015 року складає 9783,97 гривень (9783,97 гривень = 184603,23 (сума неповерненого боргу) х (105,3 (індекс інфляції) - 100%) / 100%); загальна сума інфляційного збільшення суми неповерненого боргу в період з листопада 2014 року до лютого 2015 року включно складає 24552,22 гривень; - 3% річних від простроченої поверненням суми боргу за період прострочення з 25 листопада 2014 року до 12 березня 2015 року складає 1638,67 гривень (1638,67 гривень = 184603,23 (сума неповерненого боргу) /100% х 3% (процентна ставка) / 365 днів х 108 (кількість прострочених днів). З урахуванням вищевикладеного загальна сума заборгованості у виді суми процентів за користування безпідставно набутими коштами, суми інфляційного збільшення та трьох процентів річних від простроченого повернення боргу складає 35289,54 гривень (35289,54 гривень = 9098,65 гривень (сума процентів за користування безпідставно набутими коштами) + 24552,22 гривень (суми інфляційного збільшення від простроченого повернення боргу) + 1638,67 гривень (три проценти річних від простроченого повернення боргу). За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний оплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання щодо повернення позивачу суми грошових коштів відповідно до рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року не виконала, суд вважає що сума боргу у розмірі 35289,54 гривень підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача та задовольняє вимоги позивача про стягнення суми процентів за користування безпідставно набутими коштами, суми інфляційного збільшення та трьох процентів річних від простроченого повернення боргу. \~Що стосується відшкодування моральної шкоди, то вказані вимоги\~ задоволенню не підлягають, оскільки нормами діючого законодавства передбачена відповідальність за невиконання грошового зобовязання, при цьому суд задовольнив вимоги позивача про стягнення суми процентів за користування безпідставно набутими коштами, суми інфляційного збільшення та трьох процентів річних від простроченого повернення боргу, тому підстави для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди відсутні. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача суму судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial