Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у липні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою позивач проживає з 1985 року, тобто добросовісно та відкрито володіє зазначеним домоволодінням більше десяти років. Право власності на указане нерухоме майно зареєстроване Охтирським БТІ за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації п`ятої дистанції цивільних споруджень 24.01.1994 року. Земельна ділянка на якій розташований будинок з зазначеною квартирою була передана у приватну власність [PERSON] , яка померла [INFO] у м.Тростянець. [PERSON] належало 1/5 частина спірної квартири. Правового титулу на частину квартири, яка належала [PERSON] позивач не має. Оформлення спадкових прав на спірне нерухоме майно є неможливим, спадкоємці її вісутні. Позивач вважає, що має достатньо підстав для визнання права власності на зазначене нерухоме майно за набувальною давністю, яким фактично добросовісно та відкрито володіє, користується понад 10 років, оплачує комунальні послуги, здійснює ремонтні роботи, вчиняє дії з утримання та поліпшення нерухомого майна. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частини квартири [NUMBER] в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, належну [PERSON] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. Ухвалою суду від 23.07.2021 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 14.09.2021 року залучено в якості третьої особи [PERSON] , витребувано письмові докази. Ухвалою суду від 12.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позові, також пояснив, що [PERSON] є дальньою родичкою позивача, вона виховала батька позивача, замінила його батьків, тому позивач до неї ставився як до бабусі, вона до смерті проживала в родині позивача після смерті його батька. Спірна квартира була отримана батьком позивача, який помер до її приватизації у 1994 році. Свідоцтво про право власності на квартиру [NUMBER] було видано всім особам, які на момент приватизації були в ній прописані, тобто позивачу, його дружині [PERSON] , їх дітям та [PERSON] . Після смерті [PERSON] минуло понад 20 років, позивач з дружиною продовжують проживати у спірній квартирі, відкрито, безперервно володіють належною їй часткою квартирою, будь-які спадкоємці [PERSON] за ці роки не звертались до позивача і спадщину після її смерті ніхто не оформив. Представник відповідача в судове не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Тростянецької міської ради, відзив не надіслано (а.с. 31). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмових пояснень не подала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1994 року, виданого Органом приватизації 5-ї дистанції цивільних споруджень Сумського відділу Південної залізниці квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване Охтирським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 379, частка кожного із указаних співвласників, у тому числі [PERSON] становить 1/5 частину (а.с.11). На підставі інформаційної довідки, виданої Комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» від 29.06.2021 року №717 установлено, що за даними інвентаризації станом на 29.06.2021 за адресою: [ADDRESS] спірне нерухоме майно складається з квартири однокімнатної загальною площею 39,4 кв. м. житловою площею 17,3 кв.м. (а.с.11). На підставі матеріалів інвентарної справи житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , установлено, що указаний житловий будинок складається із спірної квартири [NUMBER] та квартири [NUMBER] , яка належить родині [PERSON] . На території земельної ділянки, на якій розташований двоквартирний житловий будинок також побудовані господарські будівлі і споруди, які є самочинним будівництвом. [PERSON] рішенням Тростянецької міської ради народних депутатів від 21.08.1996 №301, передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 861 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). [PERSON] померла [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с.14). Після смерті власника спірного нерухомого майна [PERSON] заведена спадкова справа не заведена, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №66536059 (а.с.43, 44). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи питання про наявність підстав для визнання права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю, суд виходить з такого. За змістом частин 1 та 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Отже, зі змісту вказаної норми ЦК України а також роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 07 лютого 2014 року № 5 «По судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчать про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності. Право власності належить до числа таких суб`єктивних прав, які можуть виникнути при наявності певного юридичного складу. Так, виходячи зі змісту частини 1 статті 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи, та які у сукупності повинен довести позивач (статті 13, 81 ЦПК України), є: законність об`єкту володіння; добросовісність заволодіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (строк володіння); безтитульність володіння. Добросовісність володіння визначається поведінкою, діями фактичного володільця на момент передачі йому майна (на початковий момент), який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Незаконний володілець на протязі всього володіння майном має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Безтитульність володіння передбачає, що право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Крім того, оскільки право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду, то на момент прийняття рішення право володіння позивача не має бути припинено. Тобто, під безтитульністю володіння слід розуміти фактичне володіння, яке не спирається на які-небудь правові підстави володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Крім того, при вирішенні питання, чи відповідає порядок володіння спірним майном визначенню набувальна давність, слід враховувати, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що власниця 1/5 частини спірної квартири померла, її спадкоємці відсутні, що свідчить про те, що указане нерухоме майно на цей час не має власника. Відкритість та безперервність володіння позивачем спірною квартирою підтверджується довідкою голови вуличного комітету вул Славгородської від 23.03.2021 та показаннями допитаних судом свідків [PERSON] , та [PERSON] , які з понад 20 років проживають по [ADDRESS] . Особові рахунки за надання послуг енергопостачання, договір про надання послуг з газопостачання, договір надання послуг з холодного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] оформлено на споживача [PERSON] (а.с.15-23). Установлені судом обставини свідчать про те, що позивач фактично володіє спірною квартирою більше десяти років, володіння позивача є відкритим і безперервним. Доказів недобросовісного заволодіння [PERSON] 1/5 частини спірної квартири, яка належить [PERSON] не установлено. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на 1/5 частину спірної квартири, яка належала нині померлій [PERSON] . Разом з тим, вимога позивача про визнання за ним права на указану частку квартиру в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами є необґрунтованою, оскільки Свідоцтво про право власності на житло від 24.01.1994 року, видане Органом приватизації 5-ї дистанції цивільних споруджень Сумського відділу Південної залізниці, посвідчує право власності лише на квартиру [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , приналежність якої не можуть бути господарські будівлі і споруди. Крім того, як установлено судом господарські будівлі побудовані біля двоквартирного житлового будинку позивачем та членами його родини після смерті [PERSON] та є самочинним будівництвом, тому не може бути об`єктом права власності за набувальною давністю. На підставі викладеного та

Outcome: partial